prot · GV09107 · 2008-05-08 00:00:00 — Riksdag och regering sätter de politiska målen och anger genom ägardirektiv hur bolagen ska verkställa dessa mål. Det politiska samtalet har sin arena, och verkställigheten har sin. Det finns många statliga bolag. Talartiden räcker inte till för att nämna dem alla, trots mycket förnämliga arbete med att decimera skaran. Vi kan se att det finns ett antal bolag som har naturliga monopol. Det finns även konstlade monopol samt statliga bolag som inte alls verkar på en monopolmarknad utan i full konkurrens. Det gäller bland annat och . Jag skulle vilja upprepa frågan. Har man satt en standard för hur statliga bolag ska lägga dyra pengar på annonser, pengar som snarare skulle kunna användas till att uppfylla ägardirektiven och de politiska målen? Är det en standard som innebär att vi framöver kan förvänta oss att också och kommer med helsidesannonser av liknande slag? 78 Socialminister (): Den fråga som tar upp är viktig av flera olika skäl. Vi har i haft en diskussion om myndigheters roll som opinionsbildare. Den diskussionen tycker jag är oerhört viktig att föra. Vad kan myndigheter göra, och i vilka sammanhang, när det gäller opinionsbildning? Och i vilka fall ska den debatten föras av folkvalda, av eller av andra? Vad ska skattebetalarna stå för över sin skattsedel? I just det här fallet är jag ledsen att jag inte kan ge ett bättre svar. Det är min kollega som har Systembolaget i sitt hägn. Jag ska föra med mig de här frågorna. Jag har själv inte läst annonserna, som sagt, men diskussionen om myndigheter som bedriver ett opinionsbildade arbete är en diskussion som vi ständigt måste föra och där regeringen naturligtvis har ett särskilt ansvar. Tack för den frågan! 79 (): Jag vill också ställa min fråga till som minister ansvarig för barnpolitiken. fick vi uppgiften från och att i 40 av kommuner hade barnfamiljer blivit vräkta. 239 barn har varit med om detta att tvingas ifrån sina egna hem, att se hemmen ihopplockade utan att ha ett godtagbart alternativ att flytta till. Alternativen är ofta väldigt dåliga. Det är tillfälliga alternativ, ibland hotellrum och vandrarhem. Ur barnperspektiv är det här helt oacceptabelt, från trygghetssynpunkt, om barn ska kunna ha kontakter med kompisar och dagis och skola ska fungera. Från har vi föreslagit att barn inte ska kunna bo i kappsäck eller vara hemlösa. Man ska inte kunna vräka barnfamiljer utan att ha en annan god bostad som barnfamiljerna kan flytta till. Jag undrar om skulle vara beredd att driva ett sådant lagförslag eller vilka åtgärder ministern vill vidta. 80 Socialminister (): Också den här frågan ligger under ansvarsområde. Men frågan är naturligtvis angelägen för oss alla. Hur säkerställer vi en situation där barn inte hamnar i det förfärliga läge att de tillsammans med en eller två föräldrar vräks från ett boende och hamnar i en socialt än mer utsatt situation? Jag tror att det vore olyckligt att ha något slags fribrev och säga att det här aldrig ska kunna hända, eftersom det fråntar föräldrarna ansvaret eller skyldigheten att ta ansvaret för sina barn, att betala hyran eller att i övrigt bete sig på ett sådant sätt att man får bo kvar i lägenheten. Det fordras insatser när det gäller det förebyggande och när det gäller kontakter med familjen för att sådant som kan leda till vräkning inte ska gå av stapeln. Jag läste så sent som en artikel som handlade om kommun, som jag kan återkomma till i nästa inlägg. 81 (): Självklart behöver man jobba förebyggande med samarbete mellan hyresvärdar, socialtjänst och annat. Men för mig och är det orimligt att barn ska kunna bli hemlösa och behöva leva i kappsäck. Det innebär kanske inte att man inte blir tvingad att flytta, men det innebär att man inte ska kunna bli vräkt utan att det finns ett godtagbart alternativ. Man ska inte kunna bli hänvisad till vandrarhem, hotellrum eller flera tillfälliga bostäder, för då kan inte livet fungera för barn. Jag skulle vilja fråga ministern: inte barnperspektivet i första hand här, så att barnen inte blir hänvisade till hemlöshet och tillfälliga bostäder utan garanteras ett permanent gott boende och om man behöver flytta får göra det under ordnade former? 