prot · GV09125 · 2008-06-10 00:00:00 — Det är inte för min skull, utan för de berörda aktörernas skull och för deras skull som blir berörda av åtgärderna. 121 Arbetsmarknadsminister (): Först och främst vill jag tacka för interpellationen, för om det finns några tveksamheter om tiden är det här ett bra sätt att klargöra vad som gäller tidsmässigt. Jag skulle gärna berätta mer för och för dem som lyssnar på debatten eller läser protokollet, men, som sagt, vi håller just nu på att arbeta intensivt med detta. Vi har även partssamråd med parterna på arbetsmarknaden och andra intresserade för att kunna lägga fram ett förslag som jag räknar med kommer i budgeten och som tydligare definierar innehållet. har helt rätt. Det här är en riktigt svår utmaning, och den har vi brottats med höll jag på att säga oavsett regering och oavsett land. Vad gör vi med personer som har väldigt svag förankring och väldigt i utanförskap? Ofta, eller åtminstone inte sällan, vet vi att det är en kombination av olika problembilder som ligger bakom. Det är inte bara, om jag får säga så, långtidsarbetslöshet, utan det kan också vara annat: psykosocial ohälsa, alkoholproblem, sjukdom eller vad det nu kan vara. Då gäller det att man, precis som säger, hittar olika typer av åtgärder, varaktig samhällsnyttig sysselsättning, som så lite som möjligt har inlåsningseffekter, som tar erfarenheter från andra länder och försöker hitta en framkomlig väg som gör att man i den bästa av världar även därur finner en väg tillbaka till ett normalt arbete. Jag vet att och jag delar den uppfattningen. Men det är som sagt svårt. När man åker runt och pratar med andra länder jag pratar inte bara om med de andra medlemsstaterna i Europeiska unionen, utan också om den här målgruppen inser man att vi har precis samma typ av problem när det gäller personer som befinner sig i långvarigt utanförskap. Hur gör man? På vilket sätt kan man arbeta för att de också ska finnas med på arbetsmarknaden och ha möjlighet att komma tillbaka till en ordinarie anställning? Jag hoppas att vi kan fortsätta den debatten efter det att vi har presenterat det förslag som vi förhoppningsvis kommer att lägga fram i budgeten . 122 (): Jag kan börja med att säga att jag absolut har för avsikt att ta den där allra sista bollen. Jag kommer så fort jag ser något förslag med all säkerhet att interpellera på det. Jag hoppas att jag kommer att göra det med utgångspunkten att det är någonting jag gillar. Jag tror att vi alla skulle tjäna på att kunna hitta en så bred förankring som möjligt kring den här typen av frågor. Det är inte lyckat med den hantering som det blev exempelvis med plusjobben. Det blir en form av falsk trygghet. När man byter regering försvinner de gamla åtgärderna och det är något nytt som ska gälla. Däremellan blir det vakuum. Det är inte bra. Jag hoppas att ministern och departementet utöver att arbeta med berörda aktörer, vilket man som ministern nu säger gör, snart, och då menar jag väldigt snart, börjar göra det i ett lite mer öppet forum, så att det blir någon form av transparens i diskussionen, så att så många människor som möjligt på ett så tidigt stadium som möjligt har möjlighet att vara med och ha synpunkter på hur det här bäst skulle kunna utformas. Jag hoppas också att man gör det på ett sådant sätt att man kan skaffa sig en bred politisk förankring för hur det här ska utformas . Det tror jag att alla skulle tjäna på. Jag har en liten sak till. Det finns så inte himla mycket att debattera nu egentligen. Jag ska inte hålla ministern i talarstolen längre än nödvändigt. Jag ser att hans ben snart börjar domna bort. Det handlar om socialförsäkringen. Vi debatterade det som kallas rehabkedjan. Även där hänvisar man från vissa håll till det som är det sista steget. För de människor som inte kommer tillbaka hänvisar man till fas tre i jobb- och utvecklingsgarantin. Det innebär att det här sannolikt kommer att bli ganska stort. Det kommer att beröra väldigt många människor. Åtminstone