prot · GW0932 · 2008-11-20 00:00:00 — Det är också så att vi, som påpekar, besitter en hel del av de styrspakar som trots allt kan påverka, som kan öka människors mobilitet och få arbetsmarknaden att fungera bättre, alltså att investera i sådant som långsiktigt bygger starkt. Och vi har utformat politiken för att kunna göra det. Det handlar bland annat om det som varaktigt ökar sysselsättningen. Man ska som politiker akta sig för att tro att man bara ska jaga upp och ned med konjunkturen. Den är oftast väldigt svår att påverka. Däremot ska vi när det gäller struktur se till att varaktigt öka sysselsättningen, vilket är en politik som vi för. Sedan ska vi finnas till stöd för människor när det handlar om omställning och utbildning så att de kommer vidare på arbetsmarknaden. Den politiken har vi utformat. Vi är också beredda att göra ytterligare för att möta förändringar när det gäller hur arbetsmarknaden fungerar. 99 (): Regeringen är duktig på en sak: att göra ingenting. Det är väl därför som president har beskrivit regeringen som en lättviktig regering. Det är ett begrepp som dessutom har använt om den tjeckiska regeringen. Den tjeckiska regeringen har däremot reagerat mot denna stormakts ambition och yttrande. Den har gjort som vanligt: ingenting. Det har funnits tre viktiga tillfällen för regeringen att göra någonting. Regeringen har följt upp det EU-paket om de finansiella spelreglerna som antogs . Men som talare efter talare har sagt här har regeringen inte lyckats genomföra paketet, vilket naturligtvis är skämmigt för regeringen. Det andra är att alla ser behovet av ytterligare finanspolitiska insatser. Arbetsgivare, fack och alla institut som gör konjunkturbedömningar säger att regeringens bedömning inte håller utan att man måste göra något nytt. Men regeringen säger, och också här i debatten, att man inte ska göra någonting. Det tredje är att EU samlar sig till ett nytt toppmöte . Då säger statsministern att det och det inte ska ingå i EU:s ambitioner när man diskuterar finanspolitiken . Vore det inte bättre att statsministern berättade för oss vilka initiativ han tänker ta i fråga om vad som ska ingå i EU:s finanspolitiska aktiviteter på decembermötet? Eller är det samma resultat där som på hemmaplan, att ni inte ska göra någonting? Det är inte mycket idé att statsministern åker till om hans budskap är att EU inte ska göra någonting. Det är dags att regeringen använder sig av de styrinstrument som man har. Se till att bankavtalet kommer på plats. Det är naturligtvis för sent att göra någonting åt det som EU skulle ha gjort. Men det finns möjligheter att göra inspel inför . Vi väntar på någon form av besked från statsministern. 100 Statsminister (): Det finns två typer av politiker här i . Det finns de som ställer frågor och resonerar på ett sätt som öppnar för ett intellektuellt och bra samtal. Man kan tycka olika, men man hör att det är ett givande och tagande. Sedan finns det de som är som som talar om saker som ingen annan har sett och som har utgångspunkten att försöka raljera med det som inte finns. Väldigt många påpekar hur väldigt aktiva vi har varit i fråga om finanskrisen. Vi kan vara oense om exakt hur man ska utforma finanspolitiska stimulanser. Men det är väldigt omfattande sådana som vi föreslår. Vi ser också över insatser när det gäller företags ansvarstagande och omställningsförsäkringar och ser till att det finns avvägt. Det handlar också om arbetsförmedling och andra insatser genom att vi utser samordningsmän runt om i . Detta ska finnas till stöd i och med de varsel som växer fram. Vi är väldigt aktiva på den europeiska nivån. Det har präglat den här regeringen sedan den tillträdde. Vi är en regeringskonstellation som består av partier som tror på det europeiska samarbetet och som har velat komma närmare in. Det är också någonting som vi har mött väldigt stor respekt för från kommissionen och från andra medlemsländer. Jag känner faktiskt inte igen mig i beskrivning. Men det är å andra sidan inte avvikande från andra dagar då jag har lyssnat på frågor. 