prot · GW0925 · 2008-11-11 00:00:00 — Men jag kan försäkra att ambitionen och arbetets inriktning är att förbättra för människor, att öka tillgängligheten, att kunna nå de grupper som tillhör de allra svåraste att nå för att de ska kunna få bästa möjliga vård och omsorg och att vi arbetar väldigt aktivt för att hitta de system som möter de behov som människor har i sin vardag. Det är det som är uppgiften för svensk hälso- och sjukvård. 84 (): Jag kan också hålla med om att vi behöver ha en diskussion om hur vi utvecklar sjukvården och hur vi gör den mer tillgänglig. Vi har också ute i landet, över blockgränserna, kommit överens om olika valfrihetsmodeller som kombinerar valfrihet med rättvisa. Men vi har inte det här i . Jag betvivlar inte socialministerns engagemang i de här frågorna, men det är väldigt trist att se att som står för etik och moral lägger sig platt för en moderatledd politik som vi har i när man i stället borde ha satsat på att hitta blocköverskridande lösningar där man styr efter behov och inte drar bort resurser från områden med sämre folkhälsa och öppnar för etableringar i innerstadslägen där det redan finns överetableringar. Jag har ingenting emot att folk ska kunna gå till läkare i innerstaden om man jobbar där. Det kanske till och med är bra att ha specialister i innerstaden. Jag har själv gått till specialister i innerstaden och är väldigt nöjd privatpraktiserande dessutom även om Finn kanske tror något annat. Men det är inte det som är poängen här, utan poängen är det förebyggande arbete som bedrivs ute i bostadsområdena, inte minst det arbete som riktar sig till nya svenskar från andra kulturer och andra länder. Där krävs det också förebyggande resurser i närområdet. Då får man också ned trösklarna och kan öka tillgängligheten och kontakten med de här grupperna. Jag hoppas alltså verkligen att socialministern studerar det som händer i och också tänker efter vad man håller på att genomföra här i med den fria etableringsrätten. Man håller på att slå sönder valfrihetsmodeller runt omkring i landet som har tillkommit i blocköverskridande överenskommelser och där man kombinerar valfrihet med rättvisa. Det är inte konstigt att borgerliga politiker runt omkring i protesterar. Jag hoppas att regeringen tar intryck av detta. 85 Socialminister (): Vore det så att problemen löstes genom populism och demagogi från oppositionen skulle alla problem vara lösta vid det här laget. Jag tror att vårdvalsmodeller är en del av lösningen. Inte hela lösningen, för det kan se ut på väldigt många olika sätt, bland annat utifrån hur man ordnar ersättningssystemen, och det är en väldigt viktig nyckel i sammanhanget. Jag är väldigt glad över det arbete som pågår, såvitt jag förstår i samförstånd över blockgränser bland annat i . I är det en socialdemokratisk ledning som, tror jag, tillsammans med och håller på att arbeta fram en vårdvalsmodell. Jag är väldigt glad över den här utvecklingen, för jag tror att detta stärker patientens ställning. Vi kommer alltid att behöva diskutera ersättningssystem, men jag tror att etableringsfrihet är ett viktigt led i att attrahera fler läkare till primärvården. Primärvården har nämligen traditionellt haft ett slags underläge gentemot den mer specialiserade sjukhusvården. Men detta ger en möjlighet att få fler läkare att söka sig till primärvården, se spännande uppgifter och utveckla verksamheter. Det ska alltid finnas en väldigt tydlig uppföljningsverksamhet, en tydlig tillsyn och kontroll och ett prestigelöst hanterande från landstingsledningarna som gör att man justerar det som behöver justeras. Vi kommer nämligen inte att hitta det perfekta systemet , kanske aldrig, men med de möjligheter som finns kan man ändra och anpassa så att man kan möta hela befolkningens behov. Det är så jag tror att vi utvecklar svensk hälso- och sjukvård. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2008/09:63 om den nya tandvårdsreformen 86 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta med anledning av de problem som uppstått med den nya tandvårdsreformen. Det nya tandvårdsstödet ska ge ersättning vid förebyggande tandvård och tandvård som syftar till att åstadkomma frihet från smärta och sjukdomar, förmåga att äta, tugga och tala utan större hinder eller ett utseendemässigt godtagbart resultat. De konkreta ersättningsreglerna har utformats med utgångspunkt i detta och ger uttryck för en medveten prioritering som gjorts för att kunna kontrollera statens utgifter och tillgodose de mest angelägna tandvårdsbehoven. När en reform av den här omfattningen införs är det svårt att undvika att vissa problem uppstår i samband med övergången. I detta fall infördes reformen , när belastningen på system var lägre. Efter semestrarna ökade trycket på och det blev då tydligt att det fanns brister i funktioner för information, rådgivning och stöd till vårdgivarna. Reformen ställer krav på vårdgivarna på flera sätt. De ska lära sig tillämpa ett regelverk som till sin grundläggande utformning skiljer sig från det tidigare. De nya ersättningsreglerna bygger på ett nytt sätt att tänka, där ett tillstånd eller en diagnos hos patienten avgör vilka tandvårdsåtgärder som är ersättningsberättigande. En annan viktig förändring är att alla vårdgivare ska rapportera in de uppgifter som är av betydelse för det statliga tandvårdsstödet till på elektronisk väg. Det är rimligt att tro att problemen kommer att minska när vårdgivarna fått mer erfarenhet av det nya regelverket och de nya administrativa rutinerna. Därtill har vissa förändringar genomförts . Bland annat har kravet på vårdgivarna att dokumentera genomförda åtgärder tagits bort i vissa fall. För att hantera den situation som föreligger behövs det dock flera åtgärder. Regeringen gav till exempel i uppdrag att inkomma med en åtgärdsplan för tandvårdsstödet. I den åtgärdsplan som gavs in till redovisas ett flertal vidtagna och planerade åtgärder. När det gäller IT-stödet avser åtgärderna bland annat samverkan med vårdgivarnas systemleverantörer, en förbättrad gemensam stödfunktion för teknisk support, rådgivning och stöd till vårdgivarna, analys av landstingens och systemleverantörernas problembild samt förbättrad information på webbplats. I fråga om rådgivning och stöd till vårdgivarna redovisar bland annat förstärkningar av bemanning och kompetens hos kundcenter för partner samt inrättande av en odontologisk stödfunktion. Regeringen anser att det är viktigt med åtgärder på alla dessa områden och kommer att följa insatser noggrant. Det finns också en beredskap för att överväga ytterligare åtgärder om så bedöms nödvändigt. 87 (): Tack för svaret! Tyvärr berör inte socialministern med ett enda ord den frustration och besvikelse som många patienter som har besökt sin tandläkare efter känner. Den reform som av borgerliga politiker runt om i landet har framställts som den här mandatperiodens viktigaste har visat sig ha precis så stora brister som många förvarnade om och var rädda för. Hur besvärligt det än har blivit för tandläkarna är det naturligtvis den enskilda människan som alltid blir den som drabbas hårdast när det inte fungerar som det ska. Det handlar till exempel om pensionären från hemma i län som tvingas konstatera att hans regelbundna besök hos tandläkaren nu kostade honom mer . Det handlar om den ensamstående tvåbarnspappan i hamn som skadade sina tänder i jobbet och tvingas ligga ute med pengar han inte har. Hans arbetsgivare ställde tack och lov upp med lån, men han själv ligger nog sömnlös i väntan på att ska avgöra om han är berättigad till ersättning eller inte. Något förhandsbesked gick inte att få. Det handlar också om kvinnan i de södra delarna av landet som fick rådet att invänta reformen eftersom hennes ingrepp skulle kosta runt . Hon står nu med en beräknad kostnad på ca som inte ersätts genom reformen. När och hans borgerliga kamrater presenterade sin satsning på tandvården, det man kallat en tandvårdsreform värd