finns risken att det vid vissa tider berör väldigt många människor. Detta är mest som input till hur viktigt det är att det här blir en transparent och öppen diskussion där man faktiskt lyssnar till dem som ska jobba med det här, dem som är berörda och dem som har god inblick i vad som skulle kunna bli bra och vad som inte skulle kunna bli bra. Jag kan avslutningsvis säga att det kanske är tur att det här inte är en debatt om arbetsmiljö eller folkhälsoarbete. Jag tror att ministerns egen arbetsmiljö är lite halvusel. Men tack i alla fall! 123 Arbetsmarknadsminister (): Jag tackar för engagemang i min arbetsmiljö. Men det ska säkert gå bra! Jag ser fram emot interpellationer i det här ämnet framöver. Jag vill jättegärna debattera den här frågan mer och också i den mån det går försöka hitta ett konstruktivt samarbete. Det vore väldigt bra. Det här problemet känner ingen partifärg. Det finns där, och vi måste på olika sätt hantera det. Jag ska för en gångs skull säga något positivt om socialdemokratin och socialdemokratisk politik. Jag ser en öppning i jobbrådslaget och i debatter i övrigt när det gäller det här området. Jag skulle väldigt gärna föra och ser fram emot en intressant och framåtsyftande diskussion och debatt om detta. Vi kommer alla att ha det här problemet oavsett om vi sitter i regering eller i opposition. Därför håller jag med om att det vore bra att ha en uthållig lösning som håller över mandatperioder och eventuella regeringsskiften, även om jag personligen hoppas att det dröjer länge . Tack, snälla , för en god debatt, och glad sommar! Oj, det kanske inte var slut än! 124 (): Det här var ovanligt tomt på innehåll i någon mening, så vi ska kanske inte utveckla det så mycket. Men jag ska ändå göra en liten reflexion kring det sista som ministern säger. Det handlar om att han är väldigt positiv till det arbete som pågår i jobbrådslaget. Det är jättebra att man har noterat det. Eftersom han gör den kopplingen kan jag inte låta bli att kommentera det jag tror att han har sagt sex eller sju gånger . Han har hänvisat till ett uttalande av . Jag kommer inte ihåg hur du uttrycker det, men det handlar om att det inte skulle vara så mycket nytt i politiken. Det är ett uttalande som är hämtat helt ur sitt sammanhang. Jag kan hålla med om att det kanske kan låta lite småkul om man är företrädare för en moderat regering, eftersom alla argument och alla inlägg från er sida när det gäller att efterfråga socialdemokratisk förnyelse i grunden handlar om att man förväntar sig att vi ska ta ett steg åt höger. Jag hoppas att inte ministern menar att det är det som är förutsättningen för att vi ska kunna hitta breda lösningar i den här frågan, för det tror inte jag kommer att hända. Vi kommer givetvis att ompröva vår politik, vad som är bra och vad som är dåligt. Men vi kommer att göra det utifrån socialdemokratiska grundvärderingar. De är desamma. Man ska titta på vad det är som fungerar och vad det är som inte fungerar. Man ska vara medveten om att politik, precis på det sätt som vi diskuterade i den förra debatten, alltid måste utvärderas och omprövas. Vissa saker blir bra, andra blir inte bra, och förutsättningarna förändras. Detta håller vi på med, och det är kul att ministern har noterat detta och tycker att det är bra. Under förutsättning att han också tycker att det är bra att vi vidhåller våra socialdemokratiska grundvärderingar och fortfarande tror att vi kan hitta en lösning ser jag fram emot det. Ha en trevlig sommar, ministern! 125 Arbetsmarknadsminister (): Då kanske jag bara får upprepa min önskan om en trevlig sommar, nu när det passar sig! Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellationerna 2007/08:704 och 771 om regeringen och arbetsrätten 126 Arbetsmarknadsminister (): anför i sin interpellation att regeringen ända sedan den tillträdde har framfört ett dubbelt budskap i arbetsrättsfrågor samt frågar mot bland annat den bakgrunden näringsministern och vice statsministern om hon avser att vidta åtgärder för att klargöra vad som är regeringens linje när det gäller arbetsrättsfrågor och om hon avser att ta initiativ till att förändra anställningsskyddet, och i så fall i vilken riktning. menar i sin interpellation att jag vägrat svara på interpellation om regeringen avser att genomföra några förändringar försämringar av anställningslagen och har ställt samma frågor till mig som ställer till . Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara dessa frågor. Regeringens linje när det gäller arbetsrättsliga frågor har varit tydlig ända att vi tillträdde. Frågorna om anställningsskyddet, och då särskilt frågorna om de tidsbegränsade anställningarna, var något av det första som regeringen valde att fokusera på. I budgetpropositionen aviserade vi vad vi ville göra. Redan då angavs bland annat att regeringen anser att de arbetsrättsliga reglerna generellt sett ger goda förutsättningar för att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättning samt att regeringen anser att grunderna för arbetsrätten bör bestå också framöver. De lagändringar vi därefter föreslog avseende tidsbegränsade anställningar med mera trädde i huvudsak i kraft under föregående år. Som jag svarat i en annan interpellationsdebatt på samma tema: Det är min och regeringens uppfattning att den svenska arbetsmarknadsmodellen och arbetsrätten generellt sett fungerar bra. Vi har också ett system som förutsätter att arbetsmarknadens parter uppträder på ett ansvarsfullt sätt. Det ligger i modellens natur att det i första hand är arbetsmarknadens parter som bör diskutera och komma överens om eventuella förändringar. Det sagda innebär dock inte att en diskussion om arbetsrättens funktion och utformning inte kan eller bör föras. Framför allt bör större hänsyn tas till de små och medelstora företagen för att underlätta för dem att anställa och bedriva verksamhet. Jag hoppas och utgår ifrån att en sådan diskussion förs i de nu påbörjade förhandlingarna om nytt huvudavtal mellan parterna på svensk arbetsmarknad. 127 (): Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret! Som jag sade tidigare här är det alltid ett nöje att få debattera med arbetsmarknadsministern. Därför hoppas jag att jag också får göra det den här gången och att den här interpellationsdebatten blir en interpellationsdebatt och inte ett kort skriftligt svar på en fråga. Interpellationen var ursprungligen ställd till näringsminister , och det hade i och för sig varit intressant att få debattera den med henne också. Men är det naturligtvis regeringen som bestämmer vem de skickar fram, så jag får ta den här debatten med arbetsmarknadsministern. När det gäller svaret som sådant skulle jag direkt vilja ställa några följdfrågor, har jag ganska exakt samma följdfrågor som de jag ställde förra gången men som jag aldrig fick möjlighet att höra arbetsmarknadsministerns svar. För tydlighetens skull tar jag dem direkt. I svaret säger arbetsmarknadsministern: har också ett system som förutsätter att arbetsmarknadens parter uppträder på ett ansvarsfullt sätt. Det är ordagrant citerat ur arbetsmarknadsministerns svar på interpellationen. Det föranleder frågor. Anser arbetsmarknadsministern att parterna uppträder på ett ansvarsfullt sätt? På vilket sätt bedömer arbetsmarknadsministern detta? Gör arbetsmarknadsministern någon sorts avstämning? Om arbetsmarknadsministern skulle bli missnöjd med parternas beteende, vad har då arbetsmarknadsministern att hota med bakom ryggen? Det är de frågor som uppstår genom formuleringen i svaret. Lite längre ned i svaret står det, och jag citerar återigen ordagrant: Det sagda innebär dock inte att en diskussion om arbetsrättens funktion och utformning inte kan eller bör föras. Framför allt bör större hänsyn tas till de små och medelstora företagen. börjar det bli riktigt intressant, för det är där någonstans som upphovet till interpellationen finns. Det var någon som nämnde , och vi vet att det finns många företag som vill ställa