prot · GW0952 · 2008-12-18 00:00:00 — Framför allt: Varför är det bättre om andra lånefinansierar en viktig infrastruktur än att vi tar beslut om det i riksdag? Jag har inte fått något svar på det fortfarande. Nästa fråga: Varför kan högerregeringen inte peka ut strategiska hamnar och strategiska kombiterminaler utifrån de utredningar som finns? Däremot kan ni peka ut strategiska flygplatser. Förut kunde ni peka ut som speciellt strategisk. Tredje frågan: På vilket sätt ökar framkomligheten på ett spår som har kapacitetsproblem bara för att man sätter in två eller tio tågoperatörer till som kan konkurrera om spåret? Kan vi få en förklaring på det? Ser ni inte en risk att sådant faktiskt kan hota interregional tågtrafik och därmed göra att fler väljer att ta flyget från till ? Är det i så fall en bra åtgärd ur klimatsynpunkt? 113 Statsrådet () replik: verkar inte må illa av att jag säger socialistopposition, medan andra uppenbarligen gör det. Det viktiga är att vi skapar förutsättningar för en mycket tydlig regional relation. Det är ingången till att vi ska få tilltro till varandra, olika parter emellan. Medfinansieringen är en möjlighet när kommunerna gör sin egen värdering. Det finns ett mervärde i att göra en investering. Det kan vara en prioritering av en investering som samhällsekonomiskt kanske inte skulle prioriteras. Medfinansiering är i det här sammanhanget ett brett perspektiv med en stor del av brukaravgifter . Kommunerna har just tagit initiativ till detta. Det var det som var en del av deras uppvaktning när de ville gå vidare med en viss del finansiering, men de lyfte också upp till debatt att ha brukaravgifter. Hamnar är kommunala. En stor del av de flygplatser jag pratar om är statliga. Alltså gör vi nya strukturer för statens ansvar vad gäller en basinfrastruktur. Däremot skapar vi förutsättningar för att flygplatser ska finnas med i en transportslagsövergripande planering på länsnivå eller på regional nivå, var man nu hör hemma någonstans. Därav två helt vitt skilda ingångar. Återigen: är en bra utredning. Det är därför den till så stor del ligger som underlag i infrastrukturpropositionen och går ut till regionerna som underlag. 114 () replik: Trots ett visst tidsöverdrag från infrastrukturministern fick jag inte speciellt mycket svar. Jag ska alltså tolka det som det står här, att ni ska bjuda in olika intressenter att vara med och bidra till och bekosta olika investeringar. Då menar ni att vägtrafikanterna ska jubla och applådera för att de får betala brukaravgifter för att köra över en bro. Det är alltså det ni menar och ingenting annat. Det var intressant att höra. Jag har inte träffat någon av dem som ska vara med och medfinansiera som jublar och applåderar, utan de ser det som ett nödvändigt ont. Då säger ni att om de inte vill vara med och medfinansiera har det inte någon betydelse, för det handlar inte om att gå före i kön. Då kan ni ju skicka ut budskapet till alla kommun- och landstingspolitiker: att vara med och medfinansiera! Vi kommer att bygga de här viktiga grejerna ändå. Det är ungefär vad ni säger, för det bara på marginalen, som grädde på moset, som kommuner och landsting ska vara med och betala. Så uppfattar inte de som sitter och beslutar i kommuner och landsting det hela och inte heller Kommuner och Landsting. Ni gör en stor grej av att ni skulle vara så mycket mer trovärdiga i er finansiering av satsningar . På s. 51 i betänkandet framgår det tydligt att det enda ni egentligen klarar av är att visa på att det finns en samklang mellan planeringsramen och anslagshöjningarna för . Det är bara att läsa innantill på s. 51. Men ni försöker ge sken av att ni har säkerställt finansieringen av varje satsning på väg, järnväg, flygplatser, hamnar, kombiterminaler och vad det kan vara . Har ni då hittat på några egna budgetregler? Eller är det inte så att vi fastställer budgeten här i ? Det har vi gjort och kommer att göra det . Är ert system något nytt mot det som varit tidigare, eftersom ni pratar om underfinansiering? Man finansierar det man ska göra . Förklara gärna detta i sista repliken! 