namnet, glömde man att nämna att tidigare subventioner skulle tas bort och att av tänderna inte omfattades. Det innebär i sin tur att , alltså åtta av tio tandläkarbesökare, får betala ett lika högt eller högre pris . Det talas om generella ökningar på . För andra med stora kostnader blir det en chock när de får veta att tänderna de har problem med inte omfattas av löften om att alla kostnader skulle subventioneras , eller för kostnader . Varför, , var det ingen i borgerligheten som talade om det? byggdes det upp stora förväntningar som inte kan infrias. Ett väldigt viktigt argument för reformen var enligt borgerliga debattörer att var femte vuxen avstod från att gå till tandläkaren av ekonomiska skäl. Särskilt oroande var det att det gällde unga vuxna också. Jag tycker också att det är ett av de viktigaste argumenten för en tandvårdsreform, men vad har skett efter ? visar helt nya undersökningar att den av regeringen förväntade anstormningen av patienter har uteblivit. Tandvårdsreformen är långt ifrån den succé som regeringen räknade med, konstaterar tidningen i sitt senaste nummer. Vilka slutsatser drar av det? Kan en förklaring vara att era löften om lägre kostnader visade sig vara tomma löften för många? Eller är det bara för att tandläkarna numera tvingas använda mer av sin tid åt administration i stället för åt patienterna? Det senaste faktumet, att administrationen har ökat kraftigt, gjorde att läns landsting skickade en räkning till regeringen på sammanlagt för uteblivna intäkter. Jag skulle tro att varje landsting och privatpraktiserande tandläkare runt om i landet skulle kunna presentera liknande krav. Är förresten den räkningen betald, ? 88 FINN (): Jag får också tacka socialministern för ett uttömmande svar om just ett inkörningsproblem som jag tror det är alldeles riktigt att vi har drabbats av, precis som det beskrivs i interpellationssvaret. Jag känner som en väldigt klok socialdemokratisk kollega i socialutskottet. Det var därför lite förvånande när alliansregeringen tidigare beskylldes för att alla vårdproblem som har uppdämts skulle vara orsakade av just den här regeringen, när det kanske beror på tillkortakommanden från tidigare regeringar. skiftar fokus och säger att ska allt elände ha uppammats. Låt mig påminna om att det här är en historisk satsning från alliansregeringens sida. Det känner säkert till. Det var kanske ett av tidigare partiledares största misstag, ångerköpt därtill, att han inte lyckades införa just en nödvändig tandvårdsreform under den långa tid som han satt som statsminister för det är landet. Här har man alltså utökat den tidigare ersättningen från staten från 3 miljarder till hela 6 miljarder. Därför håller jag inte med, herr talman, om den beskrivning som görs av av ett problem ute i landet av den digniteten. Jag har också lyssnat in och fått väldigt många positiva kommentarer till det hela, framför allt av medarbetarna i tandvården som med intresse har satt sig in i de här problemen. Det är ingen hemlighet att just folktandvårdsdirektörerna var kritiska till den här reformen redan innan den lanserades. Men då vill jag också påminna den här kammaren om att detta var en idé som lades fram i ett gemensamt valmanifest för alliansen. Sedan följdes det av en utredare med mycket hög kompetens som landade i ett förslag utifrån den idéskiss som hade lagts upp av alliansen och som sedan i laga ordning genomfördes som en reform som också vann utskottets majoritet och denna riksdags majoritet. Den är alltså prövad i ett val och genomförd efter ett val. Därför tycker jag att det är lite svårt att smälta väldigt negativa utmålning av en del inkörningsproblem. Det är riktigt nog så att man kan fundera lite grann över de tänder som inte tas in, de så kallade sjuorna. Där har ett argument varit att de tidigare egentligen inte ingick i den nödvändiga förbättringen utan var av mer kosmetisk karaktär. Det är nog så att tandläkarkåren också där håller på att fundera på en