prot · GV0985 · 2008-03-28 00:00:00 — Det gäller , , , och , och det är ganska mycket i mitt län. Det gäller 15 kommuner totalt. I de kommuner jag räknade upp nu har man inte den här servicen. Då sade ministern att hon hade garantier från att man skulle bygga den nya med mycket god tillgänglighet, god service och hög rättssäkerhet. Då kan jag ta min egen hemkommun som exempel. Där har flyttat ut ur sina lokaler och in i kommunens lokaler, där man betalar dubbla hyror, vilket man kommer att göra hela 2008. Man har inte haft plats för besök. Som handläggare har man fått sitta där mycket längre för att kön har varit så väldigt lång. ringde min son till och fick sitta i kö . Skulle han ha varit på sitt jobb hade han inte fixat att komma fram , kanske inte ens på en matrast. Det är under all kritik att man genomför sådana här stora omorganisationer utan att ens ta i beräkningen en analys av konsekvenserna. Vad kommer det här att få för betydelse för enskilda människor? Och, som jag tar upp i min interpellation, vad kommer det här att få för konsekvenser för landsbygden? Vi mister statlig service på många sätt. I svaret säger ministern att man ska förbättra samlokalisering av till exempel Arbetsförmedlingen, och skattekontor. Skattekontor har man inte i min kommun. Men då är det väldigt konstigt om de signalerna inte når fram till vederbörande utan man håller på och flyttar fram och tillbaka. Arbetsförmedlingen ska in där var och så vidare. Vad har man för framförhållning? Har man inget slags respekt för de mindre kommunerna och för landsbygdens människor? Det är ju inte bara försämringar här. Jag hör ju också när jag ringer till att det blir försämringar. Ja, försörjningsstödet har ökat för kommunen, och man vet inte hur mycket det kommer att röra sig om under hela den här tidsperioden. Men det ökar på grund av avslag. Det är också en bit i hela den här försämringen. Vi har begärt ett moratorium innan man sätter ned klacken och gör stora myndighetsförändringar och omorganisationer. Ministern får möjlighet att svara på de här frågorna. 96 (): Jag tycker att den här frågan är viktig, för den belyser landsbygden, och den belyser landsbygdens krav på att få en bra service. Det konstiga med den myndighet vi nu pratar om, , är att de inte har anpassat sin organisation efter den nya tiden. Vi vet ju att vi hade bankkontor ute i varenda liten by . Då kan man säga att har man förändrat den servicen och tycker att man har fått det mycket bättre nu jämfört med när bankkontoren stängde och man inte hade någon möjlighet att få kvalificerad hjälp. håller på att förändra sin organisation så att den bättre ska svara upp mot de behov man har , och det är viktigt. Jag har själv varit ute i mitt eget län och bland annat pratat med chefen för . heter hon, och hon har sagt att det inte är så enkelt. Det tar ett tag att göra den här förändringen. Jag har sett i kommunerna i mitt eget län att det sakta men säkert börjar byggas upp en bättre, tydligare och mer tillgänglig försäkringskassa i de här kommunerna än vad som har funnits förut. Det viktigaste av allt är faktiskt att , Arbetsförmedlingen och kommunerna jobbar ihop och sitter på samma ställe, för det är precis det som vi har efterlyst. Det måste också vara någonting som interpellanten tycker är bra i det här sammanhanget, nämligen att man inte ska behöva springa till olika kontor, utan att man ska kunna gå till ett och samma ställe och få de upplysningar man behöver. Människan är ju inte indelad i små fack. Man är ju berörd av alla de här myndigheternas omsorger. Det var 40 olika bidrag eller något sådant som hade att svara upp emot, och det klarar man inte av på de små kontor som fanns ute i kommunerna. Därför ska man nu få möjlighet till specialiseringar på ett 90-tal ställen i landet där man också får de svårare ärendena. Det är ju viktigt att de får hjälp det har vi diskuterat förut. Där ska man få möjlighet att få en personlig handläggare som kan sin uppgift