115 Statsrådet () replik: kan gå tillbaka till de egna propositionerna. I era egna underlag står det ofinansierat. I den första utgåvan av den ofinansierade propositionen stod det 56 miljarder. Det innebar att ni inte lade dit några pengar för att finansiera. I nästa proposition, som var en uppföljningsproposition, stod det 65 miljarder ofinansierade. Det var ert eget ordval som beskrev att ni inte hade bestämt hur det skulle finansieras och att ni inte hade finansierat det. Därför finns det naturligtvis ett underskott. Det får naturligtvis effekter på de ramar som vi nu fastställer. De kommer till viss del att också vara en del av finansieringen av projekt som inte har varit finansierade, naturligtvis av den anledningen att de har prioriterats en gång men inte är fullt finansierade. Jag kan som exempel ta väg E 45, som var ofinansierad trots att ni flyttade bort 13 olika projekt runt omkring i landet. Den här regeringen lägger in 700 miljoner extra till E 45 som ska hantera, för det fattades pengar trots att 13 andra projekt fick stryka på foten, bland annat E 22 som Socialdemokraterna har sagt att man nu ska prioritera. Jag vill bara säga om detta med , som jag inte svarade på, kontra konkurrens på spåren att har ett ansvar. Det är att spåren ska fungera. Men om tågen inte fungerar är det SJ:s ansvar. Därför har fått nya resurser just för att sköta underhållet bättre, så att det blir till gagn för människor som väljer att åka tåg och ska fortsätta att göra det. 116 (): För tids vinnande ska jag bara hålla mig till hamnar och sjöfart. Regeringens besked, eller snarare avsaknad av besked, när det gäller hamnarna och sjöfarten är ytterligare ett sorgligt kapitel i berättelsen om regeringen som inte ville styra. tillsatte den dåvarande socialdemokratiska regeringen en utredning med uppdrag att identifiera hamnar av särskilt stor betydelse för det svenska godstransportsystemet. De hamnar som pekades ut skulle ges prioritet från statens sida. Syftet med utredningen var utmärkt, att få en samlad syn på infrastrukturen till och från mest strategiska hamnar. Detta är oerhört angeläget. Väl fungerande hamnar är helt avgörande för internationella konkurrenskraft. är ett litet och mycket utrikeshandelsberoende land. av import och export går via sjöfart. Om det uppstår brister i hamnanläggningarna eller i den anslutande infrastrukturen till dessa anläggningar slår det hårt mot den svenska ekonomin. Utredaren gjorde ett fantastiskt jobb. Regionala företrädare, näringslivsfolk och berörda myndigheter vittnar om en utredare som lyssnade, tog alla synpunkter i beaktande, lyssnade en gång till för att sedan skriva ihop ett förslag som i princip alla var nöjda med. har man sett en statlig utredning som fått så mycket beröm av remissinstanserna. utredning möttes bildligt talat av stående ovationer. Vad gör då regeringen med det utomordentliga beslutsunderlaget? På ännu en punkt vågar man inte ta ställning. Det tål att upprepas att detta inte duger. En regering måste ha kraften att prioritera. En regering måste ta ansvar. Det självklara hade varit att anamma slutsatser. I stället innehåller propositionen en lika lam som intetsägande formulering: En förbättrad infrastruktur till hamnarna är det mest centrala för det svenska transportsystemet och bör övervägas vid åtgärdsplanering. Vad innebär detta? Ska regeringen peka ut några få av de tio hamnar som pekade ut? Vilka i så fall? Eller anser regeringen att man behöver utreda frågan igen? Det verkar ju vara populärt. Tror regeringen att man därigenom skulle få ett bättre beslutsunderlag än det som redan tagit fram? Frågorna är många men svaren är väldigt få. Jag kan bara konstatera att hela havet stormar. Sjöfarten är ett miljövänligt transportalternativ. Vårt land, som har längsta kuster, borde kunna utnyttja denna tillgång på ett bättre sätt. En betydelsefull del av gods som släpas runt på våra