möjligen mer modern inställning till bettfysiologin och att också sjuorna, som tänderna heter, ska inkluderas. Det här får framtiden utvisa. Man har inte vid införandet av en sådan här reform bundit sig vid att inte utvidga den. alternativ, herr talman, hade väl varit att efter den passivitet som den tidigare regeringen visade på området fortsätta att ha en långbänk och inte genomföra en reform som satte ett helt spann av människor från övergång till vuxen ålder fram till ålderns höst utanför ett rimligt stöd för att åtgärda deras tandstatus. Det hade, herr talman, på alla sätt förskjutit problemet till att göra just de som har blivit äldre ännu sämre rustade att möta sin pensionering och fortsatta levnad med sämre tandstatus än vad som är möjligt. Interpellationen är viktig för att belysa ett problem med inkörningssvårigheter. Socialministern har på ett uttryckligt sätt förstått detta. Vi försöker alla, naturligtvis, att hitta sätt att komma till rätta med att stödja arbete att bli effektivare. Det handlar också om att stödja dem som vill ha en förändring, vilket tyvärr inte är något som alliansregeringen har upplevt att särskilt många har varit intresserade av initialt. Jag är helt förvissad om att resultatet ger prov på att det var nödvändigt att införa en sådan förändring. 89 Socialminister (): Det kanske kan finnas skäl att dra sig till minnes denna frågas långvariga behandling. Den har diskuterats under en lång följd av år, inte minst den tidigare statsministern talade om behovet av att genomföra förbättringar. Utgångspunkten för den tillträdande regeringen var att gå från ord till handling, från munväder till något med mer bett i. Den utredning som fanns på bordet och som remissbehandlades fick ett gott stöd. Det handlade bland annat om att ge en check till alla och envar som en delfinansiering och en puff för oss att komma i väg till tandläkaren. Vi tror att regelbundna kontroller har ett stort värde för att göra tidiga insatser. Det handlade också om ett högkostnadsskydd, det vill säga om att ta en betydande andel av de kostnader som det offentliga tidigare aldrig har burit utan som den enskilde har fått bära. Jag har fått mängder av brev från enskilda personer som har beskrivit det dilemma de har hamnat i. Jag önskar att jag hade tagit med mig några brev hit från dem som har beskrivit sin egen situation och hur de nu har kunnat genomföra de förbättringar som de länge har väntat på och som den tidigare regeringens politik inte räckte till för att möta. Vi tillförde i ett slag till tandvårdsreformen alltså från tidigare 3 miljarder till 6 miljarder. Vi har sett irriterande inkörningsproblem som har skapat mycket frustration hos naturligtvis den enskilda patienten och hos dem som hamnar mellan hötapparna om man kan använda uttrycket nämligen tandläkarna. De ska lära sig ett system och har tvingats göra investeringar i datateknik så att det kan bli en elektronisk överföring av informationen. Omläggningen innebär generellt uttryckt att för dem som har fått en större kostnad har kostnaden blivit mycket lite större. Det är alltså en liten kostnadshöjning som beror på att man har varit felprissatt tidigare. Här har gjorts ett gediget arbete när det gäller att hitta en bra grund för de ersättningssystem som fungerar. För dem som får sänkningar innebär det oftast dramatiska sänkningar. Nästan alla av oss kommer under livet att drabbas av den situationen att vi kommer att behöva vidta stora åtgärder i munnen, och det kommer att bli kostnadskrävande. Få människor har pengar undanlagda för att möta den kostnaden. Genom detta system, som också redogör för, får man en stor subvention, och det tror jag är en lättnad för många. nämner den ökade administrativa belastning som faller på tandläkaren. Så är det. Mycket av det är en lärosak. När man har lärt sig hur systemet fungerar kommer det att fungera oerhört mycket smidigare. När det har gått lite tid kommer det att vara mycket enklare för den enskilde tandläkaren än i det gamla systemet. Då kommer vi att på elektronisk väg ha tillgång till informationen, som kommer att förbättra mycket för tandläkaren och ännu viktigare för den enskilda patienten. 