på ett annat sätt än som har varit möjligt på de här små kontoren. Från sida har vi, tillsammans med alliansen, haft ögonen på hur det har gått för i deras omorganisation, och jag måste säga att vi ser med tillförsikt fram emot att de, som de säger, års utgång ska ha löst mycket av de förändringar som man nu har påbörjat, det vill säga att få kontakt tidigare, att få ett tydligt svar när man behöver det och att också möjliggöra tillgänglighet. Jag kan lova interpellanten att jag ska följa det här med stor noggrannhet precis som vår minister gör från regeringshåll, för det här är viktigt. Här har vi en skyldighet att hjälpas åt allihop och att i våra kommuner se till att man får en möjlighet att få kontakt på hemmaplan. Det behöver inte minst våra pensionärer. Vi har ju hört att de fortfarande har behov av att få hjälp med att fylla i bostadstilläggsblanketter. Det är väl en sak som är viktig. är slut ska vi nog se till att det mesta av de saker som inte är lösta kommer att vara lösta. 97 Statsrådet (): Jag vill börja med att instämma med interpellanten och säga att det är väldigt viktigt att människor känner förtroende för och att man blir bemött på ett rätt och riktigt sätt och får en så att säga kvalitetssäkrad handläggning. Det är också väldigt viktigt att personal känner en glädje och ett förtroende för denna omorganisation och att ens kompetens blir tillgodosedd och tillvaratagen. Det är först då som mötet med den enskilda personen som söker hjälp kan ske på ett rätt och riktigt sätt. Inte minst handlar det då om äldre, som vi hörde här. Jag vet att mycket väl vet jag tror inte att ni har lagt fram något annat för slag i heller att är en självständig myndighet med en styrelse som fullt ut har ett eget ansvar. Det fråntar varken mig eller ansvaret att observera, notera och debattera sådant som inte är rätt, och självklart har jag också möjlighet att i regleringsbrev lösa vissa saker. Jag har sagt att jag fått uppgifter om att vi ska ha garantier för att vi ska ha en god tillgänglighet. har jag fått information från där det står så här: I , , , och räknar med att så snart det är praktiskt möjligt etablera samverkanskontor. Det är väldigt bra för då får man , Arbetsförmedlingen, kanske skatten och varför inte också socialförsörjningsstödet på en och samma plats. Det var det som efterlyste, det vill säga att det ska finnas en enda dörr där jag kan gå in och få all hjälp. strävar efter att upprätta samarbete med Arbetsförmedlingen i . Inget beslut är fattat vad gäller , men i siktar man på att samverkan kan starta . får gärna den information jag har. Jag kan säga att detta var den information jag fick när jag ytterligare en gång frågade hur det låg till; jag har även tidigare frågat om det. I det förändringsarbete som beslutade om 2005, då satt inte i men fanns här, låg att skulle bli en myndighet och att vi skulle gå vidare med etapp två, och det är alltså etapp två och det förändringsarbetet som nu gör. Man håller på att bygga upp en ny organisation med nationella centrum för att kunna ge snabbare service och vara duktigare på det man gör. vill man etablera en samverkanslokal med andra. Där ska ingå Arbetsförmedlingen, , hälso- och sjukvården samt skatten inte minst. Det har tagit tid och jag kan förstå att det förekommit irritation och att det inte alltid har fungerat, men jag tror fortfarande, och har den försäkran, att detta ska bli bra. Man ska kunna boka för personliga möten. Om man har något man vill diskutera måste det vara bättre att få än att gå dit och sätta sig och det sedan visar sig att ingen har tid med en. måste även telefonmottagningen bli mycket bättre. Jag tror alltså att det har funnits problem i starten, och de har varit kännbara för många, men jag tror att det kommer att bli bra. Jag tror på förändringsarbete. 