prot · GV09117 · 2008-05-22 00:00:00 — Det är viktigt att poängtera att det grundläggande kravet på alla arbetsgivare att bedriva ett målinriktat arbete för att aktiv främja lika rättigheter och möjligheter, oavsett kön, kvarstår oförändrat. Alla arbetsgivare ska vidta åtgärder för att arbetsförhållandena ska lämpa sig för alla, oavsett kön, förebygga sexuella trakasserier och underlätta för både kvinnliga och manliga arbetstagare att förena förvärvsarbete och föräldraskap med mera. Detta arbete ska bedrivas i samråd mellan arbetsgivare och arbetstagare, normalt genom de fackliga organisationerna på arbetsplatserna. Det är ett grundläggande krav. anser att respekten för människors lika värde och rättigheter är grunden för ett samhälle byggt på demokratins och humanismens grund. Varje människa bär på sina unika, individuella egenskaper. Det finns ingen människa som uppfyller en förutbestämd och utstakad norm. Alla är vi olika. Intolerans mot olikheter bland enskilda människor och grupper av människor riskerar att bli en intolerans som kan vändas mot vem som helst. Det undergräver demokratins jordmån och förråar hela samhällsklimatet. Därför är tolerans ett livsavgörande värde för alla människor i samhället och ett gemensamt värde att försvara. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 91 (): Arbetet mot diskriminering och kampen för alla människors lika värde och rättigheter går framåt. Medvetandet om de strukturer som bidrar till diskriminering har också ökat i samhället. All diskriminering sker inte medvetet. Alla människor bär på fördomar och förutfattade meningar som kan leda till diskriminering och kränkningar i olika situationer. Det är ett faktum som gör att arbetet mot diskriminering och kränkningar ständigt måste fortgå. I takt med ökad kunskap och ökat medvetandegörande om diskrimineringens omfattning och grunder har lagstiftning efter lagstiftning byggts på varandra. kom den första jämställdhetslagen. har olika diskrimineringsgrunder lagts på varandra, och nya myndigheter har skapats. finns totalt sju diskrimineringslagar som täcker fem diskrimineringsgrunder. Detta lapptäcke av lagstiftningar har skapat otydlighet och förvirring. Utredningar har avlöst varandra, dock utan direkta resultat. Därför har alliansens partier krävt att lagarna och de olika ombudsmännen ska slås samman till en enda lag och en enda myndighet som har ansvar för alla diskrimineringsområden. På så sätt skapas ökad tydlighet och all diskriminering likställs. Jag är därför glad över att vi äntligen nått ända fram och att alliansregeringen tagit dessa frågor på allvar och förelagt en proposition på området. Socialdemokraterna har i sin iver att behålla flera diskrimineringsombudsmän och ett lapptäcke av lagstiftningar varit tveksamma till en gemensam lagstiftning. Det var emellertid deras egen regering som efter mycket press tillsatte en utredning , och den är nu omarbetad till en proposition vars betänkande vi diskuterar. arbetade alltså i hela innan slutbetänkandet kom. Det känns bra att vi efter så nu kan samlas kring en ny sammanhållen diskrimineringslag där de sju lagarna och de fyra ombudsmännen slås samman till en enda lag och till en enda myndighet. Jag välkomnar också att de två nya diskrimineringsgrunderna, de om könsöverskridande identitet och ålder, läggs till de fem grunder som finns i nuvarande lagstiftning. Vidare välkomnar jag att tydligare sanktioner, genom införandet av en diskrimineringsersättning, kan sättas in då brott mot lagen sker. Den ska ersätta den person som blivit kränkt men också ha ett avskräckande syfte. Som jag tidigare sade var jämställdhetslagen den första diskrimineringslag som tillkom. Kränkningar på grund av kön sker både i vårt eget land och i vår omvärld. har jämfört med många andra länder kommit långt i sitt jämställdhetsarbete, men fortfarande utsätts kvinnor för systematiska kränkningar som får konsekvenser för hela deras liv. Dessa kränkningar kan vi aldrig bli kvitt bara genom