krav på att man ska ta bort lagen om anställningsskydd. Och vi har en vice statsminister och näringsminister som säger att det skulle hon vilja tillmötesgå. när vi har ställt de här frågorna till arbetsmarknadsministern, för det har vi gjort, har han svarat att man inte ska göra några förändringar i anställningsskyddslagen och att arbetsmarknadsministern går i god för att de aldrig ska göras några förändringar i anställningsskyddslagen. På något sätt har det känts tryggt med svaren. Det som har gjort att de här interpellationerna har återkommit är att varje gång som arbetsmarknadsministern har varit ute och sagt att lagen om anställningsskydd är en alldeles förnämlig lagstiftning poppar vice statsministern och näringsministern upp och säger att lagen om anställningsskydd hotar svenskt företagande och måste bort. ser jag egentligen en glidning hos arbetsmarknadsministern, där han närmar sig vice statsministerns och näringsministerns ställningstagande i frågan genom att öppna för att luckra upp anställningsskyddet för små och medelstora företag. Jag tycker att det finns anledning för arbetsmarknadsministern att redogöra för var arbetsmarknadsministern och regeringen står i den frågan. Svaret kommer naturligtvis att ställa de här frågorna på sin spets och skapa en oro för vad arbetsmarknadsministern och regeringen egentligen vill. 128 (): Tack så mycket för svaret, ministern! Min interpellation ställde jag när jag satt och lyssnade till den förra interpellationsdebatten, där inte fick svar på de frågor som han ställde. har vi ställt frågorna igen, både och jag, för att vi ska vara på den säkra sidan att vi verkligen ska få svar på våra frågor. Jag delar oro över hur regeringen samfällt diskuterar det här med arbetsrätten och lagen om anställningsskydd och vad det egentligen är som ligger bakom det. Jag blev framför allt orolig när jag såg svaret, där det står att större hänsyn tas till små och medelstora företag. Då undrar jag vad det är som är på gång helt enkelt. Det har ju väckts diskussioner i den här andan, inte minst av vice statsminister som har sagt att man måste diskutera regelverket. börjar det bli ganska hårt tryck på regeringen från företagare på att man gör det man lovade dem inför valet och gör något åt det här. Men från min sida sett behöver inte lagen om anställningsskydd försvagas, som en del företagare tycker, utan den måste i stället förstärkas. Inte minst visar den disputation som skedde vid på att om vi ska göra någonting med lagen om anställningsskydd ska vi förstärka den och inte försvaga den. Därför är jag ivrig att nu få höra arbetsmarknadsministerns svar på frågan om vad som kommer att hända med lagen om anställningsskydd . 129 Arbetsmarknadsminister (): Tack, kära interpellanter, för att vi återigen har möjlighet att debattera den här frågan! Jag ska också be att få tacka för att han den här gången inte kallar mig för odemokratisk när vi genomför regeringens politik som vi gick till val på och vann valet på. är en sann konspirationsteoretiker. Han läser interpellationssvar som fan läser och reagerar på minsta kommatecken. Låt mig då gå tillbaks till det som jag har sagt i varenda interpellationsdebatt som vi har haft i den här frågan, och som jag också har visat i praktiskt handling sedan vi vann valet. Vi ska göra det enklare att anställa, inte enklare att sparka. Så, nu har jag sagt det ytterligare en gång. Jag tror att det är tjugonde gången eller så i debatt med . Jag säger det gärna igen: Vi ska göra det billigare och enklare att anställa, inte enklare att sparka. Det betyder: Ingen ny lagstiftning på det här området, men gärna en debatt och gärna det som sker, nämligen en omförhandling av ett nytt huvudavtal. Det är väl alldeles utmärkt. Parterna sitter ju själva med alla nycklarna. LAS är i huvudsak dispositiv. Allt det som man från ömse sidor har synpunkter på när det gäller trygghet, konfliktregler, uppförandekoder eller vad man nu vill, alla de nycklarna sitter parterna själva med