prot · GV09130 · 2008-06-17 00:00:00 — Varje byte från en inarbetad monopolsituation till en friare marknad kan naturligtvis, åtminstone övergående, förorsaka vissa ökade omkostnader vid en upphandling av tjänster av nya aktörer. En sammanfattande bedömning är dock att den ökade friheten för vårdgivarna genom den konkurrens som uppstår kommer att leda till att de totala kostnaderna för läkemedelsförsörjningen vid sjukhusen minskar, vilket naturligtvis är ekonomiskt eftersträvansvärt för den skattefinansierade hälso- och sjukvården i sin helhet. I jämförelse med läkemedelsförsörjningen i många andra länder inom EU betraktas också av rationella skäl sjukhusapotek som en avdelning inom sjukhusen med den frihet och självständighet att organisera verksamheten som detta bör innebära. Så är det exempelvis i , i , i och också i , i och i , även om såväl sjukhusapotek som expeditionsapotek kan utföra denna uppgift i de senare länderna. Ökad frihet under ansvar är en paroll för mycket av alliansregeringens politik. Det gäller även sjukvårdspolitikens inriktning. När vårdgivarna nu bemyndigas att själva få en ökad frihet för hur läkemedelsförsörjningen organiseras via sjukhusapoteken, i likhet med flertalet jämförbara EU-länder, betonas i förslaget att ansvaret för att läkemedelsförsörjningen bedrivs rationellt och på ett sådant sätt att sjukhusens behov av säkra och effektiva läkemedel tryggas också ligger hos vårdgivarna. Patientsäkerhet och behandlingseffektivitet i högsätet är självklart ledorden när den aktuella förändringen för sjukhusens läkemedelsförsörjning ska genomföras som ett av många led i den förestående omregleringen av apoteksmarknaden i vårt land. För just denna del av reformeringen av ett otidsenligt monopol av läkemedelsdistributionen i innebär säkerhetstänkandet att vårdgivarna till ska anmäla hur läkemedelsförsörjningen är organiserad och om det förekommit några missförhållanden. har här delat myndighetsansvar för tillsyn över även den del av läkemedelsförsörjningen som detta betänkande berör. Lagändringsförslagen innebär alltså ingen ändring för någondera av dessa myndigheters viktiga ansvar för den oundgängliga tillsynen av verksamheten, som krävs som garanti för att den överallt i vårt land ska ske både säkert och effektivt. Att skapa monopol är tyvärr betydligt lättare än att omreglera monopol till en friare marknad. Men om denna omstrukturering nu sker ansvarsfullt och i olika steg med ett högt säkerhetstänkande i fokus är vinsten att en gynnsam konkurrenssituation kan skapas, som förhoppningsvis leder till ökad tillgänglighet och valfrihet för vårdgivare och patienter. Detta sker då förhoppningsvis under den större prispress som vanligen bär mångfaldens snarare än monopolets . Det aktuella förslaget är därmed ett viktigt led i denna utveckling. Slutligen, fru talman, vill jag som talar här för socialutskottet, även om timmen är sen, tacka talmännen, talmans- och kammarkansliet, liksom hela riksdagskansliet för denna intensiva politiska vår. Det handlar om att orka med debatter där många talare drar över tiden. Jag ska försöka att inte göra detta, utan jag ska avsluta mitt anförande med att från ledamöterna önska er alla i kansliet en skön och avkopplande sommarledighet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Byte av namn på Föredrogs socialutskottets betänkande 2007/08:SoU21 Byte av namn på (prop. 2007/08:145). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 12 § Nationell strategi för svenskt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet Föredrogs sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2007/08:UFöU4 Nationell strategi för svenskt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet (skr. 2007/08:51). 