98 (): Beslutet om förändringsarbetet är jag väl medveten om, men att de stora omorganisationerna skulle innebära så stora problem, som ministern erkänner att det varit, visar att man kanske inte ska ha så rasande bråttom när man genomför saker och ting. går upp i talarstolen som något slags försvarsadvokater och undrar om jag har något emot att Arbetsförmedlingen och samlokaliseras så att det finns ett kontor dit man kan gå och där det finns möjligheter till service. Jag kan försäkra att jag absolut inte har någonting emot det. Jag har faktiskt motionerat om det. Att de statliga myndigheterna samlokaliseras för att det ska finnas möjligheter till service även på landsbygden är bra. Det är bara synd att när något genomförs kommer man först efteråt på att man måste dutta och reparera för att få till stånd genomförandet. Tydligen ska en samlokalisering av och Arbetsförmedlingen nu ske i . Den ska vara färdig . Jag tror att många i just nu sitter och tittar på tv-sändningen av den här debatten. Då vet de också vad de har att rätta sig efter. I svaret sägs också att ambitioner ska höjas, att myndighetens handläggningstider ska kortas och kvaliteten i handläggningarna öka. Vi har fått signaler om att det ska vara ett 50-tal ärenden per handläggare. I är man nu uppe i 130 ärenden per handläggare. När handläggarna får så pass mycket mer att göra kan kvaliteten ifrågasättas. Jag förstår att vill ha en nöjd personal vid . Jag har kompisar som jobbar inom , och tyvärr måste jag säga att en av dem nu slutar eftersom hon är trött på alla dessa omorganisationer. Hon orkar inte längre. Jag har också kamrater som säger att försämringarna blivit så kraftiga att de inte längre tycker det är meningsfullt att jobba. Att man ska få en specialiserad handläggare kan låta bra, men då ska man veta att i och i mitt hemlän är avstånden väldigt långa. Om jag som landsbygdsbo vill träffa en handläggare på är risken stor att jag får vänta innan jag får träffa någon. Det måste man också ta med i beräkningen när man drar undan servicen. Det handlar om service i form av spontanbesök, och jag tänker inte stå här och skratta åt pensionärer som behöver hjälp med att fylla i blanketter. Det tyckte jag var fult gjort. Det är klart att det finns behov av service. Alla pensionärer har heller inte tillgång till Internet, som det ofta hänvisas till. Äldre människor kan ha andra behov, och ska man ställa upp och hjälpa dem. Och behöver kanske tiderna för spontanbesök också utökas. Det var inte ministern som tog upp det där om pensionärerna, utan det var centerpartisten. får hon gå upp och svara på det. 99 (): Jag trodde att vi hade en debatt som handlade om och dess tillgänglighet, men från antyder att jag genom mitt sätt att uttrycka mig skulle negligera eller på något sätt vara negativ till pensionärer. Det måste jag verkligen ta ur henne, för det var inte avsikten. Vill man misstolka det jag säger går det förstås bra, men om man inte har några bättre argument att ta till än personangrepp tror jag inte att man har så mycket att komma med. Jag har när det gäller omorganisation varit oerhört otålig. Jag har tyckt att det gått för långsamt, och därför har jag rest runt i mitt hemlän och ifrågasatt varför det inte händer någonting. Jag har alltså följt frågan mycket noga, och därför kan jag också säga att jag vet att det tar tid och att man jobbar mot ett mål. Som utomstående är det dock inte så lätt att se det. Även jag vet att personal inom tycker att förändringen är jobbig, men man lyssnar på dem i många sammanhang, som hur kontoren ska vara öppna och var i kommunerna de ska vara placerade. Den samlokalisering som sker är något vi allesammans efterfrågat, och som jag antydde tidigare tycker vi alla att den är bra. Att de olika myndigheterna ska arbeta tillsammans är något som vi tror på, och det blir nu möjligt. Till dem som lyssnar vill jag säga att jag beklagar om vill missförstå allt jag säger och ge sig in på personangrepp. Jag ser med tillförsikt fram emot det som ministern också sagt, nämligen att omorganisation kommer att innebära en förbättring även för människorna på landsbygden. 