90 (): Vi socialdemokrater har sagt att vi tycker att det är bra att en tandvårdsreform har genomförts. Det finns ingen anledning för mig att kritisera i de delar där vi tycker att det är bra. I fråga om högkostnadsskyddet tycker vi att det är bra att de människor som har stora kostnader får hjälp att klara dem. Om vi hade haft tillgång till Finn och efter valet hade vi genomfört en annan typ av tandvårdsreform som vi tycker hade varit mer rättvis än den nuvarande. Vi har också presenterat förslag i samband med att reformen antogs som har en annan inriktning, framför allt en inriktning mot mer förebyggande tandvård än vad den reform som har genomförts innebär. Vi är inte ensamma om att kritisera denna reform. Vi har kunnat läsa i många tidningar om detta. står det att alla är missnöjda med de nya reglerna. Patienter upplever att de får betala lika mycket eller ännu mer hos tandläkaren än vad de har gjort tidigare. De är naturligtvis missnöjda eftersom de har fått uppfattningen att det skulle bli billigare för dem. Det är naturligt. Tandläkarna är upprörda och argsinta över att de inte får ägna sig åt patienterna, det vill säga vad de har utbildat sig för, utan i stället får ägna sig åt administration. Det är inte heller konstigt. Det här är inte kritik som vi själva har hittat på, utan det är en långt gående kritik där folk över hela landet är upprörda. Efter att jag har framställt denna interpellation har människor kontaktat mig och talat om hur de har upplevt kontakterna med sina tandläkare. Kommunalarbetaren skriver att det är dyrare att laga tänderna än vad ministern har lovat och att tuggtänderna kan falla helt utanför högkostnadsskyddet. Varför var det ingen som talade om det? Det hade väl varit smartare om man hade varit öppen i presentationen av vad som skulle gälla. Då hade inte människor gått i förhoppning om att de skulle få något som de sedan inte kunde få. Det måste vara dags för den borgerliga regeringen att ta ansvar för sin egen politik. Man återkommer ständigt till vad som inte gjordes tidigare. Vi hade en reform som var färdig att sättas i sjön om vi hade fått chansen. Den beskrivning som framför allt Finn ägnar sig åt är helt felaktig. Jag hade tänkt att använda denna del av interpellationsdebatten till att gå igenom lite grann tandläkarnas syn på reformen. Jag försöker hinna en bit. I den första rubriken som jag har fått tillsänd mig står det att det nya tandvårdsstödet är en dålig och omodern reform som inte gynnar munhälsan. Det är en professor, en docent och en övertandläkare som har goda kunskaper i hur tandvården fungerar. De pratar inte om inkörningsproblem eller om saker som måste läras in utan de pratar om grunderna i reformen. De anser att huvudsaken blir att producera ett papper att sätta i patientens hand med en åtgärdsplan med alternativ så att hon eller han kan gå ut och shoppa tandvård. De anser att varje tandläkare vet att ett sådant tankesätt är en omöjlighet. Vård kan aldrig jämställas med att fylla en varukorg på stormarknaden. Det vore intressant att höra synpunkter på den delen. 91 FINN (): Ja, nu var det lite andra ord från , med beröm för att man behövde genomföra reformen. Men det var också ett påstående att man hade en helt annan, om än helt oprövad, reform om vilkens möjliga inkörningsproblem vi inte får veta någonting. Kanske är det bra, för nu har vi ett aktuellt problem att ta hand om. Det här är en väldigt viktig reform, som inriktar sig på de eftersatta åtgärder som borde vidtas. Det är riktigt, som säger, att Socialdemokraterna har haft mer inriktning på förebyggande tandvård. Det är då inte heller konstigt att folktandvårdsdirektören, som i mångt och mycket finansierar sin verksamhet genom så kallad abonnemangstandvård, vill ta in pengarna på förhand