prot · GV09127 · 2008-06-12 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdragen som ledamot i näringsutskottet och som suppleant i utbildningsutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. 3 § Anmälan om kompletteringsval till arbetsmarknadsutskottet Förste vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som ledamot i arbetsmarknadsutskottet. Förste vice talmannen förklarade vald till ledamot i arbetsmarknadsutskottet () 4 § Beslut om ärenden som slutdebatterats UU9 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Punkt 1 (Mål och inriktning) 1. utskottet 2. res. 1 (v) Votering: 263 för utskottet 19 för res. 1 67 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 s, 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd, 14 mp För res. 1: 19 v Frånvarande: 29 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 5 mp Punkt 2 (Vissa frågor om mål och inriktning) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v) Votering: 148 för utskottet 122 för res. 2 15 avstod 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd För res. 2: 103 s, 19 v Avstod: 15 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 4 (Demokratibyggande, MR och rättsstaten) 1. utskottet 2. res. 5 (s) Votering: 163 för utskottet 103 för res. 5 19 avstod 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd, 15 mp För res. 5: 103 s Avstod: 19 v Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 5 (Flyktingskydd) 1. utskottet 2. res. 7 (v, mp) Votering: 250 för utskottet 34 för res. 7 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 102 s, 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd För res. 7: 19 v, 15 mp Frånvarande: 28 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 17 (Rätten till mat och vatten) 1. utskottet 2. res. 19 (v, mp) Votering: 250 för utskottet 34 för res. 19 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 103 s, 82 m, 24 c, 23 fp, 18 kd För res. 19:19 v, 15 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 5 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 21 (MR i arbetslivet) 1. utskottet 2. res. 23 (s, v) Votering: 163 för utskottet 122 för res. 23 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 s, 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd, 14 mp För res. 23: 102 s, 19 v, 1 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 28 (folkmord) 1. utskottet 2. res. 29 (v, mp) Votering: 245 för utskottet 37 för res. 29 1 avstod 66 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 s, 81 m, 25 c, 22 fp, 17 kd För res. 29: 2 s, 1 fp, 19 v, 15 mp Avstod: 1 s Frånvarande: 27 s, 16 m, 4 c, 5 fp, 7 kd, 3 v, 4 mp () anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Punkt 36 () 1. utskottet 2. res. 37 (s) 3. res. 39 (mp) Förberedande votering: 107 för res. 37 15 för res. 39 159 avstod 68 frånvarande Kammaren biträdde res. () och () anmälde att de avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Huvudvotering: 147 för utskottet 103 för res. 37 34 avstod 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 25 c, 22 fp, 18 kd För res. 37: 103 s Avstod: 19 v, 15 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 6 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 39 (och ) 1. utskottet 2. res. 40 (v) 3. res. 41 (mp) Förberedande votering: 24 för res. 40 15 för res. 41 245 avstod 65 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 250 för utskottet 19 för res. 40 15 avstod 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 103 s, 82 m, 25 c, 23 fp, 17 kd För res. 40: 19 v Avstod: 15 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 7 kd, 3 v, 4 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. NU14 Ny konkurrenslag m.m. Punkt 1 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Allmänt om konkurrens) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v) Votering: 163 för utskottet 122 för res. 1 