lagstiftning. Det måste också skapas en opinion och ett ökat medvetande om de strukturer som lägger hinder i vägen för kvinnors frigörelse. Detta faktum minskar dock inte behovet av lagstiftning. En tydlig diskrimineringslagstiftning kan vara en bra hjälp i strävandet mot ett jämställt samhälle. Genom lagstiftning kan uppenbar diskriminering straffas och krav på olika aktörer att vidta aktiva åtgärder mot diskriminering finnas. Det är viktigt att i debatten påpeka att arbetsgivaren fortsättningsvis också ska vara skyldig att bedriva ett målinriktat arbete för att motverka diskriminering på grund av exempelvis kön. Arbetsgivaren är skyldig att motverka trakasserier och ska främja en jämn könsfördelning på arbetsplatsen. Alla arbetsgivare ska även fortsättningsvis kartlägga och analysera löneskillnader. Som ett led i regeringens regelförenklingsarbete ska detta ske i stället . Handlingsplaner för jämställda löner upprättas på arbetsplatser med fler än 24 anställda . Vad menar då med upprättas? Ja, det betyder att de ska skrivas. underlättar vi skrivandet av handlingsplaner genom att säga att det ska ske minst . Vi menar att administrationen, att sitta och författa planer, är det vi kan förändra. När JämO, likt alla myndigheter, fick frågan hur man skulle kunna underlätta för småföretagare och minska regelkrånglet blev svaret från JämO att de kunde tänka sig att man upprättade jämställdhetsplaner . säger vi i betänkandet att vi kan tänka oss . Med den ändrade periodiciteten tror jag att chanserna ökar för att planerna och kartläggningarna blir grundligare genomarbetade och därmed också håller högre kvalitet. Sedan ska åtgärderna genomföras löpande, och på så sätt följs planen upp . Man kan ju inte lägga upp en plan och säga att detta ska vi göra , och när vi sedan ses har ingenting gjorts med denna plan. Då blir en granskning från JämO ganska hård skulle jag vilja säga. Inspektioner och granskning ska fortsätta att ske såsom . Många förändringar tar dessutom att genomföra än . Med en längre tidshorisont ökar förutsättningarna för att vidta åtgärder som håller på lång sikt. När det gäller åtgärder och löner ska de läggas in i budgetar, och de kan även vara inlagda i långtidsbudgetar. kan därför vara en rimlig periodicitet. Man ska också påminna sig om att det är fritt fram för parterna att ha en tätare periodicitet om så önskas. En annan grupp i samhället som utsätts för kränkningar och diskriminering är personer med annan etnisk bakgrund. Liksom kvinnor utsätts denna grupp för både direkt och indirekt diskriminering. Felklingande namn kan sätta stopp för en anställningsintervju, bemötandet hos arbetskamrater kan vara negativt och bevisbördan för att klara av arbetsuppgiften kan vara högre än för infödda svenskar. Regeringens jobbpolitik har varit mycket framgångsrik för utrikes födda. gick hälften av sysselsättningsökningen till den gruppen. är utanförskapet fortfarande ett stort problem för personer födda i andra länder, inte minst för personer födda utanför . Därför vill vi på olika sätt fortsätta att stödja personer med annan etnisk bakgrund in i arbetslivet. Vi får emellertid vara försiktiga med att med lagens hjälp sortera ut personer med invandrarbakgrund genom ett nytt slags diskriminering, nämligen registrering. Det gör det därför mer komplicerat att arbeta med att motverka diskriminering på etnisk grund; vi vill helst inte registrera olika nationaliteter. Jag har varit förespråkare för positiv etnisk särbehandling som ett sätt att komma undan den diskriminering som många invandrare utsätts för. är jag dock orolig för vad som ska hända om vi börjar registrera invandrare på våra arbetsplatser och sedan säga att si eller så många ska komma från de olika grupperna. Det skulle kunna kännas olustigt att införa ett system där personers etniska bakgrund registreras, och frågan är var gränsen ska gå. Är en person född i ett nordiskt land lika mycket av annan etnisk bakgrund som en person född i ? Samma resonemang gäller inom