prot · GV09126 · 2008-06-11 00:00:00 — Det handlar om respekten för människovärdet och om att vara lite mer generösa än vad vi är och vad alliansen är över blockgränsen, om vi talar om blockgränsen, vilket jag har lite svårt för som enskild parlamentariker. Jag menar att det anstår att i det avseendet visa stor generositet. Det är bättre att vara för generös än att vara för lite generös. 132 HANS () replik: Jag vill också ställa frågor till om folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer och pontier. Jag ställde en rad frågor om den text som vi ska rösta om till tidigare. Jag kan inte se att jag fick några ordentliga svar på mina frågor. Därför gör jag ett nytt försök. Jag vet att företräder ett parti som många assyrier/syrianer röstade på i det förra valet. De gav förtroendet att representera dem i utrikesutskottet. Därför förväntar jag mig lite bättre svar än dem jag fick tidigare. Den första gäller skrivningen som finns i betänkandet där man säger att vi inte kan erkänna folkmordet därför att det skedde innan folkmordskonventionen kom 1948. Det borde rimligen, , också innebära att vi inte ska erkänna Förintelsen under , eftersom den skedde innan folkmordskonventionen kom 1948. Dessutom skriver man att det råder oenighet bland forskarna. Jag har frågat i utskottet, och jag har frågat här i kammaren vilka de seriösa forskare är som säger att det inte var något folkmord . Jag har inte fått ett enda namn. Kan jag få ett namn på en seriös forskare som säger att det inte var något folkmord? Man kan säkert hitta turkiska forskare som kommer att hävda det, men de är också begränsade av den turkiska konstitutionens artikel 301 som gör att de egentligen inte kan säga någonting annat. Den tredje formuleringen som jag också skulle vilja ställa frågor om är just den som pratar om i tidigare replikskiften, nämligen skrivningarna om att ett svenskt erkännande skulle kunna resultera i en uppblossande intolerans mot religiösa minoriteter i . Jag blir orolig när jag ser den typen av skrivningar. Det innebär att vi ska anpassa oss här i . Vi ska lägga band på oss när det gäller vad vi kan säga och stå upp för därför att det kan leda till att extremister i andra länder agerar på ett visst sätt. Vi kan inte låta extrema krafter i sätta agendan för vad vi kan säga i det här parlamentet. Vi måste vara tydliga och klara. Vi måste förhålla oss till historiska faktum, och det är folkmordet. 133 () replik: Jag tycker att det är lite billigt av som annars håller lysande anföranden utifrån sina synsätt och värderingar att avkräva oss vilka dessa forskare är. Vi tror på de uppgifter vi får från . Jag kan garantera att det går att ställa väldigt många intrikata frågor på ett sådant här betänkande in i detaljer som det inte är rimligt att förvänta sig att varje utskottsledamot är parat att svara på. Jag tror att detta är sanning, och är det inte sanning beklagar jag det verkligen. Jag utgår ifrån att det förhåller sig så. Jag tror inte att det är så märkligt heller att det förhåller sig så. Sedan skriver utskottet här: Utskottet menar att det som drabbade armenier, assyrier/syrianer och kaldéer under det tid sannolikt skulle betraktas som folkmord enligt konvention, om den hade varit i kraft vid den aktuella tidpunkten. Glöm inte det! Så ser alltså politiker i vår utrikesförvaltning på det hela. Jag gissar att man annars skulle få examinera det ena folkmordet efter det andra, och det är kanske inte politikernas uppgift utan juridiska instansers uppgift. Jag tycker också att det var ett märkligt resonemang att vi inte ska vara försiktiga med våra relationer till andra länder. Jag tror att det är lätt att slå igen dörrar, och sedan tror man att man har gjort vad man bör göra. Om man, i relationer länder och regimer emellan, har fått upp en dörrspringa tror jag ofta att det är klokt att försöka försiktigt agera för att få den vidare och vidare. Det gäller också när man talar om relationerna till . Jag tror att det är viktigt att vi talar om att har förbättrats när det gäller mänskliga fri- och rättigheter och inte enbart håller fast vid hur det har varit och vad som borde vara bättre. 