och kan själva komma överens om hur man ska göra. Jag kom hem från förhandlingar i om arbetstids- och bemanningsföretagsdirektiven, och jag är oerhört lycklig att kunna säga att vi nu äntligen, efter åratal av debatter och diskussioner och efter sju misslyckade ministerrådsmöten, har lyckats komma överens om ett nytt arbetstidsdirektiv och ett nytt bemanningsföretagsdirektiv. Jag är också oerhört lycklig över att kunna konstatera att vi i dessa förhandlingar har värnat om den svenska modellen och återupprättat den partsautonomi som tidigare fanns när det gäller arbetstiden. Då ställer man sig frågan, som gör, om detta att uppträda på ett ansvarsfullt sätt innebär att jag någonstans i rockärmen har en lagstiftning på lut. Nej, det handlar inte alls om det. kommer kanske ihåg diskussionen om salladsbaren i . Jag fick då propåer från både höger och vänster om att det skulle lagstiftas om både det ena och det andra. Jag sade vid det tillfället att den konflikten faktiskt var legitim, det vill säga att den följde gängse regler på arbetsmarknaden. Det betyder inte innebära att den var bra. Det tror jag heller inte att tycker när hon har läst om den opinionsstorm som blev under konflikten. Poängen är att vi nu inte ska lagstifta om sunt förnuft, utan sunt förnuft måste parterna själva ta. De måste själva väga för- och nackdelar, för man är inte bara ansvarig som partsföreträdare inför sina ombudsmän eller inte ens för sina medlemmar. Man är också ansvarig inför väljarna, svenska folket, om att ha den sortens legitimitet i de åtgärder man genomför som vinner ett brett förtroende. Är det så att man tar i på ett sätt som de runt omkring finner är för mycket kommer också tilltron till partsautonomin att försvagas, och det är det som ligger i att på ett ansvarsfullt sätt ta hand om och vårda den svenska modellen. Det är inte jag som avgör om det är ansvarsfullt eller inte, utan det är allmänheten och de som finns nära. Slutligen: Ingen mer lagstiftning. Parterna sitter på alla nycklarna för att själva ta hand om den här frågeställningen. LAS är dispositiv till allra största delen. Är det så att den ena eller andra parten eller båda parter upplever att de har problem har de nu en unik möjlighet att själva lösa sina problem. 130 (): Jag vill för protokollets skull säga att jag aldrig någonsin från den här talarstolen har kallat arbetsmarknadsministern för odemokratisk. Jag vill också för protokollets skulle säga att jag tycker att det är helt okej att bli kallad konspirationsteoretiker och jämställd med fan själv. Jag har inga problem med det. För att återgå till interpellationsdebatten handlar det här om en förtroendefråga. Det är förtroendet för regeringen det handlar om. Vi är ju i förtroendebranschen. Man brukar säga att en politiker är förtroendevald. Om regeringen har problem med förtroendet skadar det landet. Det skadar inte bara regeringen; det skulle jag kunna leva med. Det är bekymmersamt när vice statsministern säger: En del som inte tas upp i handlingsplanen är lagen om anställningsskydd, LAS. Sanningen är väl att vi inte är överens om den inom regeringen. säger alltså att det pågår en diskussion inom regeringen om att ta bort eller försämra LAS. Då är det inte så konstigt om det blir problem med förtroendet. Detta är ju inte en engångsföreteelse. Man skulle kunna roa sig med massor av exempel på hur olika regeringsföreträdare yttrar sig på mer eller mindre märkvärdiga sätt när det gäller arbetsrätten och arbetsrättslagstiftningen. Jag har ett exempel ur kammarens protokoll från frågestund . Då säger statsrådet så här angående en debatt om huruvida man ska ha kollektivavtal på privata vårdhem: När det gäller utbildningsfrågorna och arbetstagare i äldreomsorgens möjlighet att välja arbetsgivare om man vill ha kollektivavtal eller inte ökar denna möjlighet betydligt med det fritt-val-system som vi vill införa. Vi har alltså en minister som vill införa ett system där man inte ska ha kollektivavtal på arbetsplatserna. Det