vägar skulle i stället kunna ta sjövägen längs våra kuster samt i de större sjöarna och kanalsystemen. Det skulle gynna miljön och minska trängseln på vägarna. För att denna utveckling ska komma till stånd behöver Sjöfartsverkets prissättning när det gäller till exempel farleds-, fyr- och lotsavgifter ses över. När man lyssnar på branschfolk är det just detta som framkommer. Avgifterna ses som det avgörande hindret för att kunna konkurrera med vägtransporterna. Regeringen gör en annan tolkning. Man anser att det är en massa krångliga regler som ställer till det för företagen inom inrikessjöfarten. Det behöver inte vara en helt felaktig slutsats, men efter mina diskussioner med folk i branschen förstår jag att det inte i första hand är regelbördan utan avgifter som gör att sjöfarten har svårt att ta upp kampen med lastbilarna. För att utveckla inrikessjöfarten räcker det inte enbart att sänka avgifterna och minska regelbördan för rederiföretagen. Det behövs också investeringar i infrastrukturen på sjöfartsområdet. Det finns ett antal intressanta projekt som är värda att se närmare på. Ett sådant är en utbyggnad av i . Genom ökad kapacitet där skulle man ge sjöfarten i en ordentlig skjuts framåt. Den som letar i infrastrukturpropositionen efter liknande resonemang blir dock besviken. Det finns inga ambitioner att använda statliga medel för att stödja den gröna sjöfartens infrastruktur. Det är slående vilken passiv hållning regeringen har i frågan. Mönstret känns igen. Den här infrastrukturpropositionen är ett enda stort frågetecken. Så var det detta med tomten som tog upp. Jag önskar, , att tomten kunde komma med tonnageskatt i säcken. Jag skulle vara den förste att applådera det. Men, , det kommer ingen tonnageskatt denna jul heller. Du och jag får bli lika ledsna och besvikna som alla barn blir när de inte har fått den julklapp de ville ha. Det tror jag att vi får leva med, för jag kunde nästan läsa mig till i den tonnageskattedebatt som var att finansministern lade locket på i frågan. 117 () replik: Den enhet som ni visar genom att inte ta replik på oss, kommer ni att visa den också när älvförbindelsen i ska byggas? Kommer Socialdemokraterna åter att vika sig för som man gjorde 2004 i enhetens namn? Dina och mina väljare i vill nog gärna veta det eftersom du, , är Socialdemokraternas representant för i trafikutskottet. Min andra fråga gäller tonnageskatten. satt ni vid makten. Under sex av de åren utredde ni tonnageskatten. Varför gjorde ni ingenting? Det hade aldrig blivit någon nettolönemodell om det inte hade tagits ett utskottsinitiativ. Det togs av borgarna , så tack vare oss har vi en nettolönemodell. Som säkert vet pågår det en finanskris i . Det gör att man på har ganska mycket att göra. Tonnageskatten ligger inte högst på listan, men den kommer säkert. Jag vill gärna ha svar på mina två frågor, tack. 118 () replik: Jag vet inte om jag får vara med och fatta beslut om älvförbindelsen, om vi ska göra det nu eller nästa mandatperiod. Du vet min inställning till älvförbindelsen, . Jag är helt på det klara med att vi måste ha en ny förbindelse över eller under älven i . Jag är livrädd för det kaos som kommer att uppstå i eller då man ska stänga ett av rören i Tingstadstunneln. Det är bara att konstatera: Vi måste ha en älvförbindelse. Förhoppningsvis får vi en socialdemokratisk regering efter nästa val. Jag hoppas att den kommer att prioritera älvförbindelsen. Vi har diskuterat detta och vi står för en älvförbindelse. Det är fult att ljuga i kammaren! Det var inte de borgerliga som genomförde nettomodellen. Ni hade en man som hette Tom , om det känns igen. Han var moderat. Han var totalt emot allt vad nettomodellen hette och allt vad stöd till sjöfarten hette. Han diskuterar detta på nätet . fick han ganska hård pisk av . Vi kan diskutera detta hur mycket som helst, men redarna i vet vem det var som ställde upp för dem när det gällde nettomodellen. Det vet du också om, . Det var vi socialdemokrater som fick det stödet av redarna. 