prot · GV09102 · 2008-04-24 00:00:00 — har andelen kvinnor som uppger att de varit utsatta för våld eller hot ökat. Enligt har anmälningsbenägenheten troligen ökat, vilket regeringen huvudsakligen ser som positivt då det innebär att mörkertalet minskar, att medvetenheten om frågan ökar och toleransen av förekomsten av våld minskar. En ökad anmälningsbenägenhet kan också hänga samman med en större tilltro till samhällets insatser. Det går dock inte att utesluta att även det faktiska våldet mot kvinnor har ökat. Regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer är den första handlingsplan i som samlar insatserna mot detta våld. Satsningen är historisk såväl till innehåll och omfattning som resursmässigt. Genom insatserna i handlingsplanen skapar regeringen förutsättningar för att en långsiktig ambitionshöjning inom området genomförs på nationell, regional och lokal nivå av statliga myndigheter, landsting och kommuner, av de aktörer som bär huvudansvaret för frågorna. Även frivilligorganisationerna är en viktig del i helheten, och förutsättningarna för deras arbete förbättras. Ytterst är det kommunernas ansvar att tillse att våldsutsatta kvinnor och deras barn får den hjälp och det stöd de behöver. Den särskilda problematiken rörande hedersrelaterat våld och förtryck respektive våld i samkönade relationer lyfts fram. Det finns många likheter men också skillnader mellan mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld respektive våld i samkönade relationer. Likheterna handlar bland annat om att våldet till stor del utövas i en nära relation av någon man känner och är beroende av eller i någon bemärkelse har en stark känslomässig relation till. Kulturella föreställningar om kön, makt och sexualitet är viktiga komponenter för att förstå våldets mekanismer i alla dessa tre våldsformer. Skillnaderna kan vara antalet förövare, hotbild, bemötande och normer från omgivande samhälle. Utöver detta lyfts även särskilt utsatta grupper fram i handlingsplanen, till exempel kvinnor med fysiska och psykiska funktionshinder och kvinnor med missbruk. I handlingsplanen uppmärksammas även att särskild utsatthet kan ha kopplingar till aspekter som ålder och invandrarstatus. Äldre kan vara mer beroende av omgivningen. Unga kvinnor är särskilt utsatta för sexuellt våld, och är man anländ till kan bristande kunskaper om samhället och språket eller ett begränsat socialt nätverk ha stor betydelse för ens möjligheter till skydd och stöd om man utsätts för våld. I handlingsplanen tar regeringen ett brett och långsiktigt grepp om frågorna. Avstampen är den våldsutsatta kvinnans behov av skydd och stöd. Åtgärderna är konkreta och verksamhetsinriktade och omfattar sex olika insatsområden. 1.Ökat skydd och stöd till våldsutsatta. Alla brottsoffer ska bemötas på ett professionellt sätt, oavsett vilka de är eller var i landet de bor. Kommunerna har ett ansvar för att brottsoffer får den hjälp och det stöd som de behöver. Stöd och skydd ska ges och hålla hela vägen, under det första samtalet eller besöket, under den pågående rättsprocessen och därefter. 2.Stärkt förebyggande arbete. Vi behöver ett aktivt och verkningsfullt förebyggande arbete för att motverka att våld utövas eller för att avbryta våld som pågår. Det ska vara ett brett förebyggande arbete som riktar sig till både kvinnor och män, också till dem som inte själva är direkt berörda i sin vardag. Barn och unga är viktiga målgrupper i det förebyggande arbetet. Därför är det angeläget med tidiga insatser i skolan och i andra sammanhang där barn och ungdomar befinner sig. 3.Stärkt kvalitet och effektivitet i rättsväsendet. Rättskedjan ska fungera effektivt så att brott som begås utreds och lagförs skyndsamt. Straffen för våldsbrott ska vara rimliga och proportionerliga. Samhällets reaktion ska på ett tydligt sätt markera allvaret i den kränkning som sådan brottslighet innebär för offren. 