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd, 15 mp För res. 1: 103 s, 19 v Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Punkt 3 (Om- och avregleringar) Utskottets förslag till beslut med godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 2 (s) Votering: 164 för utskottet 104 för res. 2 16 avstod 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut med godkännande av utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 25 c, 22 fp, 18 kd, 2 v, 15 mp För res. 2: 103 s, 1 v Avstod: 16 v Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 6 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. NU16 Vissa immaterialrättsliga frågor Punkt 3 (Datorrelaterade uppfinningar) 1. utskottet 2. res. 2 (mp) Votering: 250 för utskottet 15 för res. 2 19 avstod 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 102 s, 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd För res. 2: 15 mp Avstod: 19 v Frånvarande: 28 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. NU17 Talan om skadestånd på grund av brott mot konkurrensreglerna Kammaren biföll utskottets förslag. Utskottets utlåtande lades till handlingarna. SkU27 Nedsatt koldioxidskatt för bränslen som förbrukas i anläggningar som omfattas av EU:s handel med utsläppsrätter 1. utskottet 2. res. (mp) Votering: 270 för utskottet 15 för res. 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 103 s, 82 m, 25 c, 23 fp, 18 kd, 19 v För res. : 15 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 4 c, 5 fp, 6 kd, 3 v, 4 mp SkU31 Ändring i det nordiska skatteavtalet Kammaren biföll utskottets förslag. 5 § Nya regler om rätt till ledighet från anställning Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2007/08:AU10 Nya regler om rätt till ledighet från anställning (prop. 2007/08:149 och prop. 2007/08:151). 1 (): Vi socialdemokrater har tidigare avstyrkt propositionerna En reformerad sjukskrivningsprocessför ökad återgång i arbete om den så kallade rehabiliteringskedjan och Vårdnadsbidrag familjepolitisk reform. Det förslag som vi debatterar är en direkt följd av dessa båda propositioner. Med anledning av våra tidigare ställningstaganden yrkar vi avslag på propositionerna Ny lag om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete och Ledighet med vårdnadsbidrag. Utskottsmajoriteten skriver i sina texter att den vill understryka att betänkandet inte handlar om de ursprungliga förslagen och deras utformning i sig utan om de ledighetsregler som blir följden. Problemet är bara att det inte går att debattera förslaget utan att också debattera de ursprungliga förslagen, något som blir tydligt när man läser utskottsmajoritetens egna texter. Den har själv hänvisat till just ursprungsförslagen. Betänkandet rymmer två olika propositioner, som visserligen båda handlar om ledighetsregler men som har sina grunder i två helt olika områden. För tydlighetens skull har vi valt att hålla isär dem, och jag kommer att fokusera på den del som handlar om en reformerad sjukskrivningsprocess. kommer senare i debatten att utveckla våra synpunkter på vårdnadsbidraget. En reformerad sjukskrivningsprocess för återgång i arbete går under beteckningen rehabiliteringskedjan. Men efter att ha lusläst propositionen, lyssnat av socialförsäkringsutskottets hearing och merparten av förra veckans maratondebatt kan jag bara konstatera att propositionen inte innehåller några som helst förslag om förbättrad rehabilitering eller ökade möjligheter för den som drabbas av ohälsa att återgå i arbete. I stället växer bilden fram av ett förslag som ensidigt lägger över allt ansvar på den enskilda individen. Ekonomiskt incitament i form av sänkta ersättningsnivåer ska förmå sjuka människor att bli friska eller möjligen att strunta i att de är sjuka och arbeta ändå. Det är den borgerliga regeringens så kallade arbetslinje i ett nötskal. En rad försämringar av sjukförsäkringen i form av