100 Statsrådet (): När jag tittar på interpellation finns där en sak till som jag skulle vilja ta upp. I början av interpellationen står nämligen att har sparats på . Det var så 2005; jag vill bara göra klart det så att vi har historien klar för oss. 2005 beslutade denna riksdag att skulle bli en myndighet. I den konsekvensanalys som då gjordes svarade att man skulle spara på att slå samman alla de lokala försäkringskassorna till en myndighet. Genom att inte vara utspridda på många ställen skulle man alltså spara resurser. När det gäller budgeten för övrigt kan jag konstatera att om vi jämför den budget som förelåg från den socialdemokratiska regeringen , och som preciserade vad skulle få 2007 och 2008, med den budget som alliansregeringen lagt fram vad gäller ser vi att fått mer jämfört med vad den skulle ha fått av den regering som stödde. Den miljard som tas upp låg i förändringsarbetet, och jag har med mig ett papper med preciseringar på ekonomin ifall vill ha det. Jag kan konstatera att alltså fått mer med denna regering än det som fanns beskrivet i och Socialdemokraternas budget, som presenterades 2006. Detta sagt för att vi ska vara klara även över den frågan. I övrigt tror jag att vi är överens om att ska vara en bra myndighet med hög tillgänglighet, bra bemötande, korta handläggningstider och god service. När det gäller rättstryggheten kan vi väl konstatera att man, när man 2005 gjorde den här förändringen med en myndighet, missade att sätta en form av tillsynsmyndighet över . De betalar ändå ut . Det fanns ingen oberoende tillsyn över detta. Därför tillsatte vi väldigt snabbt en utredning för att vi skulle se hur vi ska kunna stärka rättstryggheten för enskilda och tilltron till på ett bra sätt. Vi har fått en utredning. Den bereds nu på . Den kommer säkert att mynna ut i någon form av ny myndighet eller samordning på något sätt, så att vi får en stark oberoende tillsynsenhet över , med alla de pengarna. Den ska då titta på: Hur handskas man med pengarna på ett bra sätt? Hur är det med effektiviteten? Då tror jag att vi kan komma in på en hel del av det som pekar på, nämligen tillgänglighet, bemötande, handläggningstider etcetera. 101 (): Tack, ministern! När det gäller de här utlämnade garantierna kan vi väl komma tillbaka till dem . För då ska telefonköerna vara borta. Då ska landsbygdens befolkning ha precis lika bra service som alla andra kommuner. När det gäller kvaliteten och rättssäkerheten för de enskilda garanterar du också att det ska vara åtgärdat i och med att den här utredningen kommer. Förslag ska också vara genomförda till . 102 Statsrådet (): Då ber jag att få läsa upp det som jag läste upp förut: I , , , och räknar med att så snart det är praktiskt möjligt etablera samverkanskontor med Arbetsförmedlingen och i något fall med en kommun. hoppas att det sker . strävar också efter att upprätta samarbete med Arbetsförmedlingen i . Inget beslut är taget vad gäller , men i siktar man på att samverkan kan starta . Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2007/08:484 om millenniemålen 103 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att öka andelen medel som går till millenniemålens uppfyllande. vill också veta vad jag gör för att minska vad han uppfattar som urholkningen av biståndet samt om jag kommer att utvärdera hur regeringens avräkningar för skuldavskrivningar och flyktingmottagande påverkar biståndets mål. Slutligen undrar om jag vill få till stånd en omprövning av Dac-reglerna för att minska vad han också kallar urholkningen av biståndet. När det gäller millenniemålens uppfyllande vill jag först poängtera att jag helt delar analys av de kraftansträngningar som krävs för att världssamfundet ska nå millenniemålen till 2015. Dessa mål förpliktar och utgör en grundpelare i svensk utvecklingspolitik. Låt oss här inte glömma att är en av de per capita absolut största biståndsgivarna. Sedan alliansregeringens tillträde har biståndsramen ökat med ca . För att mer konkret ska kunna bidra till en rättvis och hållbar utveckling inklusive uppfyllandet av millenniemålen krävs dock förutom finansiella medel också mer resultattänkande. Alliansregeringen arbetar därför för en resultatinriktad utvecklingspolitik med kvalitet och effektivitet som viktigaste kännetecken. Landfokuseringen är ett bra exempel. kan inte vara överallt och göra allt. Genom att minska antalet samarbetsländer blir det bilaterala utvecklingssamarbetet mer effektivt. Det ger oss bland annat utrymme att stärka vårt fokus på där behoven är som störst. Inom det multilaterala utvecklingssamarbetet agerar regeringen strategiskt för att öka effektiviteten hos de internationella organisationerna, till exempel inom FN-systemet och . Slutmålet är att våra biståndspengar i än högre grad ska användas till rätt saker. Därför har vi bland annat ökat kraven på att kopplingen mellan mänskliga rättigheter och utveckling i högre grad ska omsättas i praktiken. Ett exempel är beslutet att sänka det svenska basbidraget till , UNDP, . Anledningen är att organisationen inte på ett tillräckligt tydligt sätt lyckats integrera mänskliga rättigheter i det strategiska dokumentet som styr verksamheten. kvarstår dock som en av de absolut största givarna till UNDP, och vi kommer också fortsatt att ha en nära dialog med UNDP om mänskliga rättigheter. När det gäller millenniemålens uppfyllande är det, förutom ett resultatinriktat bistånd, också viktigt med ett politiskt engagemang. deltar därför i ett millenniemålsinitiativ lanserat av den brittiske premiärministern . Initiativet syftar till att halvvägs till 2015 få till stånd förnyat globalt engagemang kring uppfyllandet av målen. En rad möten kommer att hållas med ett brett spektrum av aktörer, inte bara regeringar utan också till exempel näringslivet och civila samhället. FN:s generalsekreterare inbjuder till ett högnivåmöte för att få ytterligare fokus på frågan. Därutöver ingår jag i det nätverk som min danska kollega initierat för att öka fokus på uppfyllandet av millenniemål 3. Regeringen tillämpar /Dac:s regelverk för vad som får räknas som bistånd, och bilaterala skuldavskrivningar får enligt /Dac:s riktlinjer räknas som en del av biståndet. Skuldlättnadernas utvecklingsfrämjande potential ligger i att de bland annat skapar möjligheter för utvecklingsländer att använda medel, som annars skulle gå till betalningar av skuldtjänst, för fattigdomsminskande åtgärder. Därmed ligger skuldavskrivningar väl i linje med biståndsmålet att skapa förutsättningar för människor att ta sig ur fattigdom. Vad gäller kostnader för asylsökande från samarbetsländer räknas dessa av från biståndsramen sedan budgeten /92, även här i enlighet med Dac:s riktlinjer för vad som får räknas som bistånd. Enligt Dac kan kostnader för flyktingarnas tillfälliga uppehälle i mottagarlandet klassificeras som bistånd. Regeringen menar att dessa kostnader är motiverade såväl utifrån biståndsperspektiv som utifrån internationell humanitär rätt. ska kunna hjälpa såväl en skyddsbehövande människa i ett flyktingläger i som en skyddsbehövande flykting som han eller hon befinner sig i . Även då dessa avräkningar, som alltså är helt förenliga med Dac:s regelverk, är gjorda har biståndsanslaget ökat från drygt 25 till . Detta motsvarar en nästan tioprocentig ökning sedan regeringsskiftet. påstående att det pågår en omfattande urholkning av biståndets volym är därför inte korrekt. Vad gäller fråga om omprövning av Dac-reglerna vill jag framhålla att regeringen till fullo sluter upp kring riktlinjerna för ODA-rapportering. deltar vi aktivt i den kontinuerliga diskussion kring förbättringar av riktlinjerna som pågår inom ramen för Dac. Regeringen stöder även initiativ att analysera framtida biståndsflöden och riskerna för en ökad fragmentering av biståndet. Det är mycket viktigt att samtliga biståndsgivare tydligt redovisar framtida flöden. Informationen kan bland annat användas som verktyg för