101 (): räknar upp allt som regeringen har gjort i EU. Varför säger då president att den är en lättviktig regering? har uppenbarligen inte lyckats övertyga sin borgerliga partivän om den enorma aktivitet som han har redovisat i EU. Vi har en ny statsministertyp i sedan valet. Vi har en statsministertyp som har som huvudambition att inte göra någonting när det är jobbkris i och att inte göra någonting i form av inspel till EU när det är jobbkris i hela och EU skulle må väl av att få några svenska förslag. Vi har en statsminister som har tagit för vana att i alla sina svar på de frågor som har ställts svara med motfrågor. Han har inga svar. Han är duktig på att ställa frågor när andra sedan inte får replikera. Han är duktig på att göra ingenting och att ställa motfrågor. Men han har inga svar. 102 Statsminister (): Vi har markerat betydelsen av att EU gentemot finanskrisen agerar utifrån trafikregler och har varit väldigt drivande i det. Det är betydelsefullt. Vi tycker inte att vi ska bygga upp stora europeiska stödfonder på ett sådant sätt att det kommer att stå skattebetalarna dyrt dessutom med en väldigt osäker verkan. Vi tycker att vi inom ramen för nationellt ansvarstagande och utifrån de olika förutsättningar vi har i våra respektive ekonomier ska göra det arbetet. har ju överskott i de offentliga finanserna, medan andra länder sitter med stora underskott. Vi vill kunna använda detta överskott, som bygger på att vi har fler som jobbar och på att vi har varit väldigt noggranna. Det är en väldigt viktig synpunkt visavi dem som ropar på mer av samordning. Bara för att ta det här med eftersom jag vet vad han sade: Det är lite franskt, kan jag berätta, , att tycka att är betydelsefullt och att försöka expandera dess betydelse. Det har invändningar mot är att inte är med i eurosamarbetet och inte är med i Nato. Mitt svar, , är att det inte ska spela roll, för vi ska själva få fatta beslut om huruvida vi ska stå utanför Nato och utanför eurosamarbetet eller inte. Jag är ledsen att inte resonerar på det sättet. 103 (): Ja, det är en styrka för EU att man snabbt kan kalla samman statsministrar från 27 medlemsländer för att diskutera den finansiella krisen och den oro som många känner. Som statsministern hört under frågestunden och vid tidigare frågestunder och också vet från interpellationsdebatter och skriftliga frågor med mera finns det också en stor oro över påverkan på arbetsrätten, inte bara i utan också i flera andra medlemsländer. Jag vill därför ställa den fråga till statsministern som jag brukar ställa till statsministern inför toppmöten och efter toppmöten, nämligen om statsministern den här gången passade på att för de andra statsministrarna berätta om den oro som vi i känner för hållbarheten i den svenska modellen detta för att på det sättet kunna komma överens om hur denna oro kan lindras. Det gäller ju att kunna ha en hållbar svensk modell också . 104 Statsminister (): Jag är övertygad om att det finns en respekt för att det finns lite olika modeller för hur man jobbar med arbetsmarknadsregleringar. I är det mer avtalsbaserat och mindre byggt på lagstiftning. Det tycker vi i grunden är klokt. Jag är övertygad om att EU respekterar detta. Vi avvaktar den analys som vi har beställt när det gäller själva Lavaldomen. Det har inte att göra med Lissabonfördraget och har inte heller, eftersom analysen inte är klar, varit en grund för att föra en diskussion utifrån vad vi förmodar eller ännu inte har underlag för att hävda. Jag har ingen grund för att hävda det som frågeställaren hävdar att det skulle vara ett stort hot mot vårt sätt att reglera. Vi har tvärtom mött en stor respekt också från andra länder som säger att man inte behöver göra på samma sätt i alla delar av . Det vi ibland känner en oro för är att Socialdemokraterna ropar på mer av samordnade regleringar av arbetsmarknaden det gäller i och i många andra sammanhang där socialdemokrater uppträder. Det står lite grann i bjärt kontrast till pratet om respekt för den svenska modellen. Ett sätt att respektera det är att inte driva på för hårt så att det blir nere i i och i som man gör samordnade regleringar av hur arbetsmarknaden i ska fungera. Låt oss behålla det där själva, och låt oss vårda och utveckla vår svenska modell! Jag är övertygad om att det finns en stor respekt för det bland övriga europeiska länder. 