prot · GV09138 · 2008-08-28 00:00:00 — Vi har inte gjort någon förändring av det regelverk och de lagar och regler som styr detta som vi har suttit vid makten. Det var samma regler som gällde när Socialdemokraterna styrde. Det förekom också, om man ska vara helt ärlig, motsvarande fall under den socialdemokratiska regeringsperioden. Uppenbarligen saknades i det här fallet en skriftlig fullmakt. Men man löste det praktiskt och i enlighet med lagar och regler. Jag utgår från att man löser liknande fall på samma sätt framöver så att man ska undvika den typ av situation som det här fallet representerar. 125 (): Tyvärr tycker jag fortfarande att svaret är lite undfallande. Signalerna är tydliga. Fråga arbetslösa och arbetsförmedlare. Det är nya och hårdare tag. Så är det. Även om kanske regelverket är detsamma har tillämpningen av regelverket blivit en helt annan. Signalen kommer från med klara direktiv för hur tillämpningen av regelverket ska vara. Det är de tuffare tagens politik. Den ska Littorin svara för här i kammaren. Det är alldeles självklart och där finns egentligen inte någon skillnad mellan oss och i den borgerliga regeringen att vi ska ställa krav på den som är arbetslös och tvingas till att leva på inkomstförsäkring. Vi ska också se till att beivra fusk. Men det är inte vad den här debatten handlar om. Det handlar om att ställa krav på människor utan att kränka dem. Här har vi en borgerlig regering som kränker människor. Man har kränkt människor genom att göra dem fattiga. Man kränker dem genom att anvisa dem att söka jobb som de ändå inte kan få eftersom de kanske inte har den utbildning som motsvarar det jobbets krav. har man dränerat arbetsmarknadspolitiken och tömt verktygslådan. Man investerar inte i de människor som är arbetslösa. Krav utan kränkning, Littorin! Det är där den stora skillnaden mellan oss och er finns. Vi ska ställa krav på människor och ha förväntningar på dem. Men vi ska också investera i människor och ge dem möjlighet att ta ett jobb. Med den konjunktur vi nu framöver ser tror jag att arbetslösheten kommer att öka, inte minska. Då finns det en stor risk för att det misslyckande som den borgerliga regeringen är på väg att drabbas av i den kanske viktigaste frågan för , jobbpolitiken, kommer att gå ut över de arbetslösa. Jag är rädd för att tumskruven kommer att dras åt ytterligare och att kravretoriken kommer att förstärkas ytterligare. I bästa fall avslöjar det att den borgerliga regeringen kommer att skylla arbetslösheten på de enskilda, men i värsta fall kommer Littorin att fortsätta göra det han gjorde i sitt första inlägg här, nämligen att skylla det här på arbetsförmedlarna, och deras arbete. Det tycker jag är allvarligt. 126 Arbetsmarknadsminister (): Här skylls det inte på någonting, ska jag säga. Jag delar grundläggande utgångspunkt: Man ska göra rätt för sig och följa regelverket, och man måste ställa krav, precis som sade. Men låt oss gå tillbaka till interpellationen och inte i varje interpellationsrunda debattera arbetsmarknadspolitiken i stort utan diskutera själva sakfrågan. De regler som styr den situation som interpellationen handlar om har inte ändrats. Vi såg precis samma situationer uppstå i andra sammanhang under den socialdemokratiska regeringen när saker och ting hade gått lite snett. Det finns ett utrymme att lösa situationer som påminner om den som tar upp. Det var också det som skedde. Jag utgår från att man kommer att fortsätta att göra sitt bästa för att göra de nödvändiga avvägningarna. 