stelbenta tidsgränser, mer exkluderande bedömningar av arbetsförmågan och sänkta ersättningsnivåer utgör grunden i förslaget. Det är magstarkt att försöka beskriva det som en rehabiliteringskedja. Tyvärr känner vi igen det här sättet att arbeta. Den borgerliga förnyelsen består uteslutande av ny retorik. Med nya etiketter ska gammal klassisk högerpolitik framstå som ny och sympatisk. Myten om det gigantiska utanförskapet används konsekvent som alibi för att rasera vanliga människors trygghet. Förslaget är dessutom en del i en större helhet. Tillsammans med försämringarna i a-kassan, skatterabatten för hushållsnära tjänster, nedskärningar av såväl vuxenutbildning som arbetsmarknadsutbildning, privatisering av sjukvården och så vidare utgör förslaget en ytterligare hörnsten i det systemskifte borgarna i valrörelsen lovade att inte göra men ändå gör. En stor del av svenska folket känner sig med rätta lurade. Försämringar är försämringar vad man än väljer att kalla dem och hur man än väljer att förpacka dem. Regeringens förslag innebär att enbart individen ska ha förpliktelser medan andra aktörer, som exempelvis arbetsgivaren, fråntas ansvar. Förslaget innebär också en urholkning av anställningsskyddet för den som drabbas av långvarig sjukdom. Snäva och mot individen ensidigt riktade tidsgränser innebär en uppenbar risk att tidigt i processen förlora sitt arbete. Till det ska läggas krångliga regler och en uppenbar risk för den enskilde att bli utförsäkrad och förslaget är komplett! Den här kritiken delas i sin helhet eller delvis av i stort sett alla remissinstanser. Trots det har regeringen valt att gå vidare med förslaget, och det klubbades här i kammaren . Flera har pekat på att situationer kan uppstå där den enskilde är för sjuk för att arbeta men ändå kan förlora rätten till sin sjukersättning. LO, TCO, Kommuner och Landsting, som är arbetsgivare för en fjärdedel av arbetsmarknad, Arbetsdomstolen med flera lyfter alla fram att förslaget innebär betydande ingrepp i arbetsrätten och i anställningsskyddet. Att regeringen och utskottsmajoriteten inte lyssnar på de aktörer som bäst kan bedöma de arbetsrättsliga effekterna av förslaget är anmärkningsvärt och allvarligt. Att sedan kalla ett förslag som tar bort arbetsgivarens skyldighet att upprätta rehabiliteringsutredningar, tar bort ansvar att kalla till avstämningsmöte och som helt saknar incitament och sanktioner för alla aktörer i processen utom den sjuke och som inte innehåller några idéer eller verktyg för att underlätta rehabilitering och återgång i arbete för en rehabiliteringskedja är sanslöst. Tar man dessutom med det faktum att regeringen har minskat anslag för att köpa arbetslivsinriktad rehabilitering med 1 ½ miljard blir begreppet rehabiliteringskedja ett skämt. Vi socialdemokrater anser att först när man kan erbjuda rätt insatser i rätt tid och på rätt plats kan man ställa krav på att människor tar till vara de möjligheter som erbjuds. Först då kan man tala om en arbetslinje värd namnet. Behoven är olika och inte sällan sammansatta. Förutom stödpersoner, medicinsk behandling, psykoterapi, utbildning och arbetsträning kan det handla om konkreta anpassningsåtgärder på arbetsplatsen. Flexibla arbetstider och önskemål om ett mindre stressigt arbetsliv kan också vara viktigt. Många kan komma tillbaka om rätt stöd ges i rätt tid och på rätt plats. Ett grundproblem är att åtgärderna ofta kommer in alltför sent i sjukskrivningsprocessen och att det i många fall saknas samordning när en sådan skulle behövas. Vi vill ta fasta på att åtgärda det som inte fungerar som vi vill bygga vidare på det som är bra. Den stora utmaningen, som regeringen inte ens adresserar i sitt förslag, är att få alla aktörer, inklusive vårdkedjan, att samverka. Vi vill därför se över möjligheterna till en vidareutvecklad finansiell samordning över hela landet. Tyngdpunkten ska läggas