prot · GV0992 · 2008-04-09 00:00:00 — Det jag undrar över är ju att även om böter döms ut, som var aktuellt i det fall som vi tog upp här båda två, då både chauffören och arbetsgivaren till chauffören bötfälldes, hade det dock redan skett att de här djuren hade dött av syrebrist. Då tycker inte jag riktigt att man kan nöja sig med att bötfälla chauffören och arbetsgivaren. Jag tycker att man skulle kunna hitta andra incitament. I det här fallet hade chauffören inte någon utbildning när det gällde djurskydd och djurtransporter. Man borde väl kunna hitta också andra incitament för att detta ska kunna undvikas i än högre utsträckning. En sådan sak kan man ha med sig när man diskuterar de här frågorna på EU-nivå. Jordbruksministern kan ha med sig förslag och forskning som visar hur vi gör och att vi då kan undvika detta i än högre grad. Jag tycker att det har väldigt stor betydelse. Det är lite att lägga sig att säga: är det nog, nu räcker det, för nu har vi EU så vi ska inte göra mer, utan vi har en hög ambitionsnivå nu och den räcker till. Jag tycker att det är så det låter. Det är det som är signalerna. Det tycker jag är en för passiv hållning. 127 () replik: När det gäller djurtransporterna handlar det ju om, oavsett om vi har sanktionsavgifter, böter eller fängelse, att någon ska se det, någon ska anmäla det. Det är i så fall där man måste vässa sig. har lämnat en rapport till regeringen, som det står i betänkandet, och rapporten bereds inom . Rapporten avser på vilket sätt den offentliga kontrollen av djurtransporter bör genomföras. Oavsett vem som har gett detta uppdrag föreligger ett förslag som kommer att behandlas. Kontrollen kommer alltså att skärpas. Det är precis som vid många andra brott som begås. Upptäcks de inte så händer ingenting. Då kvittar det om man har böter eller sanktionsavgifter. I det här fallet tror jag att böterna blev ganska kraftiga. Det var till och med så att arbetsgivaren fick kraftigare böter än den som körde, för arbetsgivarens försumlighet ansågs grövre än chaufförens. Jag har bestämt för mig att han fick kraftigare böter. ((): Han tjänade mer.) Det är möjligt att det var så. Men hans försumlighet var större, ansåg rätten. Det kan jag också anse. Han hade egentligen huvudansvaret för att den man, tror jag att det var, som körde bilen hade den utbildning som han skulle ha. Så var inte fallet. Vi har naturligtvis mycket att göra på detta område, men ännu mer har vi ute i . Hur illa det än kan gå i djurtransporter här i tror jag inte att det kan gå så illa. Men vi ska jaga rätt här i , och vi ska jaga rätt i övriga EU. Djurtransporter måste ske på ett riktigt sätt. 128 (): Betänkandet gäller djurskydd, och den debatten känner vi igen lite grann eftersom vi har debatterat liknande frågor och ett liknande betänkande tidigare , efter valet . Det är inte desto mindre viktigt att vi kan föra en debatt utifrån motionerna, som jag tycker i mångt och mycket är bra. De har goda intentioner. Jag vill först och främst säga att alliansregeringen har stärkta ambitioner vad gäller djurskyddsområdet. Det gäller lantbrukets husdjur och sällskapsdjur. Några av inläggen före mitt inlägg handlar om sådant som inte ryms i de motioner som behandlas i betänkandet. Därför tar jag mig friheten att inom ramen för motionerna i alla fall kommentera något av det som har hamnat utanför kanten, utan att gå för långt ut. Vi har en stark djurskyddslag i , och den ska vi bibehålla. Vi ska vara stolta över den. Det är vi också. Här finns ingen politisk oenighet. Vi anser att vi har den starkaste djurskyddslagen i , troligtvis i världen en av de starkaste i alla fall. Den har inte gjort sig själv. Att äga djur eller att leva med djur är ingen rättighet. Det är en möjlighet för vissa människor inte för alla. Alla är inte lämpade att hålla djur. Därför är och jag tacksamma för att det finns en stark djurskyddslag som ser till att skydda djuren när det behövs. Vissa frågor som lyfts fram i motionerna har regeringen tagit upp