127 (): Vi lär inte komma så mycket längre i den här debatten. Det är uppenbart att Littorin borde ta sig en sväng runt och besöka lite arbetslösa och fråga dem hur de upplever att tillämpningen av regelverket fungerar. Ta också ett snack med arbetsförmedlarna. Det är ju detta som är den nya politiken, de hårdare tagens politik, som den borgerliga regeringen har infört. Signalen är tydlig: In med dem, och kränk dem genom att göra dem fattiga! Här är den stora skillnaden. Vi ska ställa krav på människor men inte kränka dem. 128 Arbetsmarknadsminister (): Jag ska inte upprepa så mycket. Låt mig ändå bara kort kommentera det som återkommer till, nämligen att regeringen skulle kränka de arbetslösa. Den största kränkning vi har sett under de år som har gått var när Socialdemokraterna med berått mod övergav arbetslinjen och lämnade var femte svensk i arbetsför ålder utanför. Man gjorde det under devisen Alla ska med. Det var ren och uppenbar kränkning. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellationerna 2007/08:804 och 816 om konsekvenserna av Regeringsrättens dom för a-kassan 129 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att utreda konsekvenserna av Regeringsrättens dom i mål om arbete i annat nordiskt land och när ett sådant initiativ kommer att tas. har även frågat mig om det, enligt vad jag har kommit fram till, finns fler departement än som berörs av domslutet och hur dessa i sådana fall kommer att involveras i konsekvens- och utredningsarbetet. Slutligen har frågat mig om jag är beredd att ta några övriga initiativ för att säkerställa att domslutet inte kommer att innebära krav på att ta arbete i andra EU-länder för den som uppbär a-kassa i . har frågat mig på vilket sätt jag har låtit analysera domslutet i mål om arbete i annat nordiskt land och vilka slutsatser som kunnat dras av detta arbete. har också frågat mig om jag kommer att ta initiativ för att motverka att arbetssökande regelmässigt anvisas arbeten i andra länder och när dessa åtgärder i så fall kan verkställas. Vidare har frågat mig vilka departement, förutom , som jag ämnar involvera i detta arbete. En av Arbetsförmedlingens uppgifter är att anvisa arbetslösa till lämpliga arbeten. Innan anvisning sker gör Arbetsförmedlingen en bedömning av om arbetet är lämpligt för den enskilde. Regeringsrätten har i ovan nämnda dom funnit att det saknas stöd i 11 § lagen om arbetslöshetsförsäkring för att generellt anse att ett arbete är olämpligt enbart på grund av att det är beläget i ett annat land. Det betyder inte att Arbetsförmedlingen regelmässigt kan anvisa personer till arbeten i andra länder. Det finns dock speciella situationer där detta kan vara skäligt. Regeringsrättens dom pekar på en sådan situation. Det bör i sammanhanget påpekas att det i vissa områden kan finnas arbetsmarknadsregioner som sträcker sig över landsgränser. Det förefaller naturligt att en anvisning till ett lämpligt arbete på andra sidan gränsen inte ska vara helt uteslutet i sådana områden. Med hänsyn till de slutsatser av den analys som gjorts inom avser jag inte att vidta några åtgärder i frågan. Därmed ser jag inte heller någon anledning att analysera vilka andra departement än som berörs av domen. Regeringen kommer dock att följa effekterna av Regeringsrättens dom. 130 (): Jag har kommit fram till att arbetsmarknadsminister har två växlar. Den ena fick vi se när förändringarna i a-kassan genomfördes eller i de senare debatterna om instegsjobben och de kompletterande aktörerna. Det är slarvigt framarbetade förslag och halvfabrikat som hamnar helt fel i verkligheten. Den andra växeln är den vi får se här . Det är en arbetsmarknadsminister som väntar och som väljer att passa och inte göra någonting i viktiga frågor för många svenskar. Vi har exemplet kollektivavtalen. Här diskuterar vi en annan grej, nämligen anvisningarna till folk som bor i närheten av andra länder. Här säger arbetsmarknadsministern att han inte tänker göra någonting. Han kommer bara att avvakta, luta sig bakåt i stolen och rulla tummarna. I grunden är integrationen mellan länder väldigt bra. Jag kommer själv från en sådan region, , där vi ser att det ger en rad möjligheter för tillväxt och arbete. Det är oerhört positivt, men jag vill ändå påminna Littorin om den debatt vi hade tidigare. Det var ett dilemma att människor från anvisades jobb i nu riskerar de att tvingas söka jobb i utan att ens få ett resebidrag för att åka dit på anställningsintervju. Hur fungerar