208 (): För att spara tid gick jag snabbt upp och ställde mig i talarstolen. Jag kan garantera att jag med mitt inlägg i alla fall inte kommer att dra ut alldeles i onödan. Våra kommentarer om denna nationella strategi är väl kända. hade önskat att regeringen skulle ha presenterat en nationell strategi för att man skulle kunna förbereda Försvarsmakten när det gäller var någonstans vi behöver vara med, i vilka insatser vi behöver delta och vad man behöver förbereda sig omkring. Det skulle också vara bra för riksdag för att man då skulle kunna kontrollera och granska vad regeringen och Försvarsmakten har gjort. När den här nationella strategin presenterades visade det sig att det var ett icke-papper. Det uttrycker regeringen ganska väl själv i skrivelsen genom att säga att den här strategin inte föregriper den kommande inriktningspropositionen för försvaret, andra prioriteringar eller de överväganden i övrigt som görs i respektive års budgetproposition. Den föregriper inte heller Försvarsberedningens arbete. Med den meningen kan man väl säga att den här nationella strategin blev ett icke-papper. Det är klart att det är i grunden vår kritik mot den här propositionen som ändå lades fram. Men jag ska också säga att det inte är lätt att ta fram en sådan här strategi. Även om det hade varit en socialdemokratisk regering hade vi också naturligtvis haft problem med att peka på vilka konflikter som kan ske . Det är svårt att förbereda sig för var våra soldater behövs i omvärlden. Även om vi tycker att det är dåligt har vi en viss förståelse för att det inte är lätt att skriva en sådan här skrivelse. och kommer att gå in lite djupare på vissa frågor. Men låt mig ta några saker som vi tycker är väsentliga här. Det är bra att det i dokumentet skrivs att det ska vara mandat av när vi skickar ut våra trupper i utlandet. Det är bra att det skrivs om FN-resolutionen om kvinnors deltagande i fredsfrämjande operationer, vilket vi socialdemokrater har lyft fram. Men vi har en reservation som jag vill lyfta fram här. Det är den som gäller civil-militär samverkan. I skrivelsen skriver regeringen väldigt slarvigt om hur detta ska gå till. Det står att det ska vara insatser med civila och militära medel. Läser man det som satan läser är det ungefär som att det ska vara en fullständig sammanblandning mellan bistånd och våra soldater. Utskottets borgerliga ledamöter, vill jag säga, har gjort ett förtjänstfullt arbete i betänkandet att försöka bena ut detta, att det inte betyder att vi ska använda våra biståndsorganisationer i militära insatser eller att vi ska göra så att biståndsarbetarnas arbetsuppgifter tas över av militärer, och så vidare. Det har utskottets ledamöter skrivit på ett bra sätt. Det tycker vi. Problemet är att regeringens skrivelse ger otroliga öppningar för tolkningar. Vi vet ju att speciellt har varit ute i det här ärendet tidigare och velat att det ska bli möjligt att använda biståndsmedel för att göra militära insatser. Därför betonar vi detta i vår reservation. Därför vill jag, fru talman, yrka bifall till reservation nr 3 när det gäller de civil-militära insatserna. Den reservationen riktar sig alltså egentligen främst till skrivelsen, eftersom vi tycker att den är dåligt skriven. De borgerliga ledamöterna har gjort ett bättre arbete, måste jag säga, i betänkandet. Men regeringen är slarvig på den här punkten. För att inte orsaka några som helst tveksamheter om var Socialdemokraterna står tycker vi att det är lika bra att vi reserverar oss där. För det är nämligen inte hur enkelt som helst att göra en civil-militär insats på ett bra sätt. Vi menar att det är viktigt att vi har en politik för våra insatser, för landet, att vi vill åstadkomma någonting. Det är klart att även våra biståndsorganisationer ska bidra till att uppfylla den politikens önskemål. Det ska också de militära insatserna göra. Men det är inte hur lätt som helst att blanda ihop dessa och när det gäller hur det ska samverka. Men mer om det kommer att säga. I detta anförande instämde och , båda (s). 