utbildningsområdet. Hur ska vi ställa frågorna? Självklart ska vi på olika sätt uppmuntra arbetsgivare att anställa personer med annan etnisk bakgrund, och det ska, som lagstiftningen säger, inte vara tillåtet att diskriminera vid exempelvis anställningstillfället. På arbetslivets område stärks lagen mot etnisk diskriminering. Praktikanter, inhyrd personal och inlånad arbetskraft kommer att skyddas mer effektivt än . Skydd mot diskriminering ska också omfatta den som gör en förfrågan om arbete. Frågan om anonyma ansökningar, det vi brukar kalla avidentifierade handlingar, har sina problem, men jag tycker ändå att frågan är intressant. Jag ser därför med tillförsikt fram emot den utvärdering som ska presenteras där slutsatser av den försöksverksamhet som finns med avidentifierade ansökningshandlingar inom offentlig sektor ska redovisas. Enligt rapporter som gjorts på annat håll har erfarenheterna varit positiva. Personer med funktionsnedsättning stöter på problem på många olika nivåer i samhället. Det gäller alltifrån bemötandet till dålig framkomlighet och större utanförskap på arbetsmarknaden. Många upplever sig diskriminerade, varför det är viktig att nedsatt funktionsförmåga finns med i diskrimineringslagstiftningen. Med den nya lagstiftningen utökas diskrimineringslagen inom och hälso- och sjukvården till att också omfatta funktionsnedsättning, vilket är välkommet. Det kommer att stärka dessa personers ställning inom social service, och det har också välkomnats av handikapprörelsen. Frågan om huruvida bristande tillgänglighet ska vara grund för diskriminering har varit omdiskuterad. Men jag vill betona att gärna ser att lagen utökas så att bristande tillgänglighet betraktas som diskriminering. Vi har vridit och vänt på detta för att försöka få lagen att utökas, men vi får se vad vi kommer fram till framöver. Utredningsmaterialet är än så länge för bristfälligt för att man ska kunna fatta ett beslut om en sådan lag. Inga kostnadsberäkningar finns, vilket inte är seriöst om man ska komma vidare med förslaget. Frågan ska nu dock skyndsamt utredas, vilket ger mig tillförsikt. Ambitionen måste vara att bristande tillgänglighet ska vara grund för diskriminering. Men ingen vinner på att hasta igenom ett sådant förslag med dåligt underlag och bristande kostnadsberäkningar. Effekterna av lagförslag måste utredas ytterligare för alla inblandade parters skull. Jag förutsätter dock att en utredning tillsätts och att en sådan utredning kommer att resultera i att en förbättring när det gäller bristande tillgänglighet på grund av diskriminering kommer till stånd. Jag vill gärna betona att vi kristdemokrater ser frågan som viktig i syfte att stödja personer med funktionsnedsättning i deras målsättning att bland annat kunna bli mer delaktiga i arbetslivet. Som jag inledningsvis sade känns det bra att nu äntligen få diskutera betänkandet om en ny sammanhållen diskrimineringslag. Vägen hit har varit lång, men slutresultatet blev i huvudsak bra. Det känns extra bra att det är en alliansregering som får lägga fram förslaget. Det visar på att alliansens partier tycker att arbetet mot diskriminering och kränkningar är viktigt. Alla vi som står upp för alla människors lika och okränkbara värde måste ta frågan om diskriminering på största allvar. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 92 () replik: Före detta JämO brukar säga att jämställdhetsarbetet går framåt och bakåt som det står still. Det ligger ganska mycket i det. Allt det här är nämligen sant, för detta är komplexa frågor som rör många olika områden i samhället. När det gäller förslagen till förändringar på jämställdhetsområdet i lagstiftningen är inte poängen med den kritik som vi i har framfört att någon absolut kan säga vad som är den optimala tidsramen för när man ska göra planer, med vilken periodicitet och så vidare. Det handlar inte om det. Men om man lägger fram ett förslag, som regeringen och majoriteten faktiskt gör, där man förändrar kraven på att göra