alla andra arbetsmarknadspolitiska insatser? Nystartsjobben och anställningsstöden slutar ju att gälla någonstans vid mitten av bron. Många av de positiva delarna av arbetsmarknadspolitiken, de som bereder möjligheter för arbetslösa, duger inte på andra sidan sundet eller gränsen till . Vi hade en debatt om det, och Littorin sade att han inte tänkte göra något åt det. Sedan har vi det som har tagit upp i sin interpellation om andra delar av försäkringssystemet. Hur blir det med pensioner, föräldraförsäkring och sjukförsäkring? Det är klart att det är frågor som många arbetslösa kommer att fundera kring när de anvisas jobb. Jag hade hoppats på att vi skulle ha en minister som sade: Jag tänker ta tag i det här. Jag kommer att se vilka konsekvenser detta medför när det gäller alla de andra viktiga delarna. Jag kommer också att se hur jag, med mitt departement, kan få Arbetsförmedlingen att mer aktivt jobba för att stötta människor att söka jobb på andra sidan sundet eller i andra länder, i eller i . Men inget av detta säger han. Inget av det säger . Men han har en chans till sedan. 131 (): Tack för svaret, ska jag säga till ministern, även om jag kanske tyckte att det inte var så mycket till svar på den här frågan. Jag ställde den här interpellationen eftersom jag har viss erfarenhet från tidigare av hur arbetsmarknaden fungerar, inte minst mellan och . Det upplevs på många sätt som en väldigt integrerad arbetsmarknad, om man bor i . Det är naturligtvis väldigt många som helt frivilligt har sökt jobb, till exempel sjuksköterskor. Inte minst byggnadsarbetare har också utfört jobb i . Det handlar om med omnejd, framför allt , kan man väl säga. Man har pendlat mellan länderna. Det är väl det vanligaste. Det är väl helt naturligt att det är på det sättet. Det är inte heller så konstigt att man gör det när man ser att det där finns en försörjningsmöjlighet, om det finns dåligt med jobb på den ort där man själv bor, på den andra sidan gränsen. Men jag ställde frågan därför att man med Regeringsrättens dom, så som jag tolkar det, gör en bedömning som går längre än vad som har varit fallet tidigare. De andra jobben har tagits på frivillig basis. Man har själv gjort en bedömning. Man har tänkt: Jag tar det här. Jag vet att det kan medföra konsekvenser på olika sätt. Med regeringsrättsdomen säger man att det är en person som är tvingad att ta det här jobbet. Annars riskerar personen att förlora sin a-kassa eller sina förmåner som personen haft på annat sätt. Det blir ju en stegring i det här mot hur det varit tidigare. Jag ställer interpellationen mot bakgrund av det som jag vet . Det finns en rad fall som har varit väldigt besvärliga mellan och , där det inte har fungerat med barnledighet. Tid har inte räknats på samma sätt. Det finns försäkringsfall. Ett antal byggnadsarbetare som jobbade på flygplatsbygget råkade ut för arbetsskada. Försäkringssystemet fungerade inte länderna emellan. Det handlar om hur man räknar a-kassa, hur man arbetar och sådana saker om man bor på ena sidan gränsen och jobbar på den andra, som skapar problem. Om domen nu säger att man i vissa fall är tvingad är det väldigt svårt. Arbetsmarknadsministern gör det väldigt lätt för sig och säger att det inte är generellt. Nej, det är möjligt att det inte är. Men var går gränsen? Ja, det har vi ingen aning om. Varken jag eller arbetsmarknadsministern har någon aning om var den gränsen går, där man i så fall anser att personer ska vara tvingade att göra det och där de inte ska vara det. Jag är rädd för att domen skulle söka tydligare på det här, eftersom den här regeringen har gått mycket längre och säger att hela är sökområde från första dag. Vi har det uppmärksammade fallet med flickan i som skulle söka jobb i , eftersom det var enligt regeringens regelverk. Det är klart att då blir ganska nära för de flesta i . För de flesta människor ligger närmare än och inom landet, om man tittar på det sättet, vilket komplicerar den här bilden väldigt mycket. Jag