prot · GV09127 · 2008-06-12 00:00:00 — Hela syftet med reformen som den framlades från de borgerliga partierna, Vänstern och var ju att man ville utöka framför allt utskottens makt. Där har jag ingen annan åsikt . Jag tycker att vi säkert ska kunna klara av att göra det med den nya riksdagsordningen. Det kanske till och med var en bra förändring. Men poängen är att den förändringen inte på något sätt har inneburit att man kan släppa regeringen ifrån sig på det sätt som man nu har gjort, att den kan skicka ut viktiga ställningstaganden i utrikespolitiska och säkerhetspolitiska frågor utan att bry sig om att informera vare sig eller utrikesutskottet om helheten i de dokumenten. ut, , vilken linje det är som gäller för de borgerliga partierna nu! Är din ståndpunkt att informationsplikten har minskat, eller kvarstår den på samma nivå, vilket är och ståndpunkt? 39 () replik: Jag svarar för mina åsikter och mina insikter. Det är helt tydligt. Jag uppfattade, och uppfattade också min kritik på den punkten , att det uppstod en lucka i informationsplikten genom den nya ordningen. Detta är såvitt jag förstår fullständigt klart. försöker framhålla att man i majoritetstexten försöker ändra praxis. Men så är det inte. Det är grundreglerna som har ändrats i den delen. Det är helt klart. måste inse att informationsplikten via togs bort. Nämnden kan begära överläggningar i vissa frågor, men då måste man ju veta om att man behöver begära överläggningar. Det är egentligen samma sak när det gäller utskotten. Men är inne på att försöka tolka in någonting i ett regelverk som inte finns där. Vår granskningsuppgift är att titta på gällande regelverk och vad som gäller där. 40 () replik: Det räcker ju att läsa förarbetena till den reform som gjordes. Där framgår det med all tydlighet att syftet bakom förändringen inte var att minska samråds- eller informationsplikten från regeringen till eller att på något sätt rubba förhållandet. Tvärtom, ska komma in tidigare i beslutsprocessen. Därför ska utskotten dras in på ett annat sätt än som har förevarit tidigare. Det är själva syftet. Det räcker, som sagt, att läsa förarbetena. Om anser att det har funnits en lucka eller har uppkommit en lucka hade det varit ett lämpligt tillfälle att täppa till den luckan genom att säga till en minister som inte på ett fullgott sätt förankrar sina ståndpunkter i att han gjorde fel: Du borde ha dragit detta, antingen i utrikesutskottet eller i , helst i båda, innan du skickade ut detta. Det hade varit tillfälle . Men det vill inte . I stället säger han att vi inte längre har den plikten och att vi får återkomma till den frågan. Men hade varit tillfälle för att täppa till den här luckan. Då får jag ändå ställa frågan. Om man nu anser att det har skett en förändring, att vi har släppt statsråden på ett sätt som inte har varit fallet tidigare, är inte en smula orolig för det? Ska det vara så att man ska kunna skicka ut hemliga papper, fulla av svenska ståndpunkter, till den övriga EU-kretsen utan att på ett heltäckande sätt ha förankrat detta i ? Även om han litar på sin egen regering, är inte orolig för vad en socialdemokratisk regering kanske skulle kunna hitta på med den nya makten? Vi kommer inte, det är jag rätt övertygad om, att kunna utnyttja den och vill inte utnyttja den. Men jag tycker inte att man ska ge regeringar så stort spelutrymme i så här viktiga frågor. Därför borde ha utnyttjat sin möjlighet att täppa till den lucka som han upplever finns. 