genom utredningar eller på annat sätt. Det tycker jag är bra. Det visar ändå på, tror jag, att alliansregeringen även har lyssnat på oppositionen till viss del. Det gäller inte just de här motionerna, utan jag tänker på den tidigare omgången som vi har debatterat förut på det här området. Det tycker jag är bra. Det tyder på att vi alla trots allt har en grundinställning i som är ganska lika. Sedan sticker det ut här och där. Några vill mer och andra kanske har mindre förståelse för frågorna. Så kan det ofta vara. Alla kan inte brinna för djurfrågan i första hand. Men jag är glad att det finns många som gör det. har antagit en förordning och förbjudit utsläppande på marknaden samt import till eller export från gemenskapen av päls från katt och hund och varor som innehåller sådan päls. Här tror jag att vi lite till mans och kvinns känner att det inte är riktigt klokt att det alls finns en handel med dessa skinn. Jag tror att mer behöver göras. Jag tror inte alls att tillräckligt har gjorts. Vare sig den förra regeringen eller den här regeringen har kommit tillräckligt långt. Men vi måste ändå tro att ett samarbete med andra länder är en väg framåt. Jag har alltså kommit till reservationerna. Då gäller det även fångstmetoder av säl. hänvisar utskottet till avtal om humana fångstmetoder som har förhandlats fram mellan EU, , och . Här behöver vi nog komma längre och revidera avtalet. Det är bra om trycker på och visar vägen både inom EU och globalt. Vi brukar från alliansens sida och från sida betona att vi inte ska underskatta konsumentmakten. Ozonet i sprejflaskor är ett sådant bra exempel där konsumentmakten på ett tydligt sätt gjorde att marknaden sedan såg annorlunda ut. Det gäller att vi allihop som konsumenter är engagerade och ställer krav. Det gäller på många områden, inte minst när det handlar om livsmedel, djuruppfödning eller päls för den delen. Frågan om kastrering av grisar har kommit upp. Exemplet är där det har varit förbud mot att kastrera smågrisar utan bedövning . Ingreppen har gjorts med hjälp av veterinär. Det totala förbud som har beslutat om har inte satts i bruk, och det förväntas inte ske . Här har inte den tidigare regeringen heller påkallat ett förbud eftersom vi då skulle ha haft förbud i . Däremot kan jag säga att alliansregeringen fattade beslut om att uppdra åt att utreda om förutsättningar finns för att lekmän ska kunna använda lokalbedövningsmedel vid kastrering av smågrisar. Det är bra, och det tyder på att regeringen tar ett ansvar i frågan. Det har ju inte hänt något tidigare. är en aktiv medlemsstat i EU. Så måste det vara. Vi klarar oss inte själva. Även om vi har en stark djurskyddslag lever vi på en stor marknad. Det kräver att vi är aktiva i EU. Det är den nuvarande jordbruksministern och alliansregeringen, och jag är glad över det. Det är naturligtvis också viktigt att håller koll på vad regeringen gör. Både oppositionen och majoriteten i ställer frågor, och det har väckts interpellationer sedan valet . De frivilliga program som finns och som näringen står för inte direkt kopplade till djurskyddslagen är viktiga. Det är också viktigt att vi kan visa att svenska mervärden håller och att de kan ge en betalning. Det är ändå en fri marknad för livsmedel. Då är det viktigt att vi konsumenter visar att vi tror på den, det vill säga att vi inte köper sådant där vi inte vet ursprungsland eller uppfödningsmetoder. Där har vi alla ett ansvar. Det är inte bara politiken eller näringen som har ansvar, utan det är ett gemensamt ansvar. Jag bläddrar vidare i betänkandet, och jag ser att det finns en reservation om djurtransporter. Det finns många exempel på att de också fungerar bra. Det är inga enkla frågor. Jag har personligen ställts inför dilemmat att frakta djur. Det är ingen rolig tanke att djur ska fraktas långt oavsett om det rör min hund eller kor. Frågan är viktig. Djur ska inte behöva fraktas lång väg. Det är en intention som delas av många ledamöter. Ambitionen måste vara att vi har