209 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 4 och 7. Jag kan följa upp det lite grann. pratar om civilt och militärt. tycker att det är otroligt viktigt. Ska man lösa konflikterna kan man inte endast ha militär personal på ställena, utan det måste vara en balans. Vi ser att det civila måste öka dramatiskt om man ska få någon form av stabilitet i ett område. Vi gläder oss åt att det ska vara på ett FN-uppdrag. Det är för oss en självklarhet. Jag vill också säga några korta ord om Nordic Battlegroup som tas upp här . är väldigt kritiskt till de medel som läggs för Nordic Battlegroup. De pengarna skulle vi kunna använda på ett mycket mer effektivt sätt. har vi 2 300 personer ungefär som står i och kostar . Tänk om vi kunde använda dem i eller någon annanstans. Då skulle det vara mycket mer effektivt. Jag yrkar bifall till reservation 4 och 7. 210 (): Inte heller jag ska bli så långrandig, men tror inte att jag kan bli lika kort som , vilket var föredömligt. Det är mycket positivt att vi nu får en samlad strategi för svenskt deltagande i internationella insatser. Det är något vi har väntat på länge, och står vi inför beslutet här i kammaren. Att vi numera har en strategi som slår fast mål, medel och metod speglar att vi har en regering som har högre ambitioner och har avsatt mer pengar för internationella insatser än vad den föregående regeringen gjorde. Alltför länge har detta område, svenskt deltagande i internationella insatser, präglats av ett stuprörstänkande. Det har närmast varit tabu att tala om de kommunicerande kärl som finns mellan utvecklingspolitik och fredsfrämjande insatser. Det är ett förhållande som mycket tydligt bär ett socialdemokratiskt . Den strategi som vi nu ska anta pekar i riktningen att vi ska gå mot färre men större och mer sammanhållna internationella insatser. Detta är något som jag speciellt välkomnar. Skälen till detta är flera. Mer sammanhållna insatser ger oss större inflytande strategiskt och operativt än om vi till exempel i en mission bidrar med en bataljon i stället för tre kompanier på tre olika platser runt om i världen. För det andra handlar det om bättre resursanvändning. Vår främsta skyldighet i arbetet för att skapa internationell säkerhet och stabilitet är inte att alltid försöka göra något, oavsett hur behjärtansvärt det än synes vara. Vi har i stället en skyldighet att göra största möjliga nytta med våra begränsade resurser och använda dem så effektivt som möjligt. Om vi inte sprider våra insatser alltför mycket har vi en verklig möjlighet att göra skillnad, då vi vet att våra anslag och resurser räcker längre. Större missioner är betydligt mer kostnadseffektiva, och vi uppnår en högre verkansgrad för de som vi avsätter för internationella insatser. För det tredje, och det tycker jag är något som alltför ofta underskattas i den allmänna debatten, medför deltagande i större missioner ett större mervärde för Försvarsmaktens operativa förmåga, eftersom Försvarsmakten då har möjligheter att leda insatser på högre nivå. Detta är något som också stärker vår nationella försvarsförmåga. I försvarsutskottets betänkande slår vi fast att svenska insatser ska kunna bidra till en önskvärd operativ nytta, föremågeutveckling och kompetensuppbyggnad för den utsändande myndigheten. Svenska militära insatser i andra länder ställer stora krav på personalen. Det ställs också stora krav på den utbildning som ges inför utlandsmissionerna. För att det inte ska råda någon tveksamhet slås självklarheten fast att personalen ska vara väl insatt i och efterleva tillämpliga regler som följer av de mänskliga rättigheterna och den humanitära rätten. Det anges tydligt i skrivelsen. Ju bättre vi blir på internationella insatser ju bättre blir vi på att försvara oss själva, såväl ensamma som tillsammans med andra. Det är därför positivt att strategin lyfter upp att försvarspolitiska aspekter ska vägas in i underlaget för beslut om internationella insatser. I skrivelsen uttalar regeringen att ska stärka kvinnors deltagande vid internationella fredsfrämjande insatser i enlighet med FN-resolution om kvinnor, fred och säkerhet. I strategin behandlas FN-resolutionen ett flertal