trodde att regeringen tog regeringsrättsdomen på så mycket allvar att man tänkte: Är det på det här sättet måste vi också se till att svenska arbetstagare har ett tillräckligt skydd om det händer saker när de jobbar i det ena landet och bor i det andra. har domen slagit fast att man kan vara tvingad mot sin vilja. Man säger: Du är tvingad att ta jobbet i ett annat land. Annars förlorar du a-kassa. Det är ett längre steg i sig. Det här skakar regeringen och arbetsmarknadsministern bara av sig. Han säger: Jag avser inte att göra någonting. Vi vet ju att det finns en rad bekymmer i det här läget. Jag tycker att det är en uppgradering av problemskalan mot hur det varit tidigare. Jag vet att man har försökt, genom och så vidare, att titta på det här. Det har varit ministerkontakter i tidigare regeringar när det gäller att se på det här regelverket. Men det finns anledning att verkligen peka på att det nu är mycket allvarligare än det varit förut. har vi nämligen en dom i landet som säger att man ska ta jobb i ett annat land. Men vi kan inte garantera vad som händer om du skulle bli arbetslös, om du skadar dig på jobbet eller om du behöver vara föräldraledig och så vidare. Vi kan inte garantera hur det fungerar i det egna landet. Vi får se vad som händer när du kommer tillbaka. Jag tycker att det är väldigt lättsinnigt att lämna det här svaret, arbetsmarknadsministern. 132 Arbetsmarknadsminister (): Ja, det beror precis på vilken utgångspunkt man har, om man ser att integration över gränser är ett problem eller en möjlighet. Regeringsrätten har tolkat lagen. Det är inte vi som har ändrat den. Man har tolkat den så, om jag förstår det rätt, att det inte är fritt fram för Arbetsförmedlingen att anvisa arbeten i andra länder till arbetslösa, utan man måste ta hänsyn till det andra landets socialförsäkringssystem, skatter och arbetsrätt innan en sådan anvisning sker. Det tycker jag i grunden är bra och rätt för att man just ska undvika de situationer eller risker som bland annat och tar upp. Men i grunden håller jag med när det gäller hans grundläggande åsikt, nämligen att det är rätt och bra att öka integrationen över gränserna med våra närmaste grannländer, som ju har liknande system när det gäller arbetsrätt, socialförsäkringar och annat. Jag tycker inte att det är ett problem i sig. Om det finns ett jobb som ligger ett par mil över gränsen ska väl inte det vara en faktor som hindrar att man blir anvisad ett sådant arbete, om ett alternativt arbete inom landets gräns skulle ligga tiotals mil bort, eller ännu längre bort. Vi ska se det som en möjlighet. Det är också därför som vi i bland annat regleringsbrev och annat har givit våra myndigheter i uppdrag att öka integrationen. Öresundskontoren är typexempel på detta, där man naturligtvis gör allt man kan för att underlätta för de arbetsmarknadsregioner som går över våra landgränser. Det är bra för och , och , och , till exempel. Vi behöver mer av detta. pendlar drygt 20 000 personer över sundet , och vi vet från prognoser att det kommer att fördubblas inom bara . Det är någonting oerhört bra. Det jämnar ut skillnader i ekonomi mellan våra olika länder och underlättar naturligtvis för den enskilde att få ett arbete som han annars inte hade haft. Sedan måste man naturligtvis ta den oro som interpellanterna ställer upp på allvar. Hur blir det med arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring, föräldraledighet och vad det nu kan vara? Ja, där försöker vi göra vad vi kan för att riva hinder. Jag vill påminna om att vi tillsammans med det danska presenterande en grundlig genomgång av drygt 50 gränshinder i . Vi löste flera av de allra svåraste hindren tillsammans med danskarna, arbetsgivaravgifterna för personer med deltidsarbete i bägge länder, långtidsrehabiliteringsfrågorna, a-kassetillhörighet med arbete i två länder, till exempel. Vi ska nu fortsätta och gå vidare med motsvarande arbete med och . Vi börjar med , och vi hoppas kunna presentera ett motsvarande paket