är en kollega till arbetsmarknadsministern som säger så. Det är en kollega till arbetsmarknadsministern som säger att man ska ta bort LAS. Det undergräver sakta men säkert förtroendet för den . En minister säger en sak, alla andra ministrar säger en annan sak. Jag kan faktiskt berömma arbetsmarknadsministern inte regeringen för uttalandet i det förra inlägget. Jag tycker att det var ett lysande uttalande i god socialdemokratisk anda. Det är starkt av ministern att stå upp för sådana värderingar: Lagen om anställningsskydd är en bra lag, den är bra för , den är bra för de anställda och den är bra för företagen. Det är härligt att höra arbetsmarknadsministern säga detta. Där någonstans har vi förtroendeproblemet. Jag kan lova arbetsmarknadsministern att jag inte kommer att ställa någon interpellation av den här arten någon mer gång om arbetsmarknadsministern ser till att jag slipper läsa i tidningen, se på tv eller höra i radio att en kollega vice statsministern eller näringsministern säger att lagen om anställningsskydd ska bort, att den är dålig och att den ska ändras och försvagas, eller att en annan kollega säger att man ska föra en politik där man vill att man inte ska ha kollektivavtal och där man ska uppmuntra till att inte ha kollektivavtal. Någonstans får ju arbetsmarknadsministern ha lite ordning och reda inom sitt sakområde i regeringen. Om arbetsmarknadsministern lyckas med det kommer jag inte att ställa den här interpellationen någon mer gång. Misslyckas arbetsmarknadsministern med det kommer vi att stå här igen. 131 (): Det som ministern säger är ju tydligt. Det är inga förändringar på gång. Jag har inte hört vad ministern menar med det som står i svaret: Framför allt bör större hänsyn tas till de små och medelstora företagen. Vad menas med det? Menar man att man på något sätt har tankar på att ändra lagen om anställningsskydd för framför allt dessa företag? Jag skulle också vilja fråga ministern hur han ser på regelverket i den nya lagen om sjukförsäkring som klubbades i . Den påverkar ju också lagen om anställningsskydd i och med att man ska prövas mot hela arbetsmarknaden. Då måste man ju flytta och byta arbetsgivare om man har möjlighet till det. På så vis sätts också lagen om anställningsskydd ur spel. Jag skulle vilja ha en reflexion över det från arbetsmarknadsministern och även när det gäller små och medelstora företag. Vi värnar ju alla om småföretagare. Vi ser att behöver fler småföretagare. Småföretagare behöver kunna anställa. De som är anställda måste ju känna att de har trygghet i sin anställning. Då är det oerhört viktigt att man inte gör lättnader för den typen av företag. 132 (): Jag hade inte för avsikt att delta i den här interpellationsdebatten, men statsrådets svar till om konspirationsteorier bjuder in till det. Man skriver: Det sagda innebär dock inte att en diskussion om arbetsrättens funktion och utformning inte kan eller bör föras. Framför allt bör större hänsyn tas till de små och medelstora företagen för att underlätta för dem att anställa och bedriva verksamhet. Precis som anför undrar man naturligtvis vad som gömmer sig bakom svaret. Jag hörde också att statsrådet svarade : Vi vill göra det enklare att anställa, inte enklare att sparka. Som har anfört har man infört en sjukförsäkring där LO, TCO och samfällt anför att detta gör det enklare att säga upp människor man kan sparka dem för att de är sjuka. Var inte statsrådet delaktig i den socialförsäkringsändringen när det gäller sjukförsäkringen? Den gör det de facto enklare att sparka. Det är möjligt att den gör det enklare att anställa, men den gör det också enklare att sparka. Det måste man vara medveten om. Jag skulle vilja ha ett förtydligande av statsrådet. Jag har ytterligare en fråga. Jag har också citerat vad hon har sagt i om att vi ska utsätta löntagarna i för lönekonkurrens. Blir det inte besvärande att sitta i en regering när man inte riktigt vet om det är regeringen eller de olika partierna som pratar?