4.Utveckling av insatser riktade till våldsutövare. Ska vi komma till rätta med våldet mot kvinnor måste de män som slår sluta slå. Insatser riktade till män som utövar våld ska utvärderas, utvecklas och kvalitetssäkras. Kvinnors och barns säkerhet ska vara central i all verksamhet riktad till män som utövar våld. Ett ökat samarbete inom och mellan myndigheter och andra aktörer som kommer i kontakt med våldsutsatta och förövare är av avgörande betydelse för att utsatta personer ska få den hjälp de behöver. Regelverk och invanda rutiner får inte hindra ett fördjupat samarbete. Ökade kunskaper är avgörande för alla insatser som görs för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer. Genom forskning ska kunskaperna på området öka och fördjupas. Genom utbildning ska kompetensen utvecklas hos myndigheter och ideella organisationer som kommer i kontakt med våldsutsatta och förövare. De 56 åtgärderna innefattar allt från utbildning, informationsspridning och forskning till kompetens- och kvalitetsutveckling inom socialtjänst, polis och åklagarväsen. När det gäller mäns våld mot kvinnor finns insatser riktade till den våldsutsatta kvinnan, barn som bevittnar våld och män som utövar våld. En del åtgärder fokuserar på hedersrelaterat våld eller våld i samkönade relationer specifikt, men flertalet uppdrag syftar till att stärka arbetet mot alla de våldsformer som berörs i handlingsplanen samordnat. Syftet med handlingsplanen är att i ett sammanhang presentera regeringens arbete och planerade åtgärder för att bekämpa våld mot kvinnor. Syftet är också att beskriva och redovisa hur arbetet ska bedrivas . Handlingsplanen omfattar en mängd åtgärder inom fem olika departements politikområden. Handlingsplanen kan ses som en ram för arbetet . Många av de åtgärder som beskrivs kommer att utvecklas och preciseras efter hand. Allt förebyggande arbete redovisas inte i handlingsplanen. Allmänt jämställdhetsarbete kan i ett brett perspektiv ses som primärpreventiva insatser för att motverka att våld över huvud taget används. Ett exempel på detta är det statsbidrag som regeringen avsätter för projekt som syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Jämställdhetsbidrag kan sökas för projekt som kan kopplas till regeringens delmål för jämställdhetspolitiken. Delmål 4 syftar till att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Alla åtgärder i handlingsplanen kommer att följas upp, och regeringen avser att återkomma till med en redovisning av hur arbetet har bedrivits. 19 () replik: Ministern sade att alla har rätt till skydd och stöd. Vi i har med i vår budget och i motioner att kvinnor med pågående missbruk och kvinnor som har allvarligare psykiska problem inte kan använda sig av de kvinnojourer som finns. Man skulle behöva ha kvinnojourer eller verksamheter som är speciellt anpassade till dem. Jag har inte sett något sådant resonemang eller hört om något sådant stöd. Jag ville gärna fråga om ministern tycker att det är en bra idé. Jag tycker att det är väldigt positivt att samkönade relationer finns med i den här handlingsplanen. är det paradoxalt att , , som har den enda brottsofferjouren med nationell telefon där man har HBT-kunskap, kunskap om hatbrott och kunskap om våld i samkönade relationer, känner sig oroliga för att den verksamheten inte ska få fortsätta. De är oroliga för att man inte ska platsa in på de ställen där man ska söka pengar, att man måste skilja stödet åt homo- och bisexuella utsatta för hatbrott från stödet när det handlar om samkönat våld. Om man blir utsatt för samkönat våld och tidigare varit utsatt för hatbrott väcks en massa saker till liv igen, det som hände den gången man blev kränkt och misshandlad på grund av att man var homosexuell. Det vore bra att kunna ha båda kompetenserna. Så jag vill ställa den frågan: Kan RFSL:s jour känna sig lugn med att man får möjligheter att fortsätta? Det finns heller inget skyddat boende för till exempel homosexuella män som är utsatta för samkönat våld eller för transpersoner. De kan knappast flytta in på