effektivisering av biståndet och förbättrad samordning och arbetsfördelning. Härvidlag är det även viktigt att den samlade internationella biståndsnivån höjs och att biståndet effektiviseras. Därför är det särskilt angeläget att länder som ännu inte uppfyllt sina åtaganden om ökade biståndsvolymer vidtar åtgärder för att så ska ske. 104 HANS (): Jag får börja med att tacka biståndsministern för svaret. Det kanske är på sin plats att vi börjar med att också påminna om vad den här interpellationen handlar om. enades världens länder om åtta millenniemål. ska fattigdomen halveras, spridning av hiv/aids stoppas, alla barn erbjudas grundskoleutbildning och barna- och mödradödligheten kraftigt minska. Skälen till de här målen är inte speciellt svåra att se. Var femte människa på jorden lever i extrem fattigdom. förvägras 100 miljoner barn, i synnerhet flickor, rätten att gå i skolan. 30 000 barn dör , även , i sjukdomar vi lätt skulle kunna bota, av näringsbrist eller av orent vatten. Det är ur detta perspektiv vi ska diskutera svenskt bistånd och internationella regelverk. Det löfte som världens ledare gav världens fattiga, hungriga och maktlösa kommer inte att uppfyllas. I synnerhet i södra är utvecklingen negativ. Det är ingen slump att det ser ut så här. Det är ett resultat av politiska beslut, eller rättare sagt avsaknaden av politiska beslut. Ansvaret för misslyckandena med millenniemålen vilar tungt på den rika världens ledare. Därför skulle ett visst mått av självkritik vara klädsamt hos den svenska biståndsministern. Det är hög tid att man ser över de internationella regelverken så att vi ökar kvaliteten och ökar omfattningen av de globala biståndsflödena. Men inga initiativ på detta område är man villig att presentera . I stället skär regeringen ned stödet till ett av de viktigaste organen i arbetet med millenniemålen, UNDP. Det finns många förklaringar till varför målen inte kommer att uppnås. Förändrad politik kommer att krävas på betydligt fler områden än biståndet, men biståndet är ett centralt verktyg. ökade det globala biståndet med . Men en närmare granskning visar att den stora merparten av det försvann genom skuldavskrivningar och den så kallade kampen mot terrorismen. Av ökningen har endast 24 miljoner gått till ökade resurser för millenniemålen. En tredjedel av EU-ländernas bistånd gick 2006 till skuldavskrivningar, flyktingmottagande och finansiering av utländska studenter. Är inte detta ett problem, ? Det är inte så förvånande att vi ser att det dör 529 000 kvinnor i samband med barnafödande när urholkningen av det globala biståndet är så stor som den är . Tyvärr kan vi konstatera att det här inte bara är ett internationellt problem. Det är i högsta grad också ett svenskt problem. kommer av det svenska biståndet att gå till andra saker än till just bistånd. Det är inte heller så förvånande att , , , en lång rad svenska frivilligorganisationer, ger regeringen tydligt underkänt på detta område. Att det förekommer en omfattande urholkning av det svenska biståndet är inte bara en enskild uppfattning hos mig. Det är uppfattningen hos en bred samling av svenska frivilligorganisationer. Det är för uppenbart att det krävs stora och grundläggande förändringar av regelverket. OECD-Dac:s riktlinjer behöver skärpas så att en större del av de rika ländernas bistånd faktiskt går till just bistånd. Visst har den försökt att förändra regelverken inom OECD-Dac men inte i en positiv riktning. Den har försökt öppna upp för att biståndsmedel ska kunna användas till militära insatser. Om regeringen hade fått igenom sitt förslag hade det resulterat i än större urholkningar. Hur det skulle minska hungern i världen är svårt att se. Hur det skulle leda till att fler flickor fick gå i skolan har jag väldigt svårt att se. I väntan på att vi fått förändrade regelverk är det viktigt att går före och försöker se till att en större del av vår biståndsbudget går till millenniemålen och fattigdomsbekämpningen.