134 HANS () replik: Jag fick egentligen inga svar på några av mina frågor. Det kan vara så, , att du och de övriga i den borgerliga majoriteten faktiskt inte kan svara på frågan om den här texten. Det gör mig lite förundrad. Jag begär inte att man ska kunna försvara vartenda kommatecken, men någonstans måste man ha diskuterat den här texten. Man kan inte delegera ansvaret för en text som vi ska ta ställning till i riksdag till utrikesförvaltningen. Det är utrikesutskottets majoritetstext. Det är ni som har tagit ansvar för den och formulerat den. Då måste ni också kunna motivera den. Jag vet att det finns många armenier, assyrier och andra som har kontaktat majoriteten och ställt exakt samma frågor som jag ställer här. Jag hoppas att majoriteten kan ta sig att undersöka detta och svara på frågorna. Jag tycker att de förtjänar tydliga svar. Jag har mött många som har känt sig provocerade efter att ha läst hela texten. Man känner att argumenten inte håller och att det är provocerande att argumentationen är så ihålig. Varför kan inte bara erkänna det jag tror ligger bakom beslutet, nämligen att man ser att ett svenskt erkännande skulle störa förbindelse till ? Detta är ett politiskt beslut, och det är uppenbart för mig att det är det reella argumentet. Då måste man kunna stå upp för det. Att vi inte kan säga olika saker här i parlamentet för att det skulle provocera andra länder är inte min syn på svensk utrikespolitik. Vi måste våga tala klarspråk även när det kan leda till komplikationer i andra länder. Det handlar om att stå upp för abort och kritisera motstånd. Det stänger eventuellt dörrarna, men det kan vi leva med. Vi ska säga att är en diktatur. Det kanske stänger någon dörr på ett cocktailparty, men det kan vi också leva med. Vi kan som stat leva med att vi tydligt och klart säger, likt flera andra europeiska stater, att ska erkänna folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer och pontier. Jag vädjar till : Lyssna på dem som röstade fram dig i valet och ta till vara det mandat du fick! 135 () replik: Är det så här alltid bedriver politik, att man ska lyssna på en grupp här och en grupp där och sedan ta ställning? Vi har gått igenom denna textmassa, och vi står bakom den. När man läser hela sammanhanget tycker jag inte att det är så upprörande som gör det till. För framtiden är det viktigt för att ha goda relationer med . För framtiden är det viktigt att kommer med i EU som medlem. kritiserar det han kallar ett politiskt beslut. Är det så fel om det är ett politiskt beslut? Vi fattar väl ett och annat politiskt beslut? Det låter elegant att man ska stå radikalt för ståndpunkter och stänga dörrar. Ju fler dörrar vi stänger, desto lyckligare blir vi kanske. Men de som lever bakom de stängda dörrarna upplever kanske inte att vi var särskilt kloka i våra insatser. Jag tycker att skrivningen som finns samlad om och inte enbart om det ständigt upptagna folkmordet har en bra balans och är klokt formulerad. Den behöver alliansen inte på något sätt skämmas för. 136 (): Jag yrkar inledningsvis i likhet med min partikamrat bifall till de socialdemokratiska reservationerna 2, 5, 23 och 37. Att belysa allt som känns viktigt och nödvändigt när det handlar om mänskliga rättigheter i vårt eget land och runt om i världen är en omöjlighet. Det är nästan omöjligt att bestämma sig för vad man vill ta upp under de minuter man har till sitt förfogande. Det finns så många orättvisor i världen, och det finns så många engagerande frågor i stort och smått. Det är viktiga frågor för oss att arbeta med politiskt, att skapa opinion om och kring och att påverka i. Vi har i ett internationellt perspektiv ett rättvist och hyggligt samhälle. Det är inte i alla avseenden så som vi socialdemokrater önskar och vill ha det, men det är väsensskilt från förhållanden i diktaturstater och från förhållanden som