på arbetsförmågan. Ytterligare en metod kan vara ett omställningsavtal med rehabilitering för hela arbetsmarknaden. Den huvudsakliga inriktningen på lagstiftningen måste dock vara att förebygga ohälsa och att på ett tidigt stadium upptäcka och åtgärda hälsorisker i arbetslivet. Insatser för förebyggande arbetsmiljöarbete måste förstärkas och sanktionerna vara tydligare. Vidare vill vi att företagshälsovården utvecklas. Det är dåliga arbetsmiljöer som måste utsorteras, inte de anställda som drabbas av dem. Utsortering, ensidigt ansvar och sänkta ersättningar är inte bara orättvist. De hindrar också utvecklingen av en dynamisk och flexibel arbetsmarknad. Lagförslaget om rätt till ledighet vid sjukdom för att prova annat arbete kan vid första anblicken verka harmlöst, kanske till och med innovativt. Men satt i sitt sammanhang bidrar det till att urholka rehabiliteringsansvaret för alla aktörer utom den enskilde. Vi socialdemokrater tycker att är värt en bättre ordning. Orättvisa är inte lösningen på de brister som finns i rehabiliteringen och i sjukförsäkringen. Mot den bakgrunden yrkar jag återigen avslag på propositionerna och bifall till reservationerna 1 och 2. 2 (): Egentligen kan man tycka att det nu vore lite befängt att avslå de förslag som vi debatterar , givet att högermajoriteten redan har beslutat införa vårdnadsbidraget och den så kallade rehabiliteringskedjan. Men eftersom båda de här beslutade reformerna faktiskt på ett väldigt tydligt sätt drar upp det som utgör skiljelinjer mellan höger och vänster i svensk politik tycker jag ändå att det är motiverat att vi har den här debatten och att vi faktiskt debatterar det som är själva grunden för de här förslagen. Det är i högsta grad saker och ting som berör och påverkar människors villkor och möjligheter i arbetslivet. Med vårdnadsbidraget bryter högerregeringen med decenniers ansträngningar för att skapa jämställdhet i såväl arbetslivet som familjelivet. I trots mot all vetenskap och beprövad erfarenhet och dessutom så gott som samtliga remissinstanser, inklusive , inför man ett bidragssystem som kommer att försvaga alla kvinnors ställning i arbetslivet och som dessutom kommer att försämra kvinnors ekonomi ända in i pensionen. Det är ju väl belagt och väl dokumenterat att det är i samband med barnafödande och föräldraledighet som kvinnor på allvar börjar halka efter i löneutveckling och utvecklingsmöjligheter i arbetslivet. Det här är sällan en effekt av det som är diskriminering i lagens bemärkelse, utan det är ett mönster som genomsyrar hela arbetsmarknaden och som handlar om vilka anställningsvillkor som erbjuds, hur olika arbetsuppgifter värderas och lönesätts och hur erbjudanden om fortbildning och befordringar fördelas. Det är helt enkelt så att arbetsgivare hellre satsar på den som är på jobbet än på den som är hemma med sina barn. Det är av den här anledningen som vi i princip är helt eniga över partigränserna om att det ojämna uttaget av föräldraförsäkringen och det ojämnt fördelade ansvarstagandet i föräldraskapet är ett nyckelproblem att lösa om vi ska nå målet om ett jämställt och barnvänligt arbetsliv. Kvinnor och män måste i lika hög grad vara och behandlas som föräldrar. Lite förenklat kan man uttrycka det som att problemet är att kvinnor jobbar för mycket i sina hem och för lite på sina jobb, och för män är det precis tvärtom. Vårdnadsbidraget, herr talman, kommer att leda i rakt motsatt riktning. Kvinnor kommer att ta ännu större ansvar för hemarbetet och vara mindre på sina jobb, medan män kommer att fortsätta på motsatt sätt. Detta kommer att öka glappet mellan kvinnor och män i både arbetsliv och familjeansvar. Att vårdnadsbidraget i princip kan utnyttjas av båda föräldrarna, som det står i betänkandet, och att det därför inte går att bedöma konsekvenserna för jämställdheten, som regeringen påstår, är i det närmaste lite