41 () replik: Jag vill gärna täppa till den här luckan. Men det är inte rätt tillfälle att göra detta. Det ska man göra genom lagstiftning. Det finns en sådan lucka. Man kan säga att av lämplighetsskäl borde regeringen inte utnyttja en sådan lucka. Men de har rätt att göra det, och det är vår granskningsuppgift att titta på om man följer regelverket eller inte. Sedan drar till med syftena. Det finns väldigt många syften i lagstiftningen. Vi kan gå till regeringsformen 1 kap. 2 § som innehåller målsättningsstadgan, som är väldigt fin, men den kan du inte använda i en rättslig process eller i granskningen i sig, utan du måste titta på de riktade insatserna i lagstiftningen. Hur förhåller de sig till , hur förhåller de sig till utrikesutskottet och hur förhåller de sig till som helhet? Det är det som är problem. Han måste hänga upp sig på 10 kap. 6 § i regeringsformen, som dock hänvisar till riksdagsordningen för närmare bestämmelser om hur de riktade insatserna ska ske. Det är, som jag ser det, solklart att det här finns en lucka, och den har regeringen utnyttjat. Men regeringen har rätt att utnyttja den. 42 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Man kan inte låta bli att komma tillbaka till talarstolen när man hör ledamöterna från alliansen en efter en påstå att det är lagen som det är fel på. Jag tycker att det är lite märkligt när vi pratar om att det här är ett åsidosättande av ett regelverk. En hel del påstår att det här är en konstitutionell fråga. Det är märkligt därför att det inte är en konstitutionell fråga. Om det var det har, precis som har pratat om, vi ett regelverk som man ska hålla sig till och inte prata bort det och åsidosätta det. Det här handlar faktiskt om en mycket känslig fråga. Det handlar om utrikespolitik och en minister som är ganska påläst. Det är inte någonting som man helt enkelt kan glömma bort eller omedvetet åsidosätta. Därför är min fråga: Om det är så pass konstitutionellt nu när vi debatterar, varför kan man inte erkänna att han faktiskt har gjort fel? 43 () replik: Svaret är mycket enkelt. Han har inte gjort fel utifrån gällande regelverk. Det är ju det vi ägnar oss åt i , nämligen konstitutionell eller rättslig granskning för att se om regeringen eller statsråden har gjort något fel gentemot gällande regelverk. Så enkelt är det. 44 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Allt hade blivit mycket enklare om utrikesministern sagt: Ja, jag borde ha informerat . Jag ska se till att inte göra fel igen. I stället har utrikesministern och utskottsmajoriteten valt att trassla in sig i skillnader mellan paper och non-paper, formellt och informellt. Grundlagen gör ingen skillnad i detta. Lagen säger att man som regeringsföreträdare ska informera . Utrikesministerns och utskottsmajoritetens respekt för grundlagen är märkligt liten i detta fall. 45 () replik: Det är klart att om hade informerat om detta non-paper hade det inte vållat denna debatt och det hade minskat utskottets arbete. Det är sant. 46 (): När man hör de borgerliga majoritetsföreträdarna i slås man av tanken att regeringen har de försvarsadvokater regeringen förtjänar. Det är ett pennfäkteri som är ganska förvånande. Det hade varit ganska enkelt för de borgerliga ledamöterna i utskottet att konstatera att utrikesministern här har syndat och gjort fel. Men ingen vill ta sitt ansvar och säga detta enkla. Man har inte ens velat fråga om fick någon information om detta papper. Man har fegt nog frågat kanslichefen i . När man har frågat har nämndens socialdemokrater sagt att de inte har sett något papper. Hade man frågat hade väl ledamöter sagt samma sak. Har de eller har de inte sett något papper? Hade de sett papperet hade de kunnat visa upp det. Sanningen är att ingen i såg något papper innan utrikesministrarna, och möjligtvis statscheferna senare på , fick se det. Om man inte har brutit mot regelverket i detta läge, när bryter man då mot regelverket? Möjligen kan man säga till försvar av försvarsadvokaterna här framför mig att de borgerliga i utskottet säger att utskottet noterar att utrikesministern varit oförhindrad att informera organ om avsikten att lägga fram det tankepapper om en europeisk strategi för Kosovo som han senare lade fram och att också presentera papperet. Hade det inte varit enkelt för borgerliga ledamöter att säga att det hade varit bra om hade presenterat papperet för svenska innan alla andra ute i världen fick veta det? Det hade till och med varit korrekt. Det hade varit som sade i den sista