så korta transporter som möjligt. Det är även mer klimatsmart. Jag är glad att regeringen har satsat på småskalig livsmedelsproduktion och småskalig slakt. Jag ser fram emot vidare resultat av det arbetet. Frågan om jakt på varg nämndes här. Jag vill ändå utveckla frågan något. Det har inte blivit tillåtet med fri jakt på varg. Jag är från det kanske hörs! Alliansregeringen har förändrat 28 § i jaktförordningen. Det är ett hårt tryck av varg på några få platser i mycket hårdare än på andra platser. Tänk om några ledamöter hade lagt manken till och åkt västerut, besökt dessa områden och lyssnat till vår länsstyrelse i . efterfrågar just jakt på varg eftersom trycket är för hårt. Det handlar inte om nöjesjakt. Jag blir beklämd när man inte är beredd att lyssna på våra medborgare. Det kan väl inte vara så att det är för långt att åka på studiebesök till och lyssna på de människor som lever under hård press? De vet att deras ko kanske har fått sitt juver avslitet . Det är ingen trevlig syn. Det är fruktansvärt för en djurägare att uppleva detta. Det som förändrades var 28 § jaktförordningen, som handlade om att kunna skydda sin tamboskap. Det är också en form av djurskydd. Trafiken står för en stor del av lidandet för våra vilda djur. Det måste minimeras så långt det är möjligt. Jag vill skicka en tacksamhetens tanke till jägarkåren som tar på sig ett stort ansvar att avliva djur vid trafikolyckor. Detta måste ske fort. Om vi inte har en jägarkår fungerar inte det. Sedan må man vara emot avlivning av djur, men i detta fall är det absolut nödvändigt att det går fort. Vi accepterar inte ett sådant lidande. Vi kan debattera djurskyddsfrågorna . Det är tur att frågan engagerar våra medborgare. Jag är glad att alliansen står upp för en stark djurskyddslag. Hur formerna ska se ut, hur vi utövar lagen, har oppositionen och majoriteten lite olika syn på. Men jag är glad att alliansen är överens. Vi är eniga. Vi har hittat en modell för hur vi tror att vi kan bli än mer effektiva. En sak vill jag nämna, fru talman, nämligen att det inte har varit effektivt. Kommuner har jämförts, och vi har sett att det inte finns en fullgod kontroll för att se till att djurskyddslagen efterlevs. Det är inte bra för djuren, och det är det vi vill förändra. Vi hoppas verkligen att vi uppnår det. Om det visar sig att vi är inne på fel spår får vi naturligtvis ändra spår. Vi människor behöver visa mer respekt för varandra. Jag menar att reservationen om våld mot djur bottnar i hur vi människor mår. Vi människor måste må bra och befinna oss i balans för att orka ta ansvar. Människor som lever med djur finner ofta en inre balans genom att vara snälla tillsammans med djuren. Det är en symbios som inte debatteras så ofta. Det må låta lustigt, men så är det. Många människor mår gott av att få leva med djur. Jag skulle önska att oppositionen inte framställer det som att alliansen inte vill djuren väl. Jag är helt övertygad om att oppositionen vill djuren väl, men vägen fram kan se lite olika ut. Detta gagnar inte frågan. Vi ska stärka djurskyddet i . Vi ska fortsätta att göra det tillsammans. Jag tror inte minst på en stark folkrörelse. Jag tror på att man nationellt inom forskningen, näringen, veterinärer och organisationer kan hjälpa till att stärka djurskyddet. Det har visat sig . Men jag vill också nämna att har fått ett rejält tillskott från statskassan för att korta de handläggningstider som gäller för våldsbrott och andra brott. Det spelar också roll när vi pratar djurskydd. Kunskapen om djur är viktig. Ju mer vi vet om djuren och naturen desto bättre kan vi ta ansvar för den djuromsorg som vi vill ta ansvar för och leva upp till djurskyddslagens mål. Jag är glad att vi har en jordbruksminister som kallas för hästkarl. Han kan hästar. Det är viktigt. Det finns många ledamöter i som har god kunskap om djur och hur djur fungerar. Jag menar att det är viktigt att barn tidigt får ett nära engagemang till djur och natur. På det viset kan vi skapa större förståelse för djurskyddsfrågor och inte göra dem till några specifika perifera frågor som debatteras sent i . Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 129 (): Då får vi åter i denna kammare tillfälle att lyfta fram en fråga som berör och engagerar många av oss, nämligen djurskyddsfrågan. Uppfödare, politiker och allmänhet är överens om och stolta över att går i bräschen för ett gott djurskydd. Det ska vi fortsätta att göra. Vi ska driva på frågorna på en internationell arena. Men det finns självklart också utrymme för förbättringar i vårt land där vi inte alltid lever som vi lär. Jag är därför glad att alliansregeringen tagit itu med en fråga som har uppmärksammats utan att en lösning har presenterats. Den handlar om griskastrering, som redan har varit uppe här i kammaren. I regleringsbrevet har fått i uppdrag att utveckla teknik och system inom svinproduktionen i syfte att göra kastrering av smågrisar utan föregående bedövning överflödig. Detta ska redovisas . ska också utföra en försöksverksamhet där lekmän ges möjlighet att kastrera med bedövning. Det är välkommet att vi snart, precis som i , kan komma ett steg närmare en lösning på detta problem. En annan fråga som har uppmärksammats, och som är förbjuden i , är tvångsmatning av ankor och gäss. Den har också redan tagits upp i den här debatten. har kraftigt kritiserat och agerat i EU för att få ett förbud infört i hela EU. Jag ställde en fråga 2004 till dåvarande jordbruksminister om tvångsmatning av djur. I svaret kunde jag läsa att naturligtvis kommer att försöka påverka förslagens utformning i en sådan riktning att högsta möjliga djurskyddsnivå uppnås. Ank- och gåslever framställs genom tvångsmatning det förstår vi av namnet. Men metoden att producera foie gras är mycket plågsam och har förbjudits inte enbart i utan i en rad andra länder. Tvångsmatningen innebär väldigt kortfattat att djurens lever tiodubblas under en månads matning, men också att andra inre organ inte sällan sprängs sönder av överbelastningen. Det är givetvis inte acceptabelt. upprätthålls denna produktion i , , och . Enbart i tvångsmatades 25 miljoner djur. Utskottet förutsätter nu att alliansregeringen kommer att ägna denna fråga större uppmärksamhet än tidigare regering gjorde, och det välkomnar jag. Fram till dess en framgång nåtts på detta område kan vi konsumenter dessutom visa vår makt, vilket också nämnde. Något som har tagits upp och debatterats både i tidigare debatter och här är djurtransporter. Vi har fortfarande en hel del att göra på det här området. Jag kan nämna några exempel. transporterar 15 000 köttdjur på båt till . Hästar transporteras än vad som är tillåtet inom EU. Även om vi inom EU har påpekat bristerna har det inte lett till framgång, utan här måste vi engagera oss och arbeta på. Det gör också alliansregeringen. Kommissionen har utlovat ett nytt förslag , vilket vi välkomnar det är inte för . Det krävs i första hand effektiva kontroller där man ser när brott begås och avskräckande påföljder för att leva upp till befintliga regelverk, men också nya regler som innebär att det inte ekonomiskt lönar sig att transportera levande djur över nationsgränser. Det är inte heller acceptabelt att det i , på grund av nedläggning av slakterier, blir onödigt långa transporter. Precis som utskottet skriver är det självklart helt oacceptabelt att ett djur dödas eller skadas på grund av transporter. Det har vi också betonat i betänkandet. För svenskt vidkommande är därför möjliggörandet av mindre, gårdsnära slakterier ytterst välkommet. Det har tidigare stoppats på grund av regelverk och ekonomi. Här har den förra, socialdemokratiska regeringen ett ansvar för att så lite gjordes på det här området . Vad gäller slaktkycklingar har jordbruksminister arbetat hårt inom EU för att få till stånd en gemensam EU-lagstiftning. Vi har hört att en lagstiftning har beslutats. Vi hade önskat att man hade gått ännu tuffare fram, men den är ett första framsteg på det här området. Tiden