löjligt. Ingenstans där liknande bidrag har införts har män tagit ut mer än en mycket liten bråkdel av det. Med tanke på hur otroligt svårt det är att förmå män att ta ut sin andel av föräldraförsäkringen, som ger en ersättning om av den tidigare lönen, är det ju lite optimistiskt att tro att ett bidrag som inte ens ger rätt till pension och som bara ger skulle framstå som mer lockande för samma män. Ensamstående föräldrar, som dessutom till en majoritet är kvinnor, är i praktiken helt diskvalificerade från vårdnadsbidraget, eftersom det om man är ensamförsörjare inte går att leva med den inkomstförlust som det innebär, oavsett om man utnyttjar bidraget på hel- eller deltid. Ärligt talat tror jag att alla i den borgerliga majoriteten utom är medvetna om att man med vårdnadsbidraget har genomfört en reform som innebär ett stort steg tillbaka för jämställdheten. Jag tror faktiskt att man tycker att det är lite pinsamt. Det är väl därför som man nästan lite indignerat svarar oppositionen i betänkandet att vi bortser från de viktiga positiva effekterna av ledigheten för att stärka kontakten mellan barn och föräldrar. Ett par rader längre ned skriver samma majoritet glatt att vårdnadsbidraget kan kombineras med fullt förvärvsarbete. Så var det med den ökade kontakten mellan barn och föräldrar. Man ska alltså kunna plocka ut dessa , fortsätta jobba heltid och inte alls vara mer med sina barn på villkor att man inte utnyttjar rätten till offentligt finansierad barnomsorg. Tanken är väl att man ska hitta någon som på heltid ska passa ens barn till en bruttokostnad av . Jag bävar för vilka historier om utnyttjade och underbetalda au pairer och barnfickor vi kommer att få höra om det är på detta sätt vårdnadsbidraget kommer att användas i de fina villakvarteren. Jag bävar också, liksom i stort sett samtliga tillfrågade remissinstanser, en rad experter och forskare och tiotusentals protesterande medborgare, inför vad som ska hända när försämringarna i sjukförsäkringen träder i kraft. Regeringen har, lite humoristiskt får man väl anta, valt att kalla försämringen för en rehabiliteringskedja. I praktiken innehåller reformen inga som helst ökade resurser eller krav på arbetsgivare eller myndigheter att erbjuda rehabilitering till den som har blivit sjuk. Däremot ökar möjligheterna för arbetsgivare att göra sig av med sjuka anställda, som risken att helt hamna utanför både sjukförsäkring och a-kassa ökar för den enskilde. Genom att tvinga den sjukskrivne att redan efter ett halvårs sjukskrivning söka jobb på hela arbetsmarknaden i hela landet skapar regeringen i själva verket ett ökat utrymme för arbetsgivare att strunta i att göra ordentliga ansträngningar för att anpassa arbetsplatsen och erbjuda de rehabiliteringsinsatser som skulle behövas för att den sjukskrivne skulle kunna stanna kvar på den arbetsplats där han eller hon redan finns. Rätten att ta tjänstledigt kan, i samma anda, givetvis i värsta fall användas av samvetslösa arbetsgivare i syfte att skicka en tydlig signal till den enskilde att man är önskvärd på arbetsplatsen och skapa en press på att man ska söka sig därifrån. I praktiken är kanske ledighetslagen det minsta problemet i sammanhanget. Jag tror inte att det är så många som kommer att utnyttja den. I ärlighetens namn är det inte så att arbetsgivare i det här landet står i kö för att anställa söndervärkta, utmattade och ledbrutna människor. Det är så verkligheten ser ut. Vi har ett arbetsliv som sliter ut och nöter ned människor, och det är mycket svårt att komma tillbaka. Allra värst slits äldre kvinnor ut, som ju ofta har burit den dubbla bördan av att förvärvsarbeta och ha huvudansvaret för barn och hemarbete. Någonstans här sluts cirkeln kring de båda förslagen. Jag sade inledningsvis att vårdnadsbidraget och den försämrade sjukförsäkringen visar på de tydliga skillnaderna mellan höger och vänster i svensk