repliken att det förhindrat den här långa debatten. Vi hade sluppit granskningen, debatten och allt annat om hade skött sitt åliggande. Men det har han inte gjort, och man kan fundera över varför smög med Kosovostrategin. Varför ville han undanhålla riksdag, utrikesutskottet och detta papper? Vad hade han för skäl att bluffa ? Han kanske tyckte att inte hade med detta att göra, att han sköter utrikespolitiken på egen hand och att han inte behövde informera. Han flaxar och far över hela världen. Ingen vet vad han gör. Inga synbara avtryck i utrikespolitiken gör det i varje fall. Det kanske vi ska vara glada för med tanke på hans inställning i många frågor. Men i detta läge hade det väl varit bra om utrikesministern hade sagt: Jag och har en strategi som vi gärna vill presentera för utrikesministrarna och sedan för . säger man att det inte skulle fattas något beslut och därför behövde det inte presenteras. Jag undrar vad statscheferna, presidenterna och statsministrarna i säger om man påstår att de inte fattar några beslut. De drar sina slutsatser och presenterar sina beslut på vartenda toppmöte och . Kom inte och säg att de inte fattar några beslut! Jag har en fråga till utskottets borgerliga företrädare , och . har över huvud taget inte deltagit debatten. Jag vet inte om det beror på att han inte delar sina kollegers uppfattning och kanske har en annan uppfattning. Hade det inte varit korrekt om utrikesminister hade presenterat papperet för så att vi hade sluppit denna debatt? 47 () replik: Jag vill bara rätta ett sakfel som gjorde sig skyldig till. Inte bara EU-nämndens kanslichef utan även som sådan har fått en förfrågan och också lämnat ett yttrande i detta ärende. Om hade läst ordentligt på s. 24, 25 och följande här finns också en avvikande från Socialdemokraterna, hade han inte behövt lämna denna felaktiga uppgift. 48 () replik: Hela debatten har handlat om att borgerliga ledamöter har försökt att hänvisa till EU-nämndens kanslichef. Det hade varit bättre om man hade hänvisat till de socialdemokratiska ledamöter som säger att de inte har fått se något papper. Det är uppenbarligen ingen av de borgerliga som har kunnat visa att något papper har redovisats vare sig för eller för utrikesutskottet. Med tanke på det sade när han skyllde på brister i lagstiftningen är det märkligt att han inte kunde säga att det hade varit bättre om som utrikesminister hade presenterat Kosovostrategin för riksdag så som regelverket föreskriver. har bluffat riksdag, och ni står och försvarar det. Jag förstår inte varför, , och . företrädare vet vi inte vad han tycker eftersom han inte säger något i debatten. Han tiger och lider kanske. kanske har en annan uppfattning. Uppenbarligen är det så att han inte ville svara på frågan. Hade det inte varit enkelt, bra och korrekt om de borgerliga ledamöterna hade sagt: Utrikesministern bör följa regelverket. Det finns inga undantag för utrikesministern, för . Ska man presentera en Kosovostrategi som är en allvarlig fråga av stor utrikespolitisk dimension, varför ska då gömma den för riksdag? Vad hade han för skäl? Kan spekulera i skälen till varför inte ville berätta för riksdag om innehållet? Att komma efteråt och säga, vilket framgår av materialet, att han hade presenterat enstaka element, det vill säga delar av det som står i Kosovostrategin, är att krypa undan. Om regeringen vill presentera en Kosovostrategi måste väl regeringen stå upp för den och inte gömma sig undan? Frågan kvarstår, också till övriga ledamöter i utskottet. Hade det inte varit korrekt att utrikesministern hållit sig till regelverket? 