jämställdhetsplaner, lönekartläggning och handlingsplan för jämställda löner till att göra det måste man väl ändå på något sätt erkänna att det finns en liten risk för att detta är ett steg bakåt. Det är ju en förändring som man måste kunna motivera med någonting bättre än att det är för krångligt för företagen om man menar allvar med att man verkligen vill åstadkomma någonting med jämställdhetsarbetet. väljer ni att utöka undantaget från bestämmelserna, från arbetsgivare med upp till 10 anställda till arbetsgivare med upp till 25 anställda. Det innebär att över en miljon arbetstagare nu i praktiken står utan det här lagskyddet. Då måste ni också kunna motivera det med någonting bättre än att det handlar om regelkrångel och kostnader för företagen. Jag skulle vilja höra om det med . Hon tror inte att det blir så mycket sämre. Men blir det bättre på något sätt? Blir jämställdhetsarbetet bättre av att man på det här sättet underminerar vilket vi menar att man gör det systematiska jämställdhetsarbetet? 93 () replik: Vi är tydligen överens om att vi inte vet vad som är det bästa och mest optimala när det gäller tidsramen. Det finns inget som är optimalt , , som JämO föreslår, eller som vi nu föreslår här. Det viktigaste är vilket innehåll man har i sitt arbetet. När jag tittar på förslaget handlar det om att göra och att skriva. Alla ska fortsätta att göra, men det är färre som behöver skriva ned handlingsplaner. Det är det som är den stora skillnaden. I lagstiftningen står det upprätta. Arbetsrättsjurister tolkar det som att skriva planen. Det vi förändrar här leder till att färre behöver skriva planen. Men det innebär inte att de inte måste jobba aktivt med frågorna. Alla arbetsgivare måste fortsätta att jobba med att förbättra jämställdheten på sina arbetsplatser. Det är det som har varit utgångspunkten för våra resonemang. Vi låter färre göra det skrivna och sitta och skriva ned handlingsplanerna, det vill säga det som vi kallar för regelkrångel. Men det gör inte att arbetsgivarna kan fortsätta att diskriminera kvinnor när det gäller löner. Alla ska lönekartlägga, oavsett antal anställda. Det är alltså svaret. Alla ska fortsätta. Det viktigaste är vad arbetsgivarna gör. Vi tror att de kan få mer tid nu att fokusera på åtgärder och vad de faktiskt ska göra. 94 () replik: Jag tror att detta möjligtvis bygger på en missuppfattning av vad man gör när man upprättar en jämställdhetsplan och en handlingsplan för jämställda löner. Det ska ske i samverkan med arbetstagarna och oftast med den fackliga organisationen. Kravet i lagen såsom det har varit är att man ska uppdatera och ha en aktuell jämställdhetsplan. Man ska ha en aktuell handlingsplan för jämställda löner. görs som regel en lönerevision hos arbetsgivaren, och har man då också haft en handlingsplan som man bockar av och uppdaterar. Där ser man vad man har uppnått. Det är samma sak när det gäller jämställdhetsplanen, som handlar om ett systematiskt och långsiktigt arbete för att undanröja diskriminerande strukturer, sexuella trakasserier och liknande på arbetsplatsen. Om man sänker kraven på att göra detta arbete menar jag att risken ökar för att planerna bara blir just hyllvärmare. behöver man inte plocka fram dem mer än och kolla av för att se om man har nått några resultat. har man gjort det . Incitamenten för arbetsgivarna att aktivt bedriva det förebyggande arbetet minskar. Det var precis det som bland andra och Unionen sade när de besökte utskottet; risken är att planerna bara blir hyllvärmare när man inte ska hålla dem aktuella och uppdatera dem . JämO var av samma uppfattning, och har för övrigt sedan sist ändrat uppfattning och menar att det är ett stort misstag att förlänga tiden. JämO menar nu att man borde göra detta just av anledningen att detta inte ska vara hyllvärmare utan aktiva dokument som ska användas . 