105 (): Tack så mycket, statsministern! Vi socialdemokrater står upp för den svenska modellen; det säger vi också. Vi tycker att den har tjänat oss väl, som det heter. Det vore klädsamt om också statsministern sade det och också på det toppmöte som följer, , kunde ta upp detta så att det blir en diskussion om frågan för att på så sätt få med politiken, inte bara juridiken, när det gäller arbetsrätten. 106 Statsminister (): återrapporterar jag från ett informellt europeiskt rådsmöte. Vi kan gärna återkomma inför nästkommande europeiskt rådsmöte. Det är väldigt viktigt att komma ihåg att man bör ta upp frågor där man har välgrundade skäl att hävda att någonting behöver ske eller att det behöver göras en förändring och där det dessutom finns en process som alla övriga håller med om. En överenskommelse är att EU mindre ska belastas med inrikespolitiska utspel i EU som man inte riktigt förstår vad man ska göra av och som mest verkar vara för inhemskt bruk. Det fanns en sådan smitta . Men EU har blivit allt bättre när det gäller att sluta använda EU på det sättet. Det är en av de grunder som gör att EU-samarbetet fungerar allt bättre. 107 (): Jag vill ställa en fråga om agerandet gentemot länder runt omkring EU. Det gäller både länder lite längre bort som är viktiga nu i finanskrisen till exempel som sitter på en stor del av världens resurser, i alla fall penningreserver och länder i ytterområde. Jag tänker då till exempel på och som också starkt påverkas av finanskrisen. Diskuterades det på det här mötet? Innan jag avslutar mitt inlägg vill jag tacka statsministern för att han har markerat mot överreglering och protektionism som ju ligger så nära till hands i sådana här lägen, inte minst när det gäller de stora länderna. Det tycker jag är ett glädjande budskap. Min fråga gäller alltså finanskrisen och systemviktiga länder, till exempel , och länder runt omkring oss utanför . 108 Statsminister (): I vår globaliserade ekonomi finns det ofta länkar in i EU och in i finansiella institutioner inom EU från länder som ligger utanför. Väldigt många av dem är beroende av att EU får på plats och också förbättrar finansmarknadens funktionssätt. På det sättet fanns det en sådan diskussion. Hela mötet syftade, som sagt, till att åka till ett G 20-möte och söka vägar för globala svar just utifrån insikten om att också övriga delar av världen känner av den globala turbulensen. Först var ju signalen från att man där mindre kände av den. Jag tror att man nu mer har kommit att känna av den globala efterfrågenedgång och den oro som finns. I närtid har vi också, i , haft ett möte mellan asiatiska och europeiska ledare. Då var bland annat de här frågorna aktuella. Låt oss nu se vad den här G 20-processen kan leda till. Det ska, är det sagt, vara nya möten . Det har dessutom det intressanta med sig att den nye amerikanske presidenten och den nya amerikanska presidentadministrationen då kommer att kunna vara närvarande, vilket naturligtvis är betydelsefullt för möjligheterna att föra frågorna framåt. 