49 () replik: Utrikesministern har hållit sig till regelverket, men det diskuterar är om det hade varit lämpligt att ministern hade lämnat information om detta. Det är inte utskottets uppgift när det gäller granskning att titta på lämpligheten och det materiella innehållet, utan vi ska titta på om man följer regelverket eller inte. Det är inte svårare. Får jag erinra om att man kanske inte ska angripa övriga ledamöter i ett replikskifte, utan det ska i så fall gälla mig. 50 () replik: Jag angriper inte någon. Jag ställer frågan om det inte vore rimligt att de borgerliga ledamöterna i håller sig till ordningen. är ju ett ordningsutskott. Då är det märkligt att borgerliga ledamöter säger: Svensk politik i EU behöver inte presenteras för . Vi kan göra undantag för . Han har så mycket annat; han har inte tid att presentera detta för eller vill av något skäl hemlighålla detta för . argument är att det var en lucka i lagstiftningen som gjorde att kunde krypa undan och gömma sig. Det är en förklaring. och representanter har haft en annan förklaring. vet vi inte vad det tycker i frågan. Det tiger och lider förmodligen. Därför kvarstår frågan: Ska det vara så i fortsättningen, och övriga utskottsledamöter på den borgerliga kanten, att den svenska utrikesministern kan åka till EU och presentera olika papper som han inte har presenterat för och inte har presenterat för utrikesutskottet? Ska vi ledamöter i riksdag på omvägar försöka ta kontakt med andra EU-medlemmar för att höra vad tycker? Är det den vägen vi ska gå i fortsättningen? Vi ska uppenbarligen inte få någon information av utrikesministern. Dessutom ska vi i efterhand få godkänt av de borgerliga ledamöterna i som säger att det inte är så viktigt att utrikesministern berättar för riksdag vad han har för sig i EU. Slutsatsen är: utrikesminister har åkt till EU och presenterat ett papper om en Kosovostrategi som han har vägrat att presentera för riksdag. Det godkänns av försvarsadvokaterna på den borgerliga sidan. Regeringen har, som sagt, de försvarsadvokater de förtjänar. Jag vill erinra om att inte har rätt till någon ytterligare replik i detta replikskifte. 52 (): Jag fick ju under ett replikskifte frågan varför jag agerar försvarsadvokat till regeringen. Jag följer den praxis som KU använder. Jag följer det regelverk där och är satta att granska att ministrarna och regeringen följer de spelregler som finns. har förmodligen kompetens som saknas i . Jag tycker att han bör aspirera på en plats för att fördjupa och förstärka den tolkning man kan göra när det gäller riksdagsordningen och regeringsformen. Jag vill ytterligare förtydliga det som gäller. Regeringens informationsplikt och samrådsskyldighet slås fast i 10 kap. 6 § regeringsformen och i riksdagsordningen. I regeringsformens 10 kap. 6 § finns det en hänvisning till det som står i riksdagsordningen. Samrådsskyldighet med omfattas nu enbart av beslutspunkter enligt 10 kap. 6 § i riksdagsordningen. När det kommer till utrikesutskottet är 10 kap. 3 § aktuell. Utskotten ska följa arbetet i EU inom de ämnesområden respektive utskott har att bereda genom så kallade saksamråd. Det är utskotten som tar initiativ till saksamråden. Vi har granskat agerande i förhållande till såväl regeringsformen som riksdagsordningen. Vi har kommit fram till att har hållit sig till regelverket, men att han har varit oförhindrad att lägga fram och presentera det tankepapper som han senare lade fram som ett bidrag inför en lunch mellan EU:s stats- och regeringschefer . Handläggningen av presstödsfrågan (avsnitt 1.2) 53 i (s): har hanteringen av presstödet varit föremål för KU:s granskning. Det är en viktig fråga i sak för yttrandefriheten och bevarandet av mångfalden i svensk press, men också en viktig fråga i förhållandet mellan regering och riksdag. Vilken skyldighet har regeringen att lämna fullständig och korrekt information till ? Denna granskning har varit inriktad på om kulturministern har följt kap. 10 i riksdagsordningen och regeringsformens krav på att lämna information till om arbetet i EU. Presstödsfrågan har varit föremål för information till utskottet, frågor, interpellationer och andra debatter. Det har varit många artiklar, debattinlägg och anmälningar till KU sedan regeringsskiftet . Varför har vi från Socialdemokraterna tillsammans med många många andra drivit denna fråga så hårt och ifrågasatt regeringens