medger inte att jag i detalj går in på varje enskilt djurslag, utan jag har tagit fram några exempel där det är viktigt att arbetar med djurskyddsfrågor både nationellt och internationellt. Vi lever i en globaliserad värld, vilket innebär, precis som har påpekats tidigare, att produkter från fjärran länder når oss konsumenter och att vi därför har en möjlighet att ställa djurskyddskrav. Katt- och hundskinnsförbudet är ett exempel, där rapportören från drivit frågan framgångsrikt i EU. Det är värt en eloge. Förbudet kommer att träda i kraft . Vad gäller olika metoder att fånga djur har utskottet tidigare uttalat att det ska vara förbjudet med fångstmetoder som innebär ett stort lidande för djuret. Säljakt har förorsakat stor diskussion inom EU med krav på förbud mot import av sälskinn. Det pågår nu ett arbete med förslag på internationella standarder för säljakt. kommer att vara med i detta arbete och förordar nu denna konkreta lösningsmodell i stället för importförbud. Angående de australiska fåren och så kallad mulesing har också , precis som tidigare påpekats, varit både tydligt och pådrivande. kommer ingreppet att förbjudas 2010, om inte tidigare eftersom konsumentmakten har reagerat och agerat. Men vi ska också känna till och ha med i beräkningen att anledningen till att man har använt mulesing är att fåren har plågats enormt mycket av larver som har ätit sig in fullständigt i kroppen. Båda delarna är ett stort djurskyddsproblem, och det är därför vi på något sätt måste se till att det finns forskning och att man kan hitta vettiga lösningar. Jag vill slutligen, fru talman, yrka bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga motioner. Jag hoppas med detta att det klart framgår att det från vår sida inte enbart är ett djurskyddsengagemang med ord utan att vi också har förmåga att skrida till handling. 130 (): När jag nu har fått sitta och lyssna ett tag känner jag att jag skulle vilja förändra en hel del i det manus som ligger framför mig. Men det jag vill börja med att stryka under är att har varit och är ett föregångsland när det gäller djurskyddet. Det gäller också hur vi ser på och behandlar de vilda djuren. I det här sammanhanget är det värt att påminna sig om att vi har en kompetent yrkeskår, kompetenta människor som jobbar med djur och djurägare som tar ett stort ansvar. Men jag tror också att det är viktigt att påpeka att vi blir fler och fler som inte lever med djur inpå oss, och vi behöver alltså bli bättre på att förmedla kunskap till det uppväxande släktet om vad det innebär att ha ett djur i sin närhet, vilket ansvar det är. Vi har en stark tradition när det gäller vetenskap och att grunda våra ställningstaganden på vetenskap, och det fortsätter. I dagens betänkande berörs ett stort antal frågor, fru talman, och ändå har vi i den här debatten berört mycket som inte står i betänkandet. Jag vill dock hålla mig till en del av det som återfinns där. Sälsituationen, som i första hand handlar om , har tagits upp av flera motionärer, och det finns en reservation i ämnet. Som framgår av betänkandet har EU:s miljökommissionär tagit initiativ till två utredningar. Den första utvärderingen ger vid handen att det finns jakt som är möjlig, med kulvapen och hakapik, och att det är förenligt med gott djurskydd. När det gäller ekonomiska konsekvenser av en eventuellt slopad jakt har vi inte sett resultaten . Men vi har sett rapporter i våra nyhetssändningar som visar på en jakt som definitivt inte är acceptabel, metoder som inte bör vara rådande. Utifrån detta är det min och uppfattning att ska påtala detta för berört land det kan ju gälla fler och driva på att EU ska göra detsamma. Vår uppfattning är dock inte att EU ska förbjuda import av sälprodukter totalt, därför att det strider mot de gemensamma regler vi har satt upp. Som vi hörde konstatera har djuren en väl fungerande miljö, och det viktiga är att vi hanterar det på ett korrekt sätt. Jag tycker också att man moraliskt kan diskutera om jakt är riktig eller