tillsammans med finnarna . Vi kommer också att fortsätta att diskutera de här frågorna med . Jag har pratat med både den norske och den finske arbetsmarknadsministern om just detta, och vi har kontakter, löpande genomgångar med både departementen där och ambassaderna här i . Dessutom har, som antydde, de nordiska statsministrarna själva tagit på sig ett ansvar att leda arbetet med fördjupad arbetsmarknadsintegration i . Jag tycker att det är väldigt bra. Vi kan gå tillbaka till grundfrågan: Hur ska man tolka, eller hur rädd ska man vara för Regeringsrättens dom? Då är min slutsats att vi naturligtvis ska följa konsekvenserna av domen. Men det är inte något slags allmän laissez faire-politik, att man nu kan bli anvisad ett arbete i vilket land som helst, utan det handlar om specifika gränsregioner där hänsyn ska tas till det andra landets socialförsäkringssystem, skatter, arbetsrätt och annat. Det är inte alldeles onaturligt att det är på det sättet. 133 (): Här har vi, som sagt, arbetsmarknadsministerns två växlar. Här har vi satt in växeln handlingsförlamning, passivitet. I andra fall, som vi ska debattera senare, är det slarv och halvfabrikat till politik som inte stämmer med verkligheten. Den här låtgåpolitiken, eller laissez faire-politiken, som den här regeringen står för i den här delen påminner om den debatt som vi har haft om kollektivavtalen och vårt medlemskap i . Littorin har passat och passat och passat och låtit gå, och så kom domen till slut. Här har vi samma sak. Här har vi exakt samma sak. Littorin tar inte det här problemet på tillräckligt stort allvar. Det är så, precis som Littorin säger, att det är viktigt och positivt med ökad integration. Det ger möjlighet till tillväxt, till integration, till flera arbeten. Det är oerhört positivt. Det ser vi inte minst i den region som jag kommer ifrån. Men finns det en rad problem och risker med det här som ministern skulle kunna ta tag i. Han skulle kunna säga: Det här tänker jag åtgärda, titta på, ge min myndighet i uppdrag att se över, utreda, kolla vilka konsekvenser det har för sjukförsäkringar och föräldraförsäkringar. Det kanske skulle kunna leda till: Jag tänker ta ett nytt initiativ och förhandla om skatteavtalet med . Vi får se hur det går. Det är en total handlingsförlamning. Jag tycker det är oerhört allvarligt med den borgerliga regeringens låtgåpolitik. Som av en slump råkar det vara så att så fort det handlar om att skydda vanliga löntagare, vanliga svenskars villkor är det låtgåpolitiken som gäller. Det var kollektivavtalen och det här. Jag är inte längre så säker på att det är en slump. Det kan vara en medveten politik. Det är det jag tycker är oerhört allvarligt. har Littorin en chans till att säga att han inte kommer att vara handlingsförlamad och passiv i den här frågan utan att han kommer att ge uppdrag till sin myndighet och prata med de andra statsråden kring de här frågorna och se hur vi möter upp nu att en rad arbetslösa i kan anvisas till , och utan att på något sätt veta vilka konsekvenser det medför på en rad områden som är oerhört viktiga för de människorna. 134 (): Jag vill för det första vara väldigt tydlig till arbetsmarknadsministern och säga att jag i sig inte ser något problem med integration med våra grannländer, tvärtom. Det är naturligtvis väldigt bra. Hela frågan att vi ska ha en mer integrerad arbetsmarknad bejakar jag i allra högsta grad. Det är bra. Jag delar arbetsmarknadsministerns uppfattning. Det stärker och kan jämna ut olika ekonomiska situationer, kanske konjunkturlägen till viss del också. Det är sådant som kan vara väldigt positivt. Det är inte där problemet ligger. Men i och med att man säger det och vi dessutom får en dom som pekar på att vi tar ett steg längre mot att man måste ta ett jobb i ett annat land när vi vet att det kan innebära konsekvenser är det där problemet ligger. Arbetsmarknadsministern säger att han tar den här oron på allvar. Jag skulle vilja ha ett förtydligande här. Jag lyssnade till