kvinnor och barn lever under i många av världens länder. Det är väsensskilt från fördomar, förtryck och hot mot oliktänkande och regimkritiker. Det är väsensskilt från miljontals människor i tredje världen som saknar mat, vatten, utbildning, sjukvård och dessutom ekonomiska förutsättningar att någonsin kunna förflytta sig till en bättre och humanare värld. Vi har inte dödsstraff i , och vi använder inte tortyr som förhörsmetod. Vi straffas inte för vår sexuella läggning. Kvinnor har laglig rätt till abort, rätt att bestämma över sin egen kropp och rätt att använda preventivmedel. Vi har religiös och kulturell frihet. Däremot är det straffbart i att utföra könsstympning, att begå hedersrelaterade mord och att våldföra sig på kvinnor och barn. Vi tillåter inte månggifte, och vi tvingar inte kvinnor till ett liv i skymundan eller, ännu värre, till ett liv i mer eller mindre fångenskap och slaveri. Vi tillåter inte barnarbete, och vi fördömer de länder som gör det. Vi använder oss inte av barnsoldater. Detta är bara några exempel på hur vi lever och på vilka levnadsvillkor människor har i många andra länder. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna utgör en mycket central del i vår socialdemokratiska utrikespolitik. Så har det alltid varit, och så kommer det alltid att vara. Vi har haft många starka röster som har hörts och respekterats runt om i världen. , och är kanske de mest namnkunniga. Ett parti i opposition kan uträtta mycket, men ett eller flera partier i majoritet sätter i olika sammanhang dagordningen. Det är därför oerhört viktigt och centralt att de MR-dokument som vi debatterar och som vi ska besluta om tas på största allvar av regeringen och regeringspartiernas representanter i departement och riksdag. Vi socialdemokrater vill och kräver att ni i regeringen tydligare än tidigare kritiserar kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Säg nej till kränkandet av de mänskliga rättigheterna i , säg nej till att det fria ordet och yttrandefriheten inte respekteras, säg nej med besked och eftertryck till skendränkningar som amerikansk förhörsmetod! Detta är exempel på frågor som inte ska eller får marginaliseras. Enligt FN, herr talman, finns det i nästan alla länder en eller flera minoriteter. Någon riktigt tillförlitlig statistik finns inte att tillgå, men uppskattningsvis tillhör av världens befolkning minoriteter. Det innebär bland annat att miljontals människor är i behov av särskilda åtgärder för skydd av sina rättigheter eftersom minoriteter ofta finns bland de mest missgynnade grupperna i samhället och utsätts för diskriminering och orättvisor. Enligt FN har dessvärre skyddet av minoriteter fått ökad aktualitet . Etniska och religiösa spänningar har vuxit sig starkare och utgör i många fall ett hot mot den ekonomiska, sociala och politiska samhällsstrukturen. Därför, herr talman, finns det all anledning att ge ökad uppmärksamhet och ökat skydd till minoriteter och att på alla sätt motverka diskriminering av personer som tillhör nationella, etniska, religiösa och språkliga minoriteter. Vi har det också i vårt land. Jag tänker främst på romerna och vill i detta sammanhang gärna understödja propå att romska företrädare bör få träffa regeringsföreträdare. När det gäller brott mot de mänskliga rättigheterna är det oändligt många människor som drabbas. Men man drabbas olika, inte minst i krigshärjade områden. Krig kan föras med vapen och med terror och skräckvälde. Oavsett på vilket sätt det sker är det viktigt att vi agerar, fördömer och påverkar. Här måste med kraft verka för mer dialog och mer respekt för de mänskliga rättigheterna. Könsrollerna förändras också när krig och oroligheter drabbar ett land eller ett område och samhällsstrukturer slås ut. Män och unga pojkar tvingas ut i strid och upplever oftast ohyggliga saker. Många kvinnor får ta på sig nya uppgifter och roller som i många fall tar fram deras styrka och självförtroende. Men för otaliga kvinnor och barn, både pojkar och flickor, är