kvinnojourerna. Det är också något jag tycker det vore väldigt viktigt att satsa på. 20 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Om jag börjar med kvinnor med missbruksproblem, kanske också kvinnor med funktionshinder, och skyddat boende för dem så påpekar vi i handlingsplanen att det är viktigt att sådana boenden utvecklas och att de finns. Att de här båda grupperna av kvinnor inte kommer in till de befintliga kvinnojourer som finns beror för det första på att det inte finns någon kunskap, för det andra på att lokalerna inte är anpassade för till exempel kvinnor med funktionshinder. I handlingsplanen påpekar vi att det är viktigt att detta görs. I socialtjänstpropositionen har man också skickat med pengar för att kvinnojourerna ska kunna anpassa sin verksamhet och kunna ta till sig kunskapen för att kunna välkomna dessa båda grupper av kvinnor. När det gäller HBT-personer och RFSL:s verksamhet behöver de inte oroa sig. Vi har avsatt pengar för att utveckla också deras verksamhet på detta område, för vi inser att de är de enda som har kunskapen att hantera våldsoffer som tillhör HBT-gruppen. Så de behöver inte känna oro. 21 () replik: Det tror jag var bra att göra. Jag tycker att det är väldigt viktigt att man tar till vara RFSL:s kunskaper när man nu på det nationella kunskapscentrumet och andra områden, brottsofferjourerna och kvinnojourerna, kanske ska öka HBT-kunskapen, för det är de som har djupkunskapen på det här området. När det gäller att anpassa kvinnojourerna till kvinnor med olika funktionshinder är det viktigt både med kunskap och med fysisk anpassning. Det behövs resurser. Många jourer finns i lägenheter där det är väldigt svårt att få in en kvinna som är rullstolsburen. Det finns också kvinnor med andra funktionsnedsättningar kanske en svårare psykisk funktionsnedsättning, kanske en större intellektuell funktionsnedsättning. Jag tror inte att vi kan sätta dessa kvinnor tillsammans med andra kvinnor och barn på kvinnojourerna. Där tror jag att man måste sätta i gång ett ordentligt arbete, och det behövs resurser för att ett sådant jobb ska komma i gång. Jag skulle även vilja fråga ministern om åtgärd 40. Jag var på en hearing där borta var på samma hearing om tvångsäktenskap som det manliga nätverket mot hedersrelaterat våld hade i med hur många människor som helst från alla som kan vara inblandade i detta. Den åtgärd jag ser i handlingsplanen handlar om en utredning som presenterades i går. Jag skulle gärna vilja höra om ministern har några andra åtgärder på gång. har motionerat om att det ska vara straffbart för föräldrar att gifta bort minderåriga barn. Våra grannländer har tydliggjort i lagstiftningen när det gäller tvång och hot mot person att tvångsäktenskap är en sådan form av tvång och hot mot person. Det blir normgivande. Jag tycker att det skulle vara väldigt bra om vi kunde flytta fram positionerna när det gäller tvångsäktenskap, för det är våld och våldtäkt att tvingas in i ett äktenskap. 22 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Min uppfattning är att tvångsäktenskap ska kriminaliseras. Jag tror inte att det är någon hemlighet. Jag är väldigt glad att den utredning som lagts fram landade där den gjorde när det gäller tvångsäktenskap för barn. säger utredningen en åldersgräns , men jag tror att den behöver bli högre. Jag menar att det finns anledning att kriminalisera denna handling, alltså föräldrar som tvångsgifter bort sina döttrar och ibland söner. gav regeringen i uppdrag till att kartlägga förekomsten av arrangerade äktenskap. Som känner till är arrangerade äktenskap inte förbjudna, och det finns heller inga utredningar i syfte att förbjuda detta eftersom det med våra internationella kontakter skulle bli mycket svårt att hantera den typen av lag. Jag menar däremot att det är väldigt viktigt att man utreder vad dessa äktenskap egentligen leder till, för jag tror att skillnaden mellan ett tvångsäktenskap och ett arrangerat äktenskap är hårfin. Jag