det svar som arbetsmarknadsministern gav. Det står i det sista stycket i det skriftliga svaret: Med hänsyn till de slutsatser av den analys som gjorts inom avser jag inte att vidta några åtgärder i frågan alltså ingenting. Så står det i svaret. När jag hör arbetsmarknadsministern svara är det något annat mellanläge, där ni håller på med en rad olika saker, där man analyserar det här och tittar på det här också. Gör ett förtydligande! Vad är det som gäller? Gäller det som står i det skriftliga svaret eller gäller det som arbetsmarknadsministern sade i det muntliga svaret? Det tycker jag är väldigt viktigt för min del här. När det gäller hela den här problematiken finns det ett jättebra studiebesök att göra. Det är på arbetsförmedlingen i , den gemensamma mellan och . Där har de en problempärm där det finns en massa personer som har drabbats väldigt besvärligt av att bo på ena stället och jobba på det andra när inte regelverket fungerar. Det är väl precis där insatserna ska sättas in. Hur kan vi lösa det här så att det fungerar smidigt? Det är väl precis där jag tycker att arbetsmarknadsministern skulle sätta in stöten och se till vad man kan göra, hur man kan lösa upp de problem som finns så inte fler hamnar där. Jag tolkar det som står här om att man inte ska vidta åtgärder som att man inte tänker göra något alls. Men så säger som sagt var arbetsmarknadsministern något annat. Ett förtydligande om vad regeringen egentligen avser att göra i den här frågan och vad arbetsmarknadsministern avser att göra vill jag ha så jag vet vad jag ska rätta mig efter. 135 Arbetsmarknadsminister (): kan andas lugnt i denna del. Det vi arbetar med handlar inte om konsekvenser av den här domen, utan det handlar om ett långsiktigt arbete att öka möjligheterna till integration av våra arbetsmarknader i , att just göra det som tog upp. Det handlar om att på ett smidigt sätt kunna hantera övergångar för våra gränspendlare. Det arbetet var sorgligt eftersatt under den förra regeringen. Det skatteavtal som hänvisar till slöts ju under den förra regeringen. Det var kanske inte alldeles lysande för en stor del av de kommuner som finns i . Å andra sidan behövs det två parter för att man ska komma till ett avtal. Jag har tagit upp skatteavtalet med min danska kollega. Jag kan säga att det inte fanns någon öronbedövande entusiasm från den danska sidan att förhandla det avtalet. Det var precis tvärtom. Jag tror att det är precis som säger. Man måste alldeles oavsett domar i regeringsrätt och annat arbeta långsiktigt, och kortsiktigt också för den delen, för att förbättra och underlätta för våra gränspendlare. Det gör vi. har tagit fram en lång lista över 50 olika gränspendlarproblem. Vi har mycket noggrant, i en arbetsgrupp som min statssekreterare och den danska arbetsmarknadsministerns statssekretare ledde, gått igenom den listan punkt för punkt och löst ut det med beslut i det danska . Vi kunde ta det som en förordningsförändring . Det var just ett antal av dessa viktiga frågeställningar som berör den enskilde gränspendlaren. Vi gjorde detta tillsammans med danskarna. Vi gjorde det med gott arbete från våra respektive arbetsförmedlingar, och vi gjorde det naturligtvis i samarbete med . Precis det arbetet, detta långsiktiga arbete alldeles oavsett domen i Regeringsrätten, har vi nu inlett med våra finska vänner. Vi kommer också att göra det med våra norska vänner för att se till att underlätta gränsövergångarna och gränspendlingen. Det tror jag är oerhört viktigt. Återigen tillbaks till interpellationen och diskussionen om dess konsekvenser: Eftersom domen är ganska tydlig med att säga att man måste när man gör den här typen av anvisningar ta hänsyn till det mottagande landets skatteregler, arbetsrättsliga regler och konsekvenser när det gäller socialförsäkringar och annat kan inte, som vi analyserar det i , domen betyda något annat än att just den typen av risker som interpellanterna ser måste tas hänsyn till när man gör den typen av anvisningar.