politik. Någonstans är det väl just i synen på en medelålders kvinna med låg inkomst och värkande leder som denna skillnad blir som allra tydligast. I högeralliansens ögon har hon sig själv att skylla. Hon har valt att ta hela ansvaret för barnen som hon har arbetet. Därmed har hon förlorat både inkomster och möjligheter i arbetslivet. Det ska rent av uppmuntras i ännu högre grad. Enligt högeralliansen har arbetsgivarna inget ansvar för att hon har slitits ut av tunga lyft och ensidiga arbetsuppgifter. Enligt samma höger kan hennes värk bäst botas med hot om en ännu lägre inkomst från sjukförsäkringen eller kanske ingen alls. Vi i ser på dessa saker på ett helt annorlunda sätt. Vi tror att en föräldraförsäkring som ger varje individ rätt till sin del av tid med barnet skulle ge både kvinnor och män ökad frihet att vara både föräldrar och yrkesarbetare och på så sätt skapa förutsättningar för ett barnvänligt arbetsliv. Vi tror att en bättre och mer tillgänglig barnomsorg där barn från olika bakgrund möts i en pedagogisk miljö är en bättre väg till integration, jämställdhet och lika möjligheter för alla barn än vårdnadsbidrag. Vi tror att arbetsskador och långtidssjukskrivningar bäst motverkas genom systematiskt arbetsmiljöarbete, trygga anställningsvillkor och ökat inflytande för den enskilde över arbetstider, organisation och scheman. För den som redan blivit skadad eller sjuk tror vi att en förstärkt rätt till rehabilitering och generösa möjligheter till omskolning, fortbildning och vägledning vidare i arbetslivet är bättre lösningar än hot om ekonomisk ruin. Vi yrkar därför avslag på båda förslagen i betänkandet och bifall till reservationerna 1 och 2. I detta anförande instämde (). 3 (): Detta är följdmotioner på tidigare förslag som ett annat utskott har varit ansvarigt för och som inte har behandlats i arbetsmarknadsutskottet. är det bara en del följdändringar. Men det är inte så bara. När det gäller den första propositionen från regeringen om ledighet med vårdnadsbidrag har klart och tydligt sagt nej till detta förslag. I konsekvens med det kommer vi också att yrka nej till denna följdändring. Vi yrkar därför avslag på förslaget och bifall till reservation 1 som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och Vänstern i denna fråga. Låt mig först och främst slå fast att regeringens vårdnadsbidrag är ett stort nederlag. Det är ett steg tillbaka, inte minst för jämställdheten. Främsta beviset för att det är ett steg tillbaka är att regeringen var tvungen att lägga fram en jämtställdhetsbonus. Genom att lägga fram en bonus för jämställdhet säger man att vårdnadsbidraget inte är bra för jämställdheten och därför måste man göra något annat. Inte ens med den nya jämställdhetsbonusen kan man garantera jämställdhet. Tvärtom tyder det mesta på att det blir ett stort bakslag för jämställdhetsarbetet i . Vill man i stället gynna jämställdhet och arbetslinje och få mer tid för barnen är det barntid man ska titta på. Det är ett förslag som har plockat fram inom detta område och som utgår från att man ska kunna kombinera arbete och familj med mindre stress så att man kan koppla av. finns en möjlighet att gå ned i arbetstid . Men den möjligheten är ganska begränsad, för vem kan avstå från sin inkomst? Framför allt verkar det väldigt svårt för oss män att göra det, svårare än för kvinnor. Vi vill i stället ha barntid. Man ska kunna få en ekonomisk ersättning på som täcker en del av den lägre inkomsten. Vårdnadsbidraget är inte pensionsgrundande, men det är vårt förslag på barntid. Det är en väldigt viktig del. Att barntid ska kunna tas ut av två föräldrar eller var och en för sig är också en viktig del av detta. När det gäller den andra frågan som behandlas i betänkandet, ledighet för att på grund av sjukdom prova på annat arbete, är vi från i grunden ganska positiva till att det ska finnas en sådan möjlighet.