inte. Men det är inte ett ställningstagande som vi ska ta i den här kammaren. Den åsikten får man gärna ha, och man får driva den i andra sammanhang. Vi har också berört konsumentmakten, så jag tänker inte gå vidare in på det. Vi kristdemokrater stöder därför till fullo den hållning som med ministern i spetsen gav uttryck för i sitt brev till kommissionären, och vi förutsätter att departementet fortsätter att driva frågan på precis samma sätt. Sedan kan vi fortsätta vår resa över världen till . Jag vill först slå fast att det inte är acceptabelt att utsätta djur för de ingrepp som mulesing innebär. Men i samma andetag vill jag hålla med om det som sade alldeles , att gjordes inte detta skulle djuren lida minst lika mycket men av någonting annat. I denna fråga har , med sin jordbruksminister i spetsen, agerat kraftfullt. Men det här får mig att reflektera över någonting som kan gälla även oss här hemma. I förädlingsarbete och avelsarbete bör vi reflektera över hela djurets situation och dess välbefinnande. Det är viktigt att inte bara sätta fokus på så hög avkastning som möjligt, i det här fallet att få så mycket päls som möjligt, utan att också se till djurets välbefinnande i stort. Det tryck som sätts på fårfarmare driver förhoppningsvis på så att metoden avskaffas långt , som redan är beslutat. Även jag ska beröra grisfrågan. Kanske inte alla men de flesta av oss har vuxit upp med nassen inpå oss. Då det inte finns något fullgott alternativ till kastrering för att få fram det kött som de flesta av oss faktiskt äter, om inte så i alla fall , behöver vi ha en metod för att kunna hantera det här på ett bra sätt. Där är det viktigt med forskning, och jag vet att forskning pågår för fullt i olika sammanhang. I den rapport som lämnade konstaterar man att forskning pågår i och i övriga , och man beskriver vilka projekt som är på gång och fortfarande pågår, med tanke på vad tidigare talare har sagt. Vidare lyfter man fram som exempel det har vi också berört och säger att har tagit ett beslut om att det i stort sett ska vara förbjudet med kastrering 2009. Men den redovisning som man kan läsa på ger vid handen att det finns frågetecken för om kommer att klara det här. Det finns starka krafter i som säger att man måste skjuta upp det här därför att man inte har hittat andra metoder. Man har nämligen inte lyckats förädla grisen så att denna lukt inte uppstår. Det är ju det stora problemet för oss, inte för grisen. Det är vi som konsumerar det här köttet . Då är det intressant att se att jordbruksministern har tagit initiativ till att ge ett uppdrag som handlar om att vi i skulle kunna ha lekmän som ger den här bedövningen och utför kastreringen. Jag förmodar att de flesta av oss har besökt dem som bedriver grisuppfödning. Jag tror att de flesta av de här är fullt kapabla att bedriva hela den här processen och göra det på ett bra sätt. Men jag vill vänta på att vi får ett gott utredningsunderlag som gör att vi kan ta upp denna fråga vidare. Och så ska vi köra djuren, fru talman. Den nya EU-kommissionären från uttryckte i sitt tal i samband med utfrågningen en oro för hur djur behandlas, och det inkluderar transporter. Hon påtalade att det finns ett stort utrymme för att förbättra djurs hälsa och välbefinnande, och det är positivt. har en stor del i att EU diskuterar frågan på detta sätt. Vi ska fortsätta att vara pådrivande i den här frågan. Djur ska transporteras på ett tryggt och säkert sätt när de väl behöver transporteras. Det gäller såväl inom gränser som ute i och världen. I det sammanhanget har flera av mina allianskolleger tryckt på för att vi nu äntligen ska kunna få bedriva småskalig slakt. Ja, det gör att transporterna minskar betydligt. Jag höll på att säga att den sista resan för djuret blir en positiv resa. Det kan låta lite raljant, men det är faktiskt så. Om vi kan få en slaktverksamhet nära djuret och nära oss som konsumenter vinner alla på detta. Men det här gäller naturligtvis också för transport av livdjur.