situationen helt annorlunda. De tas till fånga, förs bort, torteras och våldtas. Det är handlingar som på alla upptänkliga sätt måste fördömas med hög och ljudlig stämma. Det finns många enskilda länder som förtjänar uppmärksamhet i många olika sammanhang och också från denna talarstol. Men tiden medger inte detta för min del. Några ord vill jag ändå säga om och den hopplösa tillvaro och kamp som förtryckta västsaharier för, dels på av ockuperad mark, dels i flyktingläger på algerisk mark i . Jag har själv haft tillfälle att besöka några av lägren och se de utomordentligt svåra förhållanden som människor lever under och har levt under i 10, 20 och . Det råder vattenbrist. Det råder matbrist. Ja, det råder brist på det mesta. Vad man har svårt att förstå är att människor ändå kan vara lågmälda och tålmodiga, att de inte återigen tar till vapen. Vi är många i som har stöttat kampen för ett fritt och självständigt . Vi socialdemokrater anser att det är hög tid att den planerade folkomröstningen genomförs och att den marockanska ockupationen och kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i upphör. Vi vill också öka det humanitära stödet till de många flyktingar som finns i lägren i . Ett viktigt symboliskt steg vore dessutom att starta ett ungdomsutbyte mellan och . Det skulle bland annat innebära att västsahariska ungdomar kunde få en möjlighet att komma till för exempelvis studier. skulle det ge våra svenska ungdomar ny och viktig livserfarenhet och kunskap om en av världens stora orättvisor att använda sig av i olika sammanhang för att de i sin tur ska kunna bidra till en bättre tingens ordnig i världen. Avslutningsvis, herr talman, vill jag understryka vikten av att vi aldrig någonsin, vare sig som enskilda individer, som grupper, som partier eller som nation ser mellan fingrarna med eller blundar för världens orättvisor. Vi måste alla våga och vilja bidra till respekten för de mänskliga rättigheterna. 137 (): I dagens betänkande om mänskliga rättigheter finns det ett antal motioner som behandlas förenklat. Det betyder att de avstyrks utan någon egen motivering, i klump så att säga. Jag vill lyfta fram en av dessa, nämligen motion 2007/08:U300 om Anfalkampanjen mot kurderna. Det är jämnt som den irakiska regimen under genomförde denna kampanj mot det kurdiska folket i syfte att fördriva och oskadliggöra så många kurder som möjligt. Det exakta antalet offer är inte känt men det rör sig enligt de flesta bedömare om mer än 100 000 dödade civila kurder. Kurdiska källor, och även officiella irakiska källor, gör bedömningen att uppskattningsvis 182 000 kurder förintades och ca 4 000 kurdiska byar förstördes under Anfalkampanjen. Anfal är arabiska och betyder krigsbyte och omnämns i . Den irakiska militärregimen använde sig av namnet Anfal för denna folkmordskampanj. Det var ett traditionellt sätt för den irakiska regimen att använda gamla arabisk-islamska begrepp i samband med krig och andra våldshandlingar. Det kurdiska folket har förtryckts och förtrycks fortfarande i sina hemländer, så även i under . Anfalkampanjen 1988 leddes av kusin , mer känd som kemiske . I ett dekret beordrade han först kraftig bombning med alla tillgängliga medel, inklusive kemiska, över för kurderna förbjudna områden. beordrade al-Majid den slutliga omfattande kampanjen som varade drygt, till . Kampanjen eller, som jag hävdar, folkmordet pågick alltså för bara . Det var således väl efter den internationella folkmordskonventionen. Gasattacken mot Halabja är den kanske mest kända enskilda händelsen under Anfal. I denna attack användes kemiska medel, och uppskattningsvis 6 000 civila kurder dödades. I motionen, som utöver av mig har undertecknats av ledamöter från Socialdemokraterna, föreslår vi att den bör verka för det angelägna och nödvändiga i en officiell redovisning och ett erkännande av Anfalkampanjen mot kurderna 1988 som ett folkmord. Denna motion avstyrks alltså genom så kallad förenklad behandling enligt punkt 57 i betänkandet. Man kan läsa