109 (): Vi lever alla i en global finansiell värld; det vet vi. Vi kan kallt konstatera att det som sker i ett land snabbt kan förflytta sig även till vår del av världen. Regeringen har ju lagt upp en strategi för utförsäljning av statliga företag, bland annat Nordea. Men vi har ju sett vad som hänt med där man så att säga fick gå åt det andra hållet. Min fråga är om statsministern har analyserat och funderat på att så att säga göra stopp eller eventuellt till och med avsluta tankegången kring en utförsäljning av statliga företag, typ Nordea. Det skulle, som jag ser det, ge en väldigt konstig signal ut till världen om nämnda sak skulle ske. 110 Statsminister (): befinner vi oss en ganska bra bit från återrapporteringen från . Jag vill bara konstatera att vi bad om stöd för att peka ut vissa företag för försäljning och att vi har sagt att det måste vara rätt tillfälle, rätt pris och industriellt riktigt. Det gäller fortsatt. Det leder rimligen till att det med den finansiella turbulens och den oro som råder naturligen inte är aktuellt att sälja Nordea jag tror faktiskt inte att den typ av spänningar finns som frågeställaren antar. Det tror jag att man har tagit för givet genom de marknadssignaler som har varit kring detta. 111 (): På dagordningen står det så här: Statsminister () återrapporterar från informellt möte mellan EU:s stats- och regeringschefer med anledning av den internationella finanskrisen. Det är inte obekant att signalen om det som hänt i med och med bolåne- och finansinstitut och sådant snabbt har förflyttat sig till , också till . Det var med anledning av det som jag ställde frågan. Det skulle vara en olycklig signal från svensk sida om man fullföljde programmet att sälja ut statliga företag av typen Nordea där , som jag har fått uppgift om, är utlandsmarkerat. Det kanske i stället är tid att stärka upp det. Det är det signalsystemet jag frågar om. Jag har inte samma bedömning som statsministern att det är en fråga som befinner sig utanför. Diskuterades den typen av frågor på mötet? 112 Statsminister (): Det diskuterades inte. Har det gått i någon riktning har vi förstatligat banker. Det är för att vi väldigt mycket försöker agera mot nödlidande finansiella institutioner, och vi har ett ramverk till stöd för det. Vår uppfattning är nog att när förutsättningarna förbättras och det återkommer mer av förtroende och välfungerande finansiella marknader bör man återföra dessa institutioner till privata ägare på marknaden. Det är av det skälet att vi inte anser att staten långsiktigt ska äga finansiella institutioner. Däremot ska vi ta stort ansvar för att se till att regelverk och transparens fungerar. Vi ska vara till ett stöd på det sätt vi nu har utformat för att se till att stabiliteten i det finansiella systemet ska verka över . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § (forts. från 8 §) Lissabonfördraget (forts. UU8) 113 () replik: Jag hörde i sitt anförande säga att hon ansåg att Lissabonfördraget är ett fördrag där parlamentens inflytande på EU-nivå stärks. Jag antar att då menar de nationella parlamenten. Jag har väldigt svårt att förstå hur får ihop det på det viset. Jag vet inte om har läst remissvaret från Sieps, det statliga för Europapolitiska studier. Det säger klart och tydligt att inflytande försvagas. Det finns en detaljerad analys som Sieps har tagit fram som visar varför det säger att på det hela taget makt minskar. Det borde rimligtvis gälla alla de nationella parlamenten och att parlamentens makt försvagas. Det i sin tur innebär att medborgarnas makt i EU försvagas. Det jag inte förstår är hur kan hävda att de nationella parlamenten blir starkare. Jag tror inte att det går rent intellektuellt att komma fram till den slutsatsen. Min andra fråga gäller EMU. Hade det inte varit bra, , om all oklarhet som finns kring EMU-frågan hade tagit slut i och med Lissabonfördragets eventuella antagande? skulle då klart och tydligt fått samma glasklara undantag från EMU som och redan har. 114 () replik: hörde rätt när det gäller att jag och ser att Lissabonfördraget stärker parlamentens inflytande på EU-nivå. Det handlar om att ett parlament som gärna glömmer bort med Lissabonfördraget får medbeslutanderätt i långt fler frågor och i de frågor där vi exklusivt överlämnar makt. Det gör att vi i stället för de slutna rummen de slutna ministerrummen och de slutna diplomatiska rummen får öppna samtal om de frågor och de lagstiftningsförslag som EU ska arbeta fram. Det är en förstärkning