gånger. Bland annat konstateras att ratificeringen av resolutionen innebär att jämställdhetsperspektivet ska integreras i alla skeden av internationella insatser. Mycket positivt med strategin är att den lyfter fram att samverkan med Nato är central inom krishanteringsområdet. Under det senaste årtiondet har av de soldater som vi har skickat ut till internationella insatser stått under FN:s mandat men under Natos ledning. Nato har varit den viktigaste organisationen för genomförande av internationella insatser . Jag välkomnar därför att regeringen avser att ytterligare fördjupa partnerskapet med Nato. Med antagande av den nationella strategin för svenskt deltagande i internationella freds- och säkerhetsfrämjande verksamheter fyller vi en lucka i svenskt utrikesengagemang. Jag stannar här och yrkar med dessa ord bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 211 () replik: Det var mångordigt av , och klockan går. Men jag läser upp vad regeringen skriver i skrivelsen: Den här strategin föregriper inte den kommande inriktningspropositionen för försvaret, andra prioriteringar eller de överväganden i övrigt som görs i respektive års budgetproposition. Den föregriper inte heller Försvarsberedningens arbete. Det mångordiga och fantastiska med den här strategin utsuddas väl av de här meningarna, eller hur? Du säger också att det är fantastiskt viktigt att det är långsiktiga insatser med många soldater, och det har den här regeringen förstått i jämförelse med tidigare regeringar som aldrig har begripit det. Vi hade en diskussion här i kammaren om en insats i där vi skulle vara fullt operativa . Då tyckte den moderatledda regeringen med moderata ministrar att det var väldigt besvärligt och jobbigt att förlänga den insatsen. Det var mångordigt, , men var det med sanningen överensstämmande? 212 () replik: Om det var mitt inlägg som var mångordigt eller om det var förslaget som var det, det vet jag inte, men har lärt mig att man kan diskutera utrikes- och försvarspolitik på många sätt. Gör man som kan man komma med ett förslag en gång och gå emot det själv nästa gång, och den tredje gången har man ingen bestämd uppfattning alls. Jag vidhåller vad jag har sagt och hur jag har tolkat skrivelsen och konstaterar att tolkar den på ett annat sätt. 213 () replik: Då kan det vara intressant att läsa vad utskottets majoritet där ingår säger: Enligt utskottets mening måste en nationell strategi för ett lands deltagande vara tydlig. Lite längre ned står det: Den nationella strategin kunde ha varit tydligare i vissa avseenden. Det står också att utskottet inser svårigheten i att uppfylla de krav som ställs på tydlighet för en nationell strategi, och utskottet räknar med att på nytt får ta ställning till hur ambitionen vad avser militära insatser ska preciseras. Sanningen är att den här nationella strategin inte höll måttet. Jag har förståelse för att det är svårt för regeringen att utarbeta en sådan. 214 () replik: Jag kan bara instämma i den första delen av vad sade, men bara för att jag kanske anser att det här är tydligare än vad tycker betyder ju inte det att det inte kan bli tydligare. 215 (): deltagande i internationella freds- och säkerhetsfrämjande verksamheter är någonting mycket viktigt. Vi i vill verkligen ta vårt ansvar för att främja freden där den är hotad, och svenska soldater gör goda insatser i fredens tjänst i till exempel och . välkomnar liksom utskottet att fastställer regeringens förslag till strategi för internationella insatser, och jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. Här finns alliansens kända ambition att fördubbla utlandsstyrkans förmåga med. Det är självfallet glädjande att även Försvarsberedningen i bred enighet i sin färska rapport är inne på denna linje. Jag hoppas att detta ska minska Socialdemokraternas osäkerhet och vända dem till att kunna bejaka den ökade ambitionsnivån vartefter. En viktig del av strategin är att de svenska bidragen bör utformas med både militära och civila