95 () replik: Hyllvärmare kan det ju bli även , med periodicitet. Det är det som är problematiken. Vi har ingen forskning som talar om att det är just upprättandet av planerna som ger resultat eller vad det annars är. Det viktigaste är att vi har chefer som ser till att följa jämställdhetslagens inriktning och tankar. De kommer att kunna straffas. ökar vi möjligheten att straffa företagare eller arbetsgivare som inte sköter sig. säger att planen ska vara aktuell. Tänk er att jag ska göra en plan och att jag har suttit och gjort jämställdhetsplaner. gör jag en plan . Jag antar att jag då har satt in saker som jag ska göra . ska jag följa upp planen. Jag kan ju inte sätta mig och tänka: Okej, nu sitter jag här. Sedan har det gått och ingenting har hänt. I och för sig kan jag ju göra det, men om jag skriver planen och sedan följer upp den under resans gång eller blir det ingen större skillnad. Man måste jobba med aktiva åtgärder. Det är det lagen säger. Jag förstår inte hur man kan fokusera bara på upprättandet, för det är det vi diskuterar. Upprättandet betyder det skrivna materialet. Det är det vi pratar om och det är det som kommer att förändras. Innehållet ska vara detsamma. 96 () replik: Håller med om att viktiga steg har tagits genom regeringens politik för att underlätta kvinnors arbetsliv och underlätta för familjerna att leva ett jämställt vardagsliv? Det är sänkt skatt på hushållstjänster, möjlighet till nystartsjobb i offentlig sektor, förändrade regler för arbetslöshetsersättning på deltid. Och lite längre fram i betänkandet nämner ni vårdnadsbidraget. Det här är taget ur det betänkande som vi diskuterar och som då är majoritetstexten. För oss Socialdemokrater är det väldigt svårt att få det till att det är en modern jämställdhetspolitik, utan det är verkligen att ta ett steg tillbaka när det gäller jämställdheten. Jag undrar vad tycker. Hur kan vårdnadsbidraget öka jämställdheten mellan kvinnor och män? Ska männen stanna hemma från välbetalda arbeten, så att de kan ta hand om barnen för och få känna på hur det är för kvinnor att få lite fickpengar för ett heltidsjobb och det ansvar som det ändå är? Eller är det så som din partikamrat sade här i kammaren i en interpellationsdebatt, att det är mammorna som ska vara hemma och få vårdnadsbidrag och att det är mammorna som ska få lite mer tid med barnen? För oss socialdemokrater är det faktiskt lika viktigt att papporna får ansvar för barnen och framför allt också tid med barnen. Enligt vårt sätt att se är det verkligen en kvinnofientlig politik. 97 () replik: Alla de åtgärder som tar upp ska naturligtvis gälla för både kvinnor och män. Det tycker jag är en självklarhet. Hushållsnära tjänster är för både kvinnor och män. Det är viktigt att slå fast. När det gäller vårdnadsbidraget tror jag att både jag och här i talarstolen har sagt att det inte i första hand är en jämställdhetssatsning, utan det är i första hand en mer-tid-med-barnen-satsning. Men självklart ska både män och kvinnor kunna ta del av vårdnadsbidraget. Det är det som vi hoppas. Vi har också ställt upp på förslaget om jämställdhetsbonus för att fokusera på jämställdhetsfrågan. Jämställdhetsfrågan är jätteviktig för alliansregeringen. Sedan gäller det vad vi vill göra i regeringen för kvinnors skull. Jag tror att det viktigaste är att vi får fler arbetsgivare, inte, som har föreslagit i sina motioner, att det ska vara flera hundratusen nya jobb inom offentlig sektor, till exempel. Vi ska ha fler kvinnliga företagare. Hur ska vi annars få kvinnor att bli chefer? Hur ska vi få kvinnor att bli vd:ar och hur ska vi få kvinnor att komma in i bolagsstyrelser om vi inte satsar på att stötta och hjälpa kvinnor att starta eget företag? Det är också färre kvinnor i deltidsanställningar, till exempel. , när ni regerade, var det 71 000 deltidsarbetslösa kvinnor. är vi nere i 48 000 kvinnor som jobbar deltid. Det har alltså hänt väldigt mycket under den här regeringen. Det viktigaste är att det finns arbetstillfällen. Då kommer också kvinnor att vara aktiva på arbetsmarknaden, om det behövs arbetskraft. Det är det som vi jobbar med. Jobbfrågan är för alliansen en av de viktigaste jämställdhetsfrågorna. 