119 () replik: Det här var intressant, för det Tom framför allt skrev om var tonnageskatten. Jag fick inget svar på varför ni inget gjorde under era . Det hände ju inte så mycket. Som vanligt när talar låter det som i ordspråket: Tomma tunnor skramlar mest. Jag är precis lika otålig som när det gäller tonnageskatten. Jag vill också gärna se den. är jag medveten om att har en finanskris och att jobbar dag och natt med den. Då ligger inte tonnageskatten högst på listan. Det respekterar jag. 120 () replik: har vi fått ett nytt argument för varför vi inte har fått tonnageskatt. Det är finanskrisens fel. Men den kom för inte så länge sedan, och regeringen har haft tid på sig när det gäller den utredning som var klar. Säg i stället att utredningen inte var bra när det gällde tonnageskatten! Det skulle vara mer trovärdigt. Det är nämligen så att finansministern inte vill ha tonnageskatt. Så enkelt är det. Det säger alla i branschen. Det här är dessutom en fråga som man bara driver när man sitter i opposition. 121 (): Det har sagts mycket klokt och en hel del mindre klokt i debatten. Jag ser att det är många på talarlistan, så jag tänker inte förlänga debatten mer än nödvändigt. Det finns dock en del saker som är värda att poängtera och understryka till. Det vi talar om är något som är mycket viktigt för många människor. Så är det ofta här i kammaren, men det finns tillfällen som då vi diskuterar frågor som är själva förutsättningen för att allt annat ska fungera, för att vi ska få snurr på, eller i detta sammanhang kanske rull på, samhället. Att bygga vägar och järnvägar blir ett sätt att bygga förutsättningar för möten mellan människor och därigenom skapa tillväxt, företagande och framtidstro. Jag väljer medvetet att uttrycka mig med stora ord inte bara för att det roligare att tala om framtidstro än om till exempel tjälskador utan också för att jag tror att vi ibland behöver fundera på hur saker och ting hänger samman. Det är en sak att på allmänna plan diskutera ekonomiska ramar, planprocesser och andra spännande saker, men för de allra flesta handlar detta om frågor som är mycket mer vardagsnära än så. Man ställer sig frågan om bussen går , om man kommer att fastna i köer på eller om man ska ta bil eller tåg. Det är den typ av diskussioner vi för med varandra var eviga dag. Det är, herr talman, nästan som med vädret. Ni vet hur det är. Man står i hissen med någon man inte känner. Då kan man alltid prata om vädret. Det är något oförutsägbart som man inte kan påverka, och då finns det alltid åsikter och synpunkter. Det faktum att vi börjar diskutera trafikfrågor på samma sätt sätter ljuset på ett problem. När vi klagar på det grådaskiga vädret utanför och önskar att det vore solsken inser vi någonstans att det är något som vi inte kan påverka. Om det har blivit samma sak när vi diskuterar trafikfrågor, om vi tycker att det är något som är oöverblickbart som vi inte kan påverka och som är oförutsägbart även om vi i hemlighet drömmer om en förbifart eller vad det kan vara är det problematiskt. Det är inte konstigt att det har blivit så här. missar att göra de investeringar som behövs och tittar på när underhållsberg och flaskhalsar skapas blir det precis som med vädret något oförutsägbart som vi inte kan påverka. Det mest glädjande med den infrastrukturproposition som vi debatterar är att vi tar ett steg bort från det synsättet dels genom att höja ambitionerna jämfört , dels genom att se till att det finns verklig finansiering för det vi lovar. Redan i den närtidssatsning som presenterades tidigare och diskuterades och vid andra tillfällen sätter vi ribban för detta genom att på bred front och i hela landet visa upp att vi sätter fart på en rad angelägna projekt. Till de satsningar som görs och som är större än tidigare kommer diskussionen om medfinansiering som har varit uppe i debatten. Det är ett sätt att finna nya vägar bokstavligt och bildligt talat. Satsningar på drift och underhåll är också viktiga att