för att garantera en vård i efterhand. Vi har upplevt att den här reformen har varit viktig för att åtgärda de problem som har ackumulerats hos den stora mängd människor som från ungdomsåren upp till pensioneringen har skjutit på sitt behov av tandvård. Vi kan träta om huruvida det är rätt eller fel. Viktigt är trots allt att konstatera att i sin interpellation påstår att man har drabbats av längre behandlingstider, felaktiga kostnadsförslag och tandbehandlingar som inte kan sättas i gång. Nå, om ni nu hade riktat in er reform enbart på förebyggande åtgärder är det väl rimligt att tänka sig att vi trots allt med vår reform, som riktar in sig på åtgärder och behandling, har en bättre chans att just attackera de problem som i sin skrivna interpellation nu målar upp som några av de saker som helt har misslyckats. Jag uppfattade senaste inlägg som att han trots allt är väldigt nöjd med att vi kom till skott och gjorde den reform som man inte var förmögen att införa under hela långa regeringsperiod, vilket han djupt ångrar. I stället kritiserar man en genomförd reform som tar sin utgångspunkt i några av de saker som också kritiseras av , utan rimligt stöd efter så av utvärdering, alltså knappt . 92 Socialminister (): Det vore intressant att höra om reform hade kunnat genomföras utan några administrativa inkörningsproblem. I så fall är han att gratulera. Jag tycker att detta är ett problem, och ett problem som vi har en tydlig plan för att åtgärda. Jag är ändå glad att kunna säga att vi nu ser tydliga förbättringar. Vi kommer inte att ge oss förrän vi ser att allt det administrativa omkring detta fungerar på ett tillfredsställande sätt, för den enskilde patienten men också för den tandläkare som har att utföra väldigt mycket av detta arbete. Varför var det ingen som talade om de här bekymren för oss, undrar , som har varit med och berett den här frågan och, antar jag, varit med och formulerat den socialdemokratiska motionen och varit med i utskottet som har bearbetat detta. , som jag tror är en väldigt kunnig person, hade alla möjligheter att vara med och styra och ställa omkring de beslut som har fattats. tycker att vi ständigt återkommer till vad Socialdemokraterna inte gjorde. Ja, det kanske är så att det är lätt att kritisera den som gör något, medan den som inget gör i varje fall inte riskerar någon kritik för det man gör. får nog finna sig i att vi konstaterar att man under den långa följd av år som Socialdemokraterna hade makten inte kunde samla sig till en reform som innebar någon förbättring. Vi har gjort det. hänvisar till en expert som är kritisk mot att det kan tänkas att det oerhörda inträffar att patienterna börjar jämföra priser mellan olika tandläkare. Jag tycker att det är en bra utveckling. Självklart är det bra med kontinuitet inom tandvården, precis som inom hälso- och sjukvården, men jag tror att det när det gäller tandvården kan vara bra att då och då tänka efter, titta på andra tandläkare och inte med nödvändighet gå till den som man har gått till under alla tider. Det kan vara bra att se sig omkring en del, för det kan handla om väldigt mycket pengar. Alternativet till den utvecklingen är det som jag inte tror att vill, nämligen att vi ska ha en prisreglering där vi spikar exakt vad allting ska kosta, och sedan kommer det att kosta det vare sig vi vill eller inte och det blir absolut inget tryck nedåt på det som är ganska kostnadskrävande. De patienter och tandläkare som jag möter har en nyanserad syn på den här frågan. Man inser att de pengar vi har lagt till ytterligare, , inte räcker till att åstadkomma allting. Det här är en del som underlättar för framför allt dem som har väldigt stora kostnader. Vi har varit väldigt tydliga med detta fokus att vår uppgift är att framför allt förbättra för dem som har kostnader som blir näst intill oöverkomliga för den enskilde med normal eller liten inkomst. När jag möter tandläkare är en och annan irriterad, och en och annan har synpunkter.