98 () replik: fick jag faktiskt lite svar från . Vårdnadsbidraget är inte en jämställdhetsfråga. Men ändå skriver ni det i detta betänkande. Eftersom du nämner att det är tänkt även för papporna måste jag fråga: Tror att papporna kommer att utnyttja denna möjlighet, eller tror att det blir en kvinnofälla, att det blir ett så kallat hemmafrubidrag? Eller blir det kanske ett rikemansbidrag för dem som inte alls kommer att vara hemma med barnen utan kanske ser till att någon annan kommer hem och tar dem, så att båda föräldrarna kan jobba väldigt mycket? Då blir det inget bra för barnen över huvud taget. En från det borgerliga blocket sade tidigare att det här är en rustik lag för jämställdheten. Då undrar jag om ni tycker detsamma. Det är helt klart att ni har lyssnat väldigt mycket på arbetsgivarna. Men det är väldigt tydligt att ni inte har tagit till er vad JämO har sagt, som vi har fått uppvaktning av i vårt utskott, vad Unionen och har sagt och vad man kan läsa i remissvaren från andra organisationer. De säger indirekt att det är signaler som slår oerhört hårt mot speciellt kvinnor. De säger också att man till små företag indirekt säger att det faktiskt är okej att diskriminera lite grann. Är det bra för jämställdheten, och är det en rustik lag för jämställdhet? 99 () replik: Jag antar att det är diskrimineringslagstiftningen som du syftar på när du pratar om en rustik lag för jämställdhet. ((): Ja.) När det gäller jämställdhetsfrågorna har de fackliga organisationerna naturligtvis varit inne och tyckt att det här inte är ett bra förslag. Jag respekterar att de ser att det kanske kan bli försämringar, men jag tror inte det. De fackliga organisationerna ska vara med i det systematiska arbetsmiljöarbetet, och i det systematiska arbetsmiljöarbetet ingår jämställdhetsarbetet, mångfaldsarbetet. Allting ska läggas in i den årliga uppföljningen av vad som händer på arbetsplatsen. Och om de fackliga organisationerna gör sitt jobb i det systematiska arbetsmiljöarbetet kommer även jämställdhetsplaner och mångfaldsplaner att läggas in. Jag noterade att det tidigare var någon talare som sade: Vi vill ha mångfaldsplaner. Men det ska fortfarande upprättas mångfaldsplaner, och det ska in i det systematiska arbetsmiljöarbetet. Det är så man ser det på ett modernt sätt . I det här har man ett samverkansavtal där de fackliga organisationerna ska vara med och följa upp arbetet. Jag ser det som helt naturligt att det här jämställdhetsarbetet ska följas upp . Annars gör inte facken sitt jobb och de som är aktiva ute på arbetsplatserna. 100 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det är en betydelsefull dag när behandlar regeringens förslag till ny sammanhållen diskrimineringslag. Trots en lång rad reservationer i utskottets betänkande vill jag ändå börja med att uttrycka min uppskattning över den i grunden breda politiska uppslutningen bakom de steg vi nu gemensamt tar mot ett starkare skydd mot diskriminering. Det är en styrka i ansträngningarna för att alla människor ska behandlas lika och utifrån sina unika förutsättningar. All diskriminering är en kränkning av den enskilda människans frihet och värdighet och därmed ett brott mot den folkrättsligt grundade respekten för de mänskliga rättigheterna. För mig som företrädare för dagens alliansregering är det med stolthet jag ser tillbaka på vad borgerliga regeringar uträttat i kampen mot diskriminering för att alla människor ska behandlas lika. fick vi vår första jämställdhetslag. Det var statsrådet i regeringen som försvarade den i behandling . En ohelig koalition av socialdemokrater, vänsterpartister och några äldre centerherrar fällde förslagen om aktiva åtgärder och inrättande av JämO. På rättades detta dock till av . Den gången var det statsrådet i Fälldinregeringen som var föredragande. Lagen om aktiva åtgärder trädde i kraft då också vår första JämO tillträdde. Vid var vänsteroppositionen i emot såväl lag som aktiva åtgärder och JämO.