delar i de insatser där detta är efterfrågat och möjligt. Detta är de allra flesta insatserna. Det är självfallet också viktigt med förebyggande arbete, internationell samverkan och diplomati i konfliktdrabbade länder. Låt mig också citera några nyckelmeningar i betänkandet med bäring på vårens debatter. Utskottet vill uttrycka sin förståelse för att svenska soldater som deltar i fredsfrämjande verksamhet utomlands kan försättas i mycket svåra situationer som innebär ytterst stark psykisk press. Utbildningen, vars betydelse utskottet vill inskärpa och som ska vara obligatorisk, ska anpassas för sådana förhållanden. Utskottet understryker också vikten av att kvinnor är jämlika deltagare på alla beslutsnivåer och att det finns ett genderperspektiv i alla fredsfrämjande operationer. Vi ställer oss återigen bakom FN:s viktiga resolution om kvinnor och fred och säkerhet. Jag välkomnar samstämmigheten i att det vid beslut om att sända svensk trupp utomlands ska finnas en marginal att ta i anspråk för evakuerings- och förstärkningsinsatser. Det finns några reservationer i betänkandet, men med undantag för rätt isolationistiska linje skiljer de sig inte så mycket från utskottets förslag. 216 (): Först vill jag informera om att jag ställer mig bakom reservationerna 3 och 7. Dessutom står jag naturligtvis bakom övergripande synpunkter på detta betänkande. Jag tänker ägna mina minuter åt att ta upp frågan om civilmilitärt agerande. Jag har ägnat en hel del tid åt att försöka fördjupa mig och lära mig lite mer om vad detta nya område betyder och vad det innebär. Det är långt mer komplicerat och långt mer mångfasetterat än vad som beskrivs i betänkandet. Jag gjorde bland annat en resa till där jag studerade vår verksamhet i fält genom det förband som flera här har refererat till. Men jag har också ägnat på heltid åt att studera vad civilmilitär verksamhet handlar om. Civilmilitär verksamhet är lite grann av ett trollspö som många griper efter . Man tror att det är svaret på många av de svårigheter man står inför i och i där man nu efter av militära insatser känner att det militära redskapet kanske inte bär hela vägen fram. Man gräver i verktygslådan efter nya instrument. Det är på inget sätt så att det inte finns ett redskap i just civilmilitär verksamhet. Jag tror självklart att det kanske mycket är det redskapet som behövs för att kunna komma vidare i bland annat Mazarområdet i norra där svenskarna verkar. Men när man som i den skrivning vi har framför oss beskriver civilmilitär verksamhet i så svepande termer riskerar man att gå fel. Detta är inte bara pappersprodukter, utan vi har redan exempel på hur man bland annat från Camp Northern Lights uppe i har utövat civilmilitär verksamhet i varierande former. Här kan man se en tydlig skillnad mellan hur och har agerat och hur till exempel och har valt att gå fram. Civilmilitär verksamhet är en rubrik som egentligen kan inrymma hur mycket som helst. I grunden är vi socialdemokrater positiva till ett samlat agerande, för vi tror att det är helt nödvändigt för att man ska kunna få ett slut på militära insatser och för att man ska kunna gå över i en annan form av samhällsuppbyggnad och mer civila insatser. Men låt oss ta exemplet och bli väldigt konkreta. Om vi tittar på insatsen i har vi där sett exempel på militär utdelning av bistånd, till exempel från det svenska förbandet så sent som . Vi har haft så kallad Cimicverksamhet. Det är när man delar ut bistånd med militär målsättning. I ett område finns det kanske människor som är fientligt inställda eller har det förekommit uppror av olika slag. Då använder man bistånd som en del av en militär operation för att vända befolkningen till att vara mer positivt inställd till det militära förbandet. Det kan också handla om att man försöker ha närmare samverkan med Sida och andra institutioner som delar ut bistånd, såsom vi försökt göra i . Inte heller det är okomplicerat. När Sidas personal befinner sig på det militära förbandet i