av det parlamentariska inflytandet. Vi hade gärna sett att det gått . Men det är en kraftfull förstärkning att vi får ett parlamentariskt inflytande också i som är viktigt. Det andra är att de nationella parlamenten har möjlighet att föra samråd bara med regeringen. Vi kan naturligtvis agera frejdigt från och som ledamöter. Med det nya fördraget gäller de delar där vi redan med har överlämnat makt. Vi kommer från det här parlamentet , jag och alla andra att få möjligheter att vara med och granska subsidiaritet och att man håller sig inom ramarna, de ramar som vi nu småningom kommer att fastställa, hoppas jag. Det är också en viktig förnyelse. Sedan lyfter fram undantaget från det tredje steget. Vi beslutar själva om vi vill ta det tredje steget eller inte. Från vår utgångspunkt har det inte varit en fråga om att begära undantag från EMU. Vi är med i de första stegen. Men att ta det tredje steget är någonting som vi ska diskutera här hemma. Vi ska följa utvecklingen, och vi ska fatta beslutet själva, inga undantag. 115 () replik: Det gläder mig att fortfarande anser att det är som ska fatta beslutet om EMU. Det är bra. Jag minns att var på rätt sida i den folkomröstningen. I folkomröstningen förekom det andra röster från vissa håll i debatten. Det var människor på ja-sidan som ansåg att vi inte hade rätt att stå utanför EMU. Jag vet att regeringen och säger att vi har rätten att säga nej. Men det finns ändå vissa röster som ifrågasätter detta. Jag tror att regeringen i denna fråga för en gångs skull har rätt. Men vore det inte bra om man kunde få ett glasklart juridiskt undantag? Det borde vara lika glasklart som och undantag om att vi ska få avgöra den här frågan själva. Det borde inte vara kontroversiellt. Varför har regeringen vägrat att ens försöka få till stånd ett sådant glasklart undantag som och redan har? Ni säger att det är en självklarhet. Ja, men om det är en självklarhet borde det inte vara kontroversiellt. Slutligen kommer jag till frågan om de nationella parlamenten. Det finns vissa saker som blir lite bättre för de nationella parlamenten. Vi får möjlighet att kontrollera subsidiaritetsprincipen lite grann. Men det är en väldigt begränsad rätt. Den kommer i praktiken det har vi sett i de analyser som vi bland annat har fått till troligtvis ha en ganska begränsad betydelse. Däremot förlorar vi väldigt mycket makt från riksdag till EU och . Jag tycker att det är synd. Det som verkligen förvånar mig är att förnekar detta. Hur går det egentligen ihop? 116 () replik: Jag förstår att gärna vill söka undantagens väg nu när han inte längre har möjlighet att med goda minne säga att han helt vill lämna EU. Han väljer i stället undantagens väg. Jag har inte hört någon som har ifrågasatt våra möjligheter att fatta beslut själva om vi ska ta det tredje steget i EMU eller inte. Ingen har ifrågasatt det förutom just och möjligen . Det är därifrån man ifrågasätter och vill argumentera för ett undantag. Verkligheten talar sitt tydliga språk. erkänner också det. Det är ingen som kräver detta av oss. Vi äger makten själva, och det stämmer också med regelverket såsom det ser ut. När det gäller frågan om att förlora makt så sitter vi ju här för att vi har möjligheter och makt att fatta beslut. Tänk om den här kammaren, vilket jag hoppas, inte förlorar utan söker vinna mer makt genom att de beslut som ska röra områden där vi inte själva klarar uppdraget! Ta den internationella gränsöverskridande brottsligheten, ta trafficking eller miljöområdet det spelar ingen roll hur många beslut vi fattar här. Det räcker inte. Det krävs att vi får ett beslutsfattande över nationsgränserna som är effektivt och kraftfullt och som fungerar i en öppen demokratisk struktur. Det är det som EU ger oss, och det är det som Lissabonfördraget handlar om. Då handlar det faktiskt om att vi avstår en del av en makt som vi har för att vinna en gemensam mycket större makt och så mycket större möjligheter att utföra de uppdrag som vi har från medborgarna. 