hanterande och svar på de frågor vi har ställt? Stödet har funnits med ett tydligt syfte att främja massmediers centrala roll i det demokratiska systemet, främja yttrandefrihet, upprätthålla konkurrens och säkra tillgång till mångfald. Mångfald är viktig för att man ska kunna ge information till medborgarna, vara forum för olika åsikter och kulturyttringar och granska den offentliga makten. Stödet fanns när vi gick med i EU och anmäldes som befintligt stöd. har kulturministern med kraft hävdat att man från regeringens sida har gjort allt för att bevara det svenska presstödet. Regeringen har inte haft för avsikt att dra tillbaka något av förslagen från beslut , utan regeringen har haft för avsikt att fullfölja beslut. Detta är kulturministerns egna ord i debatterna i kammaren. Utskottet har informerats om arbetet vid åtta tillfällen. Information har lämnats i budgetpropositionen och vid interpellationsdebatter. Så långt kan man säga att kulturministern har levt upp till informationskravet. Men det finns också ett krav på informationens innehåll och att den ger en riktig bild av överläggningarna. Det kan väl inte minst föregående debatt stärka. Här anser vi från oppositionen att informationen brister. Det finns inte några skriftliga synpunkter från kommissionen som stärker vad ministern har sagt. Det är okänt om tjänstemännen i kommissionen över huvud taget har fört fram synpunkter om att det särskilda stödet till storstädernas andratidningar skulle slopas. Den svenska politiska nivån har inte kopplat in den överordnade politiska nivån inom kommissionen. Diskussionen har förts på en så låg nivå att det över dessa tjänstemän på Generaldirektoratet finns fyra beslutande nivåer, nämligen vice generaldirektören för statligt stöd, generaldirektören för hela direktoratet, kommissionären för konkurrensfrågor och kommissionen, som är de som slutligen ska fatta beslut om man anser att ett befintligt stöd ska ändras. Kan man säga att man har gjort allt man har kunnat när man har låtit frågan stanna på så låg nivå utan att föra upp den på högsta politiska nivå, vilket faktiskt är brukligt när en fråga är viktig. Att frågan om presstödet är viktig har kulturministern framhållit i alla debatter. Kulturministern har också i utskottets utfrågning framhållit att förslagen som är ute på remiss har bedömts vara nödvändiga utifrån statsstödsreglerna och kommissionens praxis på området. Men det finns inte någon praxis i kommissionen som pekar i denna riktning när det gäller presstöd. Professor vid har gjort en rättslig bedömning av den departementspromemoria som kulturministern hänvisade till under utfrågningen. Varken han eller justitiekansler godkänner den juridiska analys som gjorts. Justitiekanslern anser också att det inte har funnits något riktigt gott underlag för de slutsatser som regeringen har dragit och att det saknas konsekvensanalyser och politisk utvärdering där effekterna på tidningsnäringen är en faktor av betydelse. I fallet med det danska distributionsstödet har kommissionen tillmätt mångfalden inom pressen stor betydelse. Mångfald bidrar till att bevara yttrandefriheten. Det kan också konstateras att av de 5001 000 avgöranden i mål om statsstöd som finns från har det inte kunnat påträffas ett enda som har rört presstöd eller liknande. Det finns inga detaljerade regler eller principer för bedömningar på presstödsområdet. Det finns alltså ingen praxis på presstödsområdet. Det som finns berör skatte- och avgiftslättnader. Kommissionens aktivitetsnivå har alltså varit låg när det gäller presstöd och liknande. Både , i reglerna om förbud mot handelshinder, och kommissionen, i det danska distributionsärendet, har haft en helhetssyn där främjandet av pressens mångfald har tillmätts stor betydelse. Det finns alltså ingenting som visar att den bild som kulturministern har velat förmedla till har någon bäring. Tvärtom har alla analyser som gjorts visat att det inte finns några krav från kommissionen. Om kommissionen vill ingripa i ett