i betänkandet att det motiveras med att de aktuella yrkandena är identiska med sådana som utskottet har behandlat vid något av de senaste riksmötena. Såvitt jag kan finna har yrkandet att ska erkänna Anfalkampanjen som folkmord inte tidigare underställts för beslut. Jag har även under hand förstått att det faktum att vi motionsställare representerar olika partier har motiverat en förenklad behandling. Inte något av dessa argument för förenklad behandling anser jag håller. För övrigt har jag noterat i betänkandet att motioner, även enskilda, om folkmordet på armenier med flera har behandlats i sak i betänkandet. Tvärtom kan man tycka att det hade varit på sin plats att , efter Anfal och då stridigheter fortfarande pågår i de kurdiska områdena om än i gränstrakterna mellan och skulle ha uppmärksammat detta folkmord. Det handlar ju verkligen om ett folkmord. Enligt konvention om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord avses med folkmord gärningar förövade i avsikt att helt eller delvis förinta en nationell, etnisk, rasmässigt bestämd eller religiös grupp till exempel genom att döda medlemmar av denna grupp. Det måste anses klart att den irakiska regimens Anfalkampanj uppfyller dessa kriterier. Syftet var ju att förgöra så många kurder som möjligt inom de förbjudna områdena. Ett antal internationella organisationer, som till exempel Organisationen för mänskliga rättigheter och organisationen , har erkänt Anfalbrottet mot kurderna som ett folkmord. Haagdomstolen i skrev i ett utlåtande i samband med åtalet mot , som sålt kemiska stridsmedel till den irakiska regimen, att domstolen ser inget annat motiv än att attackerna genomfördes bara för att utplåna kurderna. Det som hade inträffat bevisar att syftet med dessa handlingar varit folkmord. har även den nya irakiska regimen erkänt Anfal som ett folkmord. I går visades en film, All my mothers, i . Den handlar om efterlevande mödrar vars barn och äkta män dödades under Anfal. När man ser denna film eller när man besöker efterlevande i Halabja, vars lungor kanske bara har 20 procents funktionsförmåga efter skador från de giftiga gaserna, kan man åtminstone inse, om än ej förstå, de lidanden som efter Anfal fortfarande drabbar hundratusentals överlevande kurder. anordnas en demonstration på med krav från drygt 30 olika organisationer om ett erkännande av detta folkmord. Jag menar att ett erkännande från svensk sida skulle hedra de hundratusentals offren och deras anhöriga och tydliggöra för omvärlden att allt måste göras för att förhindra att en sådan tragedi någonsin upprepas. Avslutningsvis, herr talman, vill jag påpeka att jag inte är nöjd med utskottets behandling av denna motion. Jag får överväga att återkomma till , kanske i form av en kommittémotion, även om jag ser en poäng i att motioner av detta slag har ett så brett politiskt stöd som möjligt och egentligen inte är en partipolitisk fråga. Låt oss stödja ett folk som har lidit så mycket genom att erkänna Anfalkampanjen mot det kurdiska folket som ett folkmord. 138 (): Även jag vill uppehålla mig vid temat folkmord, dock ett lite äldre sådant än Anfalkampanjen. Jag vill också från sida yrka bifall till reservation 29 som handlar om folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer, pontier med flera i . I en debatt där vi talar om mänskliga rättigheter i dagens svenska utrikespolitik kan vi fråga oss varför vi ska tala om folkmord som skedde . måste vi också ställa oss frågan att om vi inte uppmärksammar och erkänner alla folkmord som har skett vad vi ska svara dem som använder detta som argument för att genomföra nya. Hur ska vi med hedern i behåll kunna se på de människor, makthavare, diktatorer och militärer som står i begrepp att genomföra folkmord om de säger vad sade: Vadå? Vem kommer ihåg armenierna 1915? Det är därför vi debatterar dessa frågor. Det är därför det finns internationella konventioner. Inget folkmord får glömmas bort. Så fort ett folkmord glöms bort ökar chansen att nästa sker. Det