tror att en del av dessa äktenskap leder till väldigt stora problem för de inblandade, och jag vill veta vilken typ av problem det gäller, vad det innebär vid skilsmässor och så vidare. har fått i uppdrag att återkomma med förslag på hur vi kan förebygga denna typ av äktenskap, så det sker parallella processer. Förutom att kriminalisera tvångsäktenskap kommer vi eventuellt att få veta lite mer om omfattningen och hur det ser ut när det gäller arrangerade äktenskap i vårt land. 23 ELISEBEHT () replik: sade jämställdhetsministern att satsningarna på jämställdhet skulle få kosta . Med facit i hand vet vi att större delen av dessa pengar har fått betalas tillbaka på grund av brist på åtgärder. 47 miljoner användes . över 100 miljoner fick föras över till , men resten har fått betalas tillbaka. återkommer samma minister och säger att den här planen ska få kosta . Det är kvar av mandatperioden. Det finns en rad åtgärder här som säkert kommer att kosta väldigt stora pengar, till exempel inrättandet av ett forskningsprogram. Vi har hört oss för hur det går med inrättandet av detta forskningsprogram. Svaret vi har fått från ministerns kansli är att det inte finns något att presentera . Då undrar jag: När avser ministern att komma fram med ett forskningsprogram? Vad kommer det att få kosta, och hur kommer ramarna för programmet att se ut? 24 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Det är olika forskningsprogram som ska presenteras. Det ena gäller kvinnors hälsa. Det kostar 30 miljoner framåt. Det andra forskningsprogrammet gäller mäns våld mot kvinnor där vi satsar, tror jag, 50 miljoner. Åtgärderna i handlingsplanen bereds en efter en. Det är fem olika departement berörda, och vi försöker som samordningsdepartement följa den beredningsprocess som pågår på de andra departementen. Men tanken är att dessa program ska upprättas, och vi måste också hitta en myndighet som kan hantera programmet och de pengar som behöver fördelas för att forska på detta område. Forskningsprogrammet bereds alltså, men jag kan inte just nu ge ett datum för exakt när detta kommer i gång. 25 ELISEBEHT () replik: Tack för svaret! Vi får vänta och se. Detta är en av de punkter som vi från oppositionen har kritiserat. Det är väldigt svårt för någon utanför regeringens snävaste krets att kunna följa och se hur dessa används och när åtgärder kommer i gång. Vi har också från tre partier efterlyst mer konkreta åtgärder som går att stämma av. Vi har dock inte fått alliansens partier med på detta. Vi har bland annat en motion som säger att det vore lämpligt att regeringen återkommer till med en årlig skrivelse på det här området, eftersom det är väldigt svårt för alla och envar utanför och utanför att följa vad som sker på alla områden, inte bara när det gäller detta handlingsprogram. Det kan gälla framöver men kanske allra helst när regeringen påstår att detta nu kan få kosta 800 miljoner, och vi har en berättigad oro över hur detta ska gå till. Halva mandatperioden har ju gått och inte så mycket har hänt. En annan sak som jag vill ta upp är kvinnojourernas möjligheter till utvecklingspengar. Förra mandatperioden kunde kvinnojourerna ta del av pengar som länsstyrelserna fördelade, alldeles på egen hand, med en egen ansökan och stå på egna ben och initiera egna projekt, föra utvecklingen framåt och puffa kommunen framför sig. Ville kommunen vara med var det okej; ville de inte kunde kvinnojourerna ändå få pengar. Den möjligheten har statsrådet tagit ifrån kvinnojourerna, och jag skulle vilja skicka med en önskan om att ändra på den ordningen till nästa ansökningsperiod. Låt kvinnojourerna och brottsofferjourerna vara med i detta mycket viktiga utvecklingsarbete! 