befintligt stöd ska kommissionen enligt regelverket ta initiativ och motivera varför den finner det nödvändigt att genomföra ändringar. Det är illa att kulturministern i detta ärende inte har varit så rakryggad att hon i stället för att krypa bakom ryggen på har sagt att regeringen vill göra dess förändringar. Vi anser att bristerna i innehållet i den informationen till har varit så stora att ministern inte kan undgå kritik. Det är också illa att de borgerliga ledamöterna i inte kan se dessa brister utan anser att har fått en korrekt och fullödig information. Jag yrkar på godkännande av anmälan i reservation 2. 54 (): Informationsplikten till , som anges i riksdagsordningens 10 kap., är uppfylld när det gäller presstödet. har utskottet fått regelbunden information. Men kärnan i detta ärende är om informationens innehåll har varit korrekt, det vill säga att ingenting har undanhållits om hur regeringen har agerat i EU vad gäller just presstödet. Vid informationstillfällena har jag uppfattat att det inte fanns något att göra åt presstödet i nuvarande form att EU inte kan acceptera vår modell. Men regeringen sade att det gällde att försvara stödet med näbbar och klor. Det gällde också tidsramen för nedbantningen av stödet. Regeringen sade att den ville arbeta hårt för presstödets bevarande med mål om mångfald i hela landet. Då vill jag belysa en fråga som mina kamrater i har ställt till kommissionen. Deras fråga löd: Det sägs att kommissionen vill att stödet för tidningar i storstadsregionerna skall likställas med det stöd som ges till tidningar på landsbygden. Det skulle innebära en sänkning med vardera för och . Skulle det svenska presstödet förändras på detta sätt finns det starka farhågor att dessa båda tidningar inte kommer att överleva. Den givna följden av detta blir att ägandet över media i blir än mer koncentrerat till familjen som redan har en mycket dominerande position. Hur bemöter kommissionen kritiken om att ett förändrat svenskt presstöd riskerar att slå ut och riskerar att slå ut , och därigenom leda till en än starkare ägarkoncentration över svenska media? Mot bakgrund av principen om subsidiaritet, borde inte frågan om svenskt presstöd hanteras bäst i , utan kommissionens inblandning? Sedan kommer det ett intressant svar från kommissionen via Neelie Kroes: Kommissionen vill inledningsvis klargöra att den inte har för avsikt att ändra det svenska systemet för presstöd på något särskilt sätt. Det är medlemsstaterna och inte kommissionen, som beslutar om huruvida och på vilket sätt pressen ska stödjas, precis som när det gäller alla andra ekonomiska sektorer. Kommissionens roll är begränsad till att sörja för att allt statligt stöd som beviljas strävar efter ett klart definierat mål av gemensamt intresse utan att det på olämpligt sätt snedvrider konkurrensen och påverkar handelsvillkoren negativt i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Svaret klargör en hel del vad beträffar den information som vi har fått från regeringens sida. Den information som vi har fått står alltså i total motsättning till svaret. Allt talar naturligtvis för att inte har fått någon fullständig bild eller information från regeringen angående de diskussioner som har pågått. Vi hade kunnat äga denna fråga själva om vi nu ville behålla presstödet. Men det är ingen nyhet att regeringen, med betoning på , vill ha bort stödet. Det är därför inte någon överraskning att inte fullt ut fått en korrekt information. Men det är sorgligt att konstatera att så är fallet. Det skulle ju inte vara någon snedvriden konkurrens. Men, mina vänner, hur kommer läget i vårt land att se ut om regeringen i sin strävan fullföljer nedbantningen av presstödet, vilket kan leda till att tidningarna och kan existera? Jo, vi får ett monopol, och monopolet heter . Hur i all sin dar började diskussionen om presstödet? Den började för länge sedan. Men hur hamnade denna fråga på kommissionens bord? Jo, den hamnade där efter att kommissionen fått påtryckningar.