117 (): Som folkpartist skulle man nästan vilja uttrycka sig som den kände radioprofilen denna dag när vi vet att vi i kvällens votering historiskt kommer att säga ja till Lissabonfördraget. Att först blir det 25:e landet av 27 länder som säger ja känns måhända något trist för en liberal Europaentusiast som jag, men jag är ändå stolt över att vi är en enig liberal folkpartistisk riksdagsgrupp som ställer sig bakom Lissabonfördraget. Den här dagen är en historisk dag för demokratin, för kommer vi att ställa oss bakom en europeisk union som inriktar sig just på fred, frihet och framtid. Framför allt kommer den också att bli mer demokratisk, duglig och dagsaktuell. Jag är inte lastgammal själv. Jag tillhör väl den någorlunda yngre delen av detta parlament. Men jag kan bara konstatera att det under min egen livstid har hänt mycket i vårt eget . När jag föddes var nästan hälften av dagens 27 EU-länder diktaturer. , och som är moderna marknadsekonomier eller svenska chartersommarparadis hade upplevt och sett militärdiktaturer. När jag på mellanstadiet reste med tåg med mina föräldrar var det genom ett som var präglat av ofrihet, planekonomi och minimal egenmakt för individen. klövs av en geografisk Berlinmur och en mental Stasikultur. , och förpestades av socialism och kommunism. och levde under mörkermännen och grymma styren. När jag gick i åttonde klass på högstadiet föll . Det var bara för precis . Först när jag hade börjat gymnasiet förklarades , och självständiga. Men jag hann faktiskt till och med gå ut gymnasiet 1994 innan de sista ryska styrkorna lämnade . , , har vi bara en diktatur kvar i , nämligen . Jag tror att vi alla kan skriva under på att dagar också är räknade. som denna är det viktigt att minnas historien och påminnas om att EU har varit avgörande för denna goda utveckling. En del partier på vänsterkanten brukar raljera när alliansens partier, folkpartister, kristdemokrater, centerpartister och moderater talar om just fredens, demokratins och frihetens historia i . Tror tusan att man raljerar över det! Om ens ideologiska arv i är delar av en planekonomi, kommunistiska enpartisystem eller en Berlinmur så kanske man inte vill tala om eller uppmärksamma historien. För oss andra är det så att vi aldrig kan förstå framtid utan att också blicka tillbaka och lära oss av det förgångna. Ännu mer obegripligt tycker jag att motstånd mot såväl Lissabonfördraget som EU i sin helhet är. Vad är egentligen medlemsomröstning värd när låter precis på samma sätt som förr? Medlemmarna har sagt ja till att ni inte vill lämna den europeiska unionen. Ändå låter det som business as usual. När jag lyssnar på gröna politiker i blir jag väldigt inspirerad. De brinner för federalism som jag. De brinner för samarbete och för ett engagerat där vi tillsammans tar ansvar. Men hos och råder samma EU-skepticism som förr på mp-fronten intet nytt. Vad tycker då de gröna i om EU och Lissabonfördraget? Jag citerar: Detta Lissabonfördrag är inte slutet på resan utan snarare en början på ett steg till ett förnyat . Demokratiseringen av unionen här kommer att göra det möjligt att möta alla utmaningar. Det är ord som naturligt skulle kunna komma från mun, men aldrig från eller . Med Lissabonfördraget gör vi EU mer demokratiskt. Fördraget har inte tillkommit över , som en del vill påskina i denna debatt. Det har varit en process där såväl civilsamhälle som politiker på olika nivåer har fått vara aktiva. Många av oss i denna kammare har också gjort en del insatser. EU kan aldrig bli någonting annat än vad medlemsstaterna bestämmer. Varje land har veto när fördragen ses över. All utveckling i bygger på fördrag, ända sedan till det Lissabonfördrag vi ska anta i kammaren denna dag. De sätter spelreglerna för hur vi ska kunna jobba konstruktivt med att lösa problem. Lissabonfördraget är ett paket med nya regler. Det är anpassat för att göra mer öppet, effektivt och demokratiskt även när vi får fler medlemmar. Demokratin blir starkare.