26 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: De olika åtgärderna kostar självklart en summa pengar. Vi har summerat, och vi kommer upp till en summa av 800 miljoner. Varje gång vi presenterar de enskilda förslagen står det vilken myndighet som får uppdraget, vad uppdraget innehåller och vad uppdraget kostar. Detta får Elisebeht finna sig i, för det handlar också om att det för oss är viktigt att kommunicera med allmänheten om varje förslag när det väl kommer. Då är det också intressant att veta exakt vad det kostar. Att lägga allt i en handlingsplan så att det försvinner i mängden tycker inte jag var en särskilt bra idé, och därför har vi fattat detta beslut. Vi kommer att återkomma! fattar regeringen beslut, och Elisebeht kan faktiskt följa dessa beslut på regeringens hemsida. Det går också att ringa till departementet och få information om vad man har fattat beslut om och om vad som är närmast i pipeline. Vi återkommer 2010 med en redovisning av samtliga åtgärder och av hur de har genomförts. Det finns pengar till kvinnojoursverksamhet. Vi har till och med ökat på pengarna. Kommunerna har fått ytterligare medel för att själva vara med och hjälpa kvinnojourerna att utveckla den verksamhet de bedriver. För mig är det nämligen inte viktigast att just kommunerna bedriver kvinnojoursverksamhet, utan de köper dessa tjänster från dem som gör det, vill göra det och gör det väldigt bra. Eftersom kommunerna ändå är ytterst ansvariga för verksamheterna som kan kontrolleras via länsstyrelserna är det viktigt för mig att samarbetet mellan kommuner och kvinnojoursverksamheterna fungerar bra, och det är därför vi har detta system för bidragsgivning till kvinnojourernas verksamheter. 27 () replik: När ministern inledde sitt arbete med handlingsplanen sade hon vid något möte med att hon skulle titta på alla förslag och motioner som funnits tidigare för att kunna väva in dem i handlingsplanen. Jag måste säga att jag tyckte att det var väldigt bra och såg fram emot det. Men när jag sedan fick se handlingsplanen blev jag lite besviken. Jag syftar bland annat på betänkandet Slag i luften, där en utvärdering av kvinnofridspropositionen redovisas. Där fastslog man att något som inte uppfylls var institutionalisering av arbetet med mäns våld. Det fanns alltså inga enheter eller verksamheter som var varaktiga, utan arbetet hade bedrivits utifrån projektidén, det vill säga det fanns inget varaktigt. Jag skulle gärna vilja höra vad ministern med några ord säger om det. Varför finns det inte någonting om det i handlingsplanen? Sedan undrar jag återigen om jämställdhetsministern tycker att könsmaktsperspektivet ska utgöra grund för kampen mot våldet. Vad använder ministern för redskap för att förstå och förhindra våldet? Är det de utgångspunkter jag radade upp innan vill jag gärna veta vad det betyder. 28 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Jag måste be om ursäkt, jag missade den första frågan. Jag förstod inte riktigt innehållet i den. Jag svarar på den andra, så får jag återkomma till den första om kan upprepa den . Regeringen har sagt att vi inte använder begreppet könsmaktsordning därför att det finns många olika betydelser av det begreppet. När beskriver för mig vad det handlar om, det vill säga makt över, underordning och så vidare, håller jag med om det. Vi säger att vi använder oss av FN:s definition. Den handlar också om det. Jag förstår inte riktigt vad vi är oense om, förutom att jag inte vill använda ett begrepp som får väldigt många olika betydelser beroende på vem det är man pratar med. Jag har i denna talarstol ställt frågan : Är det några viktiga åtgärder som saknas bara för att regeringen inte använder sig av begreppet könsmaktsordning? Svaren har uteblivit. Jag tror inte att det finns något som egentligen säger att någon viktig åtgärd har uteslutits på grund av att vi inte har använt oss av det begreppet. Utgångspunkterna visar bara på att denna problematik är väldigt mångfasetterad. Man måste hantera problemen rättsligt och socialt, utifrån hälsoaspekter och inte minst jämställdhetsperspektiv. Därför tar denna handlingsplan ett brett grepp om problematiken. Det är det vi vill visa på. Det är flera olika departement som är berörda, flera olika samhällsområden som måste in och samverka om vi ska kunna komma till rätta med mäns våld mot kvinnor. Det är därför vi använder detta som utgångspunkt. 