understryka med kraftigt höjda anslag både på väg- och järnvägssidan. Det är naturligtvis också viktigt för att man ska få ut så mycket som möjligt av de investeringar som görs och har gjorts. Allt detta är viktigt att poängtera och gå igenom. Många av mina allianskolleger har också gjort det vid många tillfällen, så jag ska inte dra det en gång till. Vi har en infrastrukturproposition för debatt och beslut som innehåller högre ambitioner, höjda anslag, verklig finansiering och en anledning att ännu mer understryka den helhetssyn som vi pratar så mycket om men kanske inte kommer så långt med, i alla fall inte när det gäller diskussionerna. När vi diskuterar fastnar vi ofta på en fråga i taget. Det blir så i samhällsdebatten att det blir en konfliktyta i taget. Ska vi ha järnväg eller väg? Ska det vara anslag eller lån när vi finansierar? Ska det vara medfinansiering eller brukaravgifter? Ska det vara tåg eller bil, snabbtåg eller flygplan? Det är ständigt dessa konflikter som vi fastnar i. Politik handlar ju om att peka ut riktningen och kunna prioritera, men politik handlar lika ofta om att inse att det väldigt sällan är antingen eller. I politiken handlar det om att kunna göra flera saker . Jag är glad och stolt över den här propositionen eftersom den förmår beskriva och ta tag i helheten, inte bara genom sin problemformulering där vi talar om transportslagsövergripande planer och synsätt utan också genom den analys som rimligtvis ligger bakom, nämligen att vi kommer att behöva göra flera saker . Man kan ju fundera över hur det hänger ihop med andra saker när man lyssnar på, inte bara i den här debatten, utan andra som har varit . diskuterades villkoren för svensk fordonsindustri. Utöver regeringens stora krispaket till fordonsindustrin önskar andra ännu större räddningsmanövrar. Jag tror att man till och med ska spekulera med skattebetalarnas pengar för att gå in och äga olika företag i fordonsbranschen. När vi nu börjar diskutera infrastruktur handlar det inte bara om att det saknas ett helhetsperspektiv. På vissa talare låter det nästan som om bilen ska förbjudas till vilket pris som helst, alldeles oavsett vad som görs när det gäller utsläpp och klimatpåverkan. Man kan ju fråga sig varför man ska köpa en svensk miljöbil om stora delar av den här kammaren argumenterar för att man inte ska bygga några vägar att köra den på. Då kommer man tillbaka till frågan om framtidstro. låter vi debatter om trafik mest präglas av alla problem som vi förknippar med den. Det är ju viktigt att diskutera. Det blir ofta så, särskilt när vi diskuterar vägar och bilen om vi nu ska ta upp det trots att vi vet att bilen är det som får vardagspusslet att gå ihop för väldigt många människor i vårt land. Det gäller inte minst ett land som är så stort och glesbefolkat som vårt. Det är klart att vi ska bli ännu bättre. Vi ska ha mer effektiva fordon, vi ska effektivisera trafikslagen och satsa på järnvägstrafik allt det som vi pratar om för att se helhetsbilden. Det blir lite löjligt om man slår sig för bröstet och säger att man ska rädda den svenska fordonsindustrin och att det är viktigt med fordonsindustrin och i nästa stund har en infrastrukturdebatt där grundtonen är att bilen ändå ska bort som transportmedel. Helhetssynen handlar inte bara om förmågan att se att vi kommer att behöva vägar . Det handlar lika mycket om att skapa förutsättningar för jobb och företagande i alla delar av ett stort och glesbefolkat land. Om man ska lyckas med det kan man inte bara prata om hur man ska göra det lättare att pendla till jobbet. Man måste också fundera över vilken politik man ska ha för att det ska finnas företag att pendla till. Den här propositionen är ett bra startskott och en möjlighet att göra trafikfrågorna till vad jag tycker att de är, nämligen en förutsättning för möten mellan människor och därmed ett villkor för fortsatt företagande och välstånd i vårt land. Propositionen är en utgångspunkt för fortsatt planering och finansiering. 