är därför viktigt att folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer, pontier och så vidare faktiskt erkänns även av . Frågan har varit uppe ett antal gånger i i denna kammare. Senast var det när jag hade en interpellationsdebatt med utrikesminister i frågan. Men det handlar alltså inte om det förflutna utan det handlar om framtiden. Det handlar om våra barn, barnbarn, världen och att ta ansvar. Därför är det viktigt att göra ett erkännande. Därför är det också viktigt att ta till sig den förändring som har skett. Jag har satt mig in i frågan, mycket på grund av att jag har bott och verkat i . I är detta en viktig fråga. Det finns många assyrier/syrianer som bor i . När jag har satt mig in i frågan har jag märkt att det har skett en förskjutning. fanns det inte en majoritet av forskare som erkände detta folkmord som folkmord. Det var inte helt otvetydigt. Men jag kan konstatera att det nu faktiskt är så. Det är det som är anmärkningsvärt också i texten i betänkandet från utrikesutskottet, nämligen att man argumenterar att det finns så många forskare som säger något annat. Ja, men forskarvärlden lär sig. Man brukar lyfta fram klimatfrågan som ett exempel. När jag började med politiken var det inte många forskare som trodde att klimatfrågan var något att ta på allvar. När jag började läsa in mig på frågan om folkmordet , seyfo, var det kanske färre forskare. är det en klar majoritet av forskarsamhället som erkänner folkmordet. De säger att det var ett folkmord. Då är det inte ärligt av alliansmajoriteten att använda detta som argument att inte erkänna det. Det är inte heller ärligt att använda som argument att folkmordet skedde innan folkmordskonventionen antogs av FN. har tidigare påpekat att även Förintelsen skedde . Ändå är det ingen i alla fall här som ifrågasätter Förintelsens status som folkmord. Det är viktigt i denna debatt att vara ärlig och säga som säger. Han har all min respekt. Han säger att det är fråga om politiska skäl, att man vill hålla sig väl med . Jag delar inte hans åsikt i frågan, men jag kan respektera den. Men det är fel att säga att det är på grund av en bristande forskningsbas eller när konventionen ratificerades som svensk riksdag ska låta bli att erkänna folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer och pontier. Det är inte ärligt att argumentera på det sättet eftersom det är fel i sak. Varför vi ska erkänna folkmordet handlar om framtiden. och jag tror inte att vi hjälper i dess demokratiseringsprocess genom att förneka dess historia. Snarare är det så att jag personligen hemskt gärna vill att går vidare i demokratiseringsprocessen. Jag kan också se som en framtida medlem av EU. Men jag vill att det sker på en korrekt basis. Det är bättre att se sanningen som den är och även för att konfronteras och ta till vara kunskapen om sin egen historia och vad som skedde 1915 i detta folkmord. Så många människor från dessa folkgrupper utsattes för ett folkmord. ska inte dölja detta. Jag tror inte att dolda fakta underlättar en demokratisering. Den diskussionen kan jag gärna ta med . Men det är viktigt för alliansen, som ändå står för utrikesutskottets majoritetsbetänkande, att faktiskt använda korrekta fakta och inte felaktiga sådana. Jag respekterar att alliansen argumenterar i den politiska frågan, men jag respekterar inte sakliga fel i argumentationen. har det varit intressant att lyssna på flera inlägg. Det är intressant att har tagit upp att landsmöte har fattat beslut om att erkänna folkmordet . Då är det beklagligt att man inte kan få fler bundsförvanter inom alliansen för ett erkännande. Jag antar att har, eller åtminstone har haft, en liknande hållning. Ni kanske kan hitta något ytterligare parti inom alliansen som skulle vara intresserat av en liknande hållning. Jag vet inte om ni har frågat . Tyvärr tror jag att vederbörande har gått. Det är viktigt för framtidens samhälle och för vårt världssamfund att riksdag erkänner folkmordet . Vi har ältat denna fråga tillräckligt ofta.