29 () replik: Min första fråga var en mycket viktig fråga, om institutionaliseringen av arbetet, det vill säga att det ska finnas varaktiga verksamheter. Arbetet ska inte bedrivas i projektform. Sedan frågar ministern vad det är som fattas. Det är väldigt viktigt att våra myndigheter ser i betänkandet att ministern har uttalat att hon tror på att det finns en ordning i samhället som innebär att männen är överordnade kvinnorna. Det är viktigt när man möter den utsatta kvinnan att den förståelsen finns, att det inte är en olyckshändelse att en kvinna blir slagen. Det står inte tydligt i handlingsplanen. Vad ministern gör är att bara hänvisa till någonting. Det har inte använts någon forskning. Ni hänvisar inte alls till någon forskning i handlingsplanen. Sedan vill jag säga att det förebyggande arbetet är väldigt tunt i handlingsplanen. Det finns ingenting för män som inte har slagit sina kvinnor. Det handlar mest om när det finns en förövare. Jag kan peka ut inrättande av virtuella ungdomsmottagningar och det uppdrag som har fått; det tycker jag är förebyggande arbete. Ingenting annat har jag kunnat utläsa. Att klippa häckar jag vill inte säga vad jag tycker om det, att ni har skrivit att ni ska klippa häckar och titta på stadsmiljön. När våldet begås i hemmet, ska man då fokusera på det som händer utanför? 30 Integrations- och jämställdhetsminister () replik: Om man inte från denna handlingsplan kan utläsa att arbetet på detta område måste institutionaliseras och vara långsiktigt har man missat precis det som den handlar om. Här handlar det om uppföljning, utveckling, professionalisering och faktiskt utvärdering av de verksamheter som bedrivs på det här området för att vi ska kunna komma till rätta med detta våld. Det handlar om forskningsprogram för att vi mer långsiktigt ska kunna veta hur man ska hantera dessa problem. Jag kan inte säga mer än att det är precis det som handlingsplanen handlar om. Ett förslag bland 56 handlar om att den yttre miljön i kommunerna där vi bor också är viktig för att kvinnorna ska känna sig säkra när de är ute. Vi vet att av kvinnorna är oroliga för att vara ute, medan det bara är av männen. Skulle det frånta allt annat som står i planen, som hanterar just våld i hemmet, all betydelse? Det tycker jag var lite orättvist sagt. Vi försöker se helhetsperspektivet. Därför tyckte vi att den yttre miljön också var viktig att nämna. I det här arbetet hoppas jag verkligen att vi kan enas om att mycket görs, men precis som Elisebeht sade tidigare är det en ständigt pågående process. Jag önskar, och det önskar nog alla i denna kammare, att detta skulle vara den enda handlingsplan som behövdes, att har vi kommit till rätta med våldet. Det har vi inte gjort. Det krävs ytterligare åtgärder. Oavsett regering hoppas jag verkligen att man ska fortsätta att finansiera de här verksamheterna. Avslutningsvis vill jag säga att barnahus har kommit upp i debatten utan att jag har fått frågan. vill jag bara säga att vi precis har fått slutrapporten om de verksamheter som har bedrivits. Resultaten är positiva. Flera fall har kunnat hanteras och handläggas. Rapporten ligger nu till grund för ett vidare beredningsarbete inom . Min förhoppning är att det ska finnas barnahus på flera ställen runt om i landet. 31 (): Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut samt avslag på de yrkanden som har kommit från och . Det har sagts att regeringens handlingsplan är bra, men den stärker också kvinnors fri- och rättigheter. har vi konstaterat att det finns mycket kvar att göra, och det kommer med all säkerhet också att göras framöver. De 56 åtgärder som finns i handlingsplanen berör framför allt sociala frågor och juridiska frågor. Alla åtgärder ska leda till att minska mäns våld mot kvinnor. Önskedrömmen är naturligtvis att våldet totalt skulle försvinna.