122 () replik: Jag såg inget annat tillfälle än detta. Jag skulle vilja ha reda på efter den diskussion jag hade med var står när det gäller frågan om tonnageskatt. För att förtydliga vill jag säga att det jag sade om att det är en fråga som man driver i opposition inte gäller den opposition som sitter . Vi har drivit frågan om tonnageskatt . Det finns någon som har sagt att det är en fråga man bara driver i opposition. Den personen sitter på högerkanten. Därför är det intressant att få reda på var står när det gäller tonnageskatten. Är det något som man kommer att vara påhejare av eller kommer man att gömma sig bakom finanskrisen, som vi hörde av tidigare? Det skulle vara intressant att få reda på. 123 () replik: När det gäller var de olika partierna står har vi på vår sida utgångspunkten att vi blir överens. Jag vet att det inte fungerar på det sättet på den andra sidan. Jag kan alltså inte ge betydligt annorlunda svar än vad mina allianskolleger har gjort. Det finns säkert ytterligare möjligheter. Jag vet att det finns favoritdebattörer i just den här frågan. Jag har inget annat svar än att detta är viktigt framöver. Jag kan inte låta bli att ta upp det som var inne på, nämligen att det är lätt att prata om något som man hoppas ska komma så fort som möjligt när man själv har haft väldigt på sig att införa det. Det är en fortsatt prioriterad fråga. Vi hoppas att vi kommer framåt med den. Låt mig koppla till det som jag pratade om i mitt anförande. Jag pratade om fordonsindustrin och vilka förutsättningar som kan finnas där. Vilken roll tycker Socialdemokraterna att bilen ska ha, om man nu ska samarbeta med partier som inte vill göra något alls i den frågan? Eftersom kritiken från er sida så envetet handlar om att vi satsar för mycket pengar på vägar måste man ställa sig frågan: Ska det över huvud taget finnas några bilar framöver? Om man från oppositionens sida inte tycker det, varför pratar man då om att man är beredd att satsa skattebetalarnas och pensionärernas pengar för att köpa stora bilföretag? Det hänger inte ihop. Det här är ett lämpligt tillfälle att förklara varför man ska köpa en svensk miljöbil om man vill driva en infrastrukturpolitik där utgångspunkten verkar vara att bilen inte ska få finnas. 124 () replik: Om den borgerliga alliansen får fortsätta att hantera bilpolitiken i det här landet blir det nog inte så att vi kan köpa någon bil som tillverkas i och är miljövänlig. Det är kontentan av den diskussion som vi har haft . Från den borgerliga regeringen vill man inte göra någonting när det gäller att hjälpa de företag som finns. Man har i sista stund kastat in ett antal miljarder. När man går igenom det är det inte alltid de pengarna. Vi på den här kanten är överens om att vi ska ha tonnageskatt. Jag tror att jag pratar för oss alla. Det intressanta är att man inte gjorde någonting åt den utredning som fanns. Den är ju färdig. Säg i stället att utredningen var dålig så att man måste komplettera den. Säg det i stället. Ni är ju mästare på att tillsätta nya utredningar, fastän de tidigare utredningarna har kommit fram till något. Det är väl bara för att det är en socialdemokratisk regering som har sett till att de utredningarna har kommit. Göm er inte bakom det för att inte genomföra någon tonnageskatt. Redarna väntar på detta. Det kanske blir med redarna som med bilarna, att vi snart inte har några redare heller i . Vi har i alla fall inga svenskflaggade fartyg i . Jag har haft den diskussionen med en av dina tidigare partivänner, Tom . Han är inte partivän med dig längre. Vi vet inte vilket parti han är med i. Han byter parti som man byter skjorta. Vi är solklara med att vi vill ha tonnageskatt för att rädda svensk sjöfart. 125 () replik: Jag konstaterar samma sak när det gäller det som kanske var den freudianska felsägningen om vad som ska drivas i opposition eller inte, nämligen att vi fortsätter att bereda frågan i . Utgångspunkten är att det är viktigt. I vilken ordning saker och ting kommer kan inte jag lova.