innebär det stora svårigheter att agera gentemot det civila samhället i landet. Och verkar ändå svenskarna i det kanske säkraste området i hela . När man från inte minst militärt håll efterfrågar mer bistånd för att kunna allokera det till de områden där de svenska soldaterna agerar är det dels för att man uppriktigt känner att man vill göra mer insatser i det området, dels för att man märker att det militära redskapet inte orkar hela vägen fram. Säkerheten finns där, men utveckling krävs. När vi tittar på det dokument vi har framför oss om civilmilitärt agerande saknas där många svar. Det saknas en tydlighet. Vad är det man menar från majoritetens sida? Att ge carte till övergripande civilmilitärt agerande är vi inte beredda att ställa oss bakom. Det innehåller egentligen såväl det vägval som och har gjort som det rakt motsatta vägval som och i praktiken gjort. Vi talar inte om vilket vägval vi gör, och jag är inte så säker på att någon från majoriteten kan förklara det heller. Jag ska avsluta med att säga att de insatser som den svenska militären gjort i har fått FN-kritik, av på plats i . Det är fråga om omfattande kritik från FN, vilket är ganska ovanligt när det gäller svenska biståndsinsatser. Det är emellertid vad det svenska militära biståndsutdelandet fått. Jag är inte så säker på att det är vad majoriteten menar med civilmilitär verksamhet, att vi ska få FN-kritik eller annan internationell kritik. Jag skulle därför vilja be någon från majoriteten förklara vad det är för vägval ni gör och vad ni menar med civilmilitär verksamhet. Det har ni nämligen inte lyckats precisera i det dokument vi har framför oss. 217 (): har jag vistats i plenisalen i så det gäller att försöka vara vaken ett tag till och hålla tungan rätt i mun. Jag ska göra mitt bästa. Jag vill instämma i det som och sagt och yrkar bifall till reservation 3 och 7. Vi har dessutom ett särskilt yttrande i denna del. Det betänkande vi nu har att ta ställning till ger en bild av att vi ska vara överallt i världen och göra allting. Det tas upp vad vi gör med FN, EU, Nato och . Vi ska öka kvalitativt, vi ska öka kvantitativt, vi ska ha fler snabbinsatser, vi ska ha långsiktiga insatser och vi ska ha kortvariga insatser. Det är en härlig mix av allting. har vi Nordic Battlegroup som består av svenskar. Den omfattar 2 350 personer. Regeringen har fattat beslut om att vi även ska vara redo 2011. Efter debatt i kammaren med försvarsministern vet jag att han önskar att vi även 2014 ska stå i beredskap med en sådan styrka. Vi ska dessutom ta ansvaret där och vara lika många personer. Den senaste mätning som gjordes av hur många som just nu befinner sig utomlands visar att det är 953 soldater. Mätningen gjordes enligt Försvarsmaktens hemsida. Vi finns i , och . Ni hör själva. Överallt ska vi vara, och allting ska vi göra. Vi ska alltså fördubbla förmågan, och det är det vi vänder oss mot. Vad betyder det egentligen? Betyder att fördubbla förmågan att vi även ska ha mer, bättre och vassare materiel? Ska den militära forskningen öka så att den får mer spets eller kanske mer bredd? Är det effekten som ska öka? Eller ska det vara större bredd vad gäller olika förbandstyper? Det är det enda vi känner att vi inte kommer att lägga lika mycket på. Förutom detta ska vi ta hänsyn till kvinnor enligt 1325. Det är helt nödvändigt. Där ska vi dubblera; det kan jag fullt och fast ställa upp på. Allt detta ger en bild av att vi inte kommer att klara det. Det kostar mycket pengar, och vi behöver satsa mycket kraft om vi ska dubblera förmågan. Vi skulle kunna ställa upp på den delen i skrivningen om vi visste vad det betydde. Vi har diskuterat detta i utskottet och frågat vad dubblerad förmåga kan innebära, men vi får inga tydliga svar. I skrivelsen handlar det om allting, överallt, . Det kan vi inte ställa upp på. Jag yrkar bifall till reservation 3 och 7. I detta anförande instämde , , , och (alla s). 218 (): Jag inleder med att yrka bifall till reservation 5 och 7.