82 Socialminister (): Jag har naturligtvis ingen annan uppfattning än att det är orimligt om barn blir vräkta utan ett godtagbart alternativ. Frågan är bara: Hur kommer vi dithän att det inte sker? Säger man att det inte ska kunna ske över huvud taget finns det en risk att föräldrar som har en valmöjlighet väljer fel konsekvent, och det drabbar ytterst barnen. Därför handlar det väldigt mycket om hur vi förebygger och hur vi reagerar när problem inträffar. Jag läste, som sagt, en artikel som handlade om kommun, där man på ett effektivt sätt hade fått ned antalet dramatiskt genom att man hade jobbat väldigt intensivt med de enskilda familjerna. Kanske är det den väg som man borde gå. Självklart är det här någonting som har med barnperspektivet att göra, någonting för kommunerna och socialtjänstlagstiftningen, att se till att det inte sker utan att vi kan skapa goda förutsättningar för barn som själva inte kan välja föräldrar eller den sociala situation som de växer upp i. Därmed var denna frågestund med regeringen avslutad. Vi tackar deltagande ledamöter och statsråd. 7 § (forts. från 5 §) Bildande av moderbolag för samt vissa omstruktureringsåtgärder (forts. SoU17) 84 Socialminister (): före frågestunden hade vi påbörjat debatten om en proposition från regeringen som handlar om och vissa omstruktureringsåtgärder. Vi har lyssnat på många argument för och mot de förslag som regeringen har lagt fram. Det huvudsakliga innehållet handlar om att vi vill skapa ett moderbolag som ska kunna se till att omstruktureringen av sker på ett transparent och konkurrensneutralt sätt. Man ska kunna utläsa vad det är som händer, och det ska inte rubba en framtida konkurrenssituation. Vi vill inrätta ett servicebolag som på ungefär samma sätt som eller ska ta hand om det som är infrastruktur, som är inbyggt inom som ett företag men som bör skiljas ut för att kunna vara en service eller en struktur för alla de företag som kommer att vara verksamma på den här marknaden. Vi vill också ha möjlighet att förbereda försäljning av ett antal apotek enligt den förfrågan om ett bemyndigade som vi har lämnat till . Det här är ett viktigt steg på vägen mot en reformerad, moderniserad marknad när det gäller läkemedel i . Vi hörde naturligtvis före frågestunden en del invändningar från oppositionens sida, invändningar som vi säkert får anledning att komma tillbaka till. Regeringens mål för den svenska hälso- och sjukvården är att hela befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet, att kort och gott ge en god vård med patienten i centrum. Läkemedel är förstås en viktig del av sjukvården. De är en viktig del i behandlingen för de allra flesta patienter, både för att lindra och för att bota. Effektiva och väl fungerande läkemedel räddar liv, minskar lidande och lindrar smärta. Regeringens ambition för hälso- och sjukvården är att säkerställa god tillgänglighet och valfrihet för patienten. Patienterna ska ges ökade möjligheter till delaktighet och till självbestämmande. Det är patientens behov som ska vara vägledande, inte organisationernas och administrationens behov och önskemål. I debatten om apoteksväsendet säger sig företrädare för olika organisationer och partier vilja värna . har huvudsakligen skött sitt uppdrag bra. Det finns väldigt mycket positivt att säga om . Men mitt intresse och mitt ansvar är naturligtvis inte i första hand att värna . Mitt intresse och mitt ansvar är att värna läkemedelsförsörjningen. Mitt intresse är att säkerställa att den enskilde får tag i de mediciner som hon behöver nu såväl som . Stora offentliga monopol lider ofta av två problem: bristande kundfokus och svårigheter att ta till vara personalens engagemang. Bristande fokus på kunden yttrar sig ofta i bristfällig tillgänglighet och service. Personalens entreprenörsanda och innovativa idéer har sällan de bästa förutsättningarna att utvecklas i de offentliga monopolens hägn. Tittar vi framåt tror jag att två trender kommer att vara tydliga. För det första blir det ökade förväntningar. Patienterna, apotekens kunder, kommer inte att acceptera dålig service eller bristande tillgänglighet. Det gäller inom hälso- och sjukvården, och det gäller inom läkemedelsdistributionen. Allt fler väntar sig att få tag på nässprej när de behöver den. Man vill inte vänta till bara för att är stängt. För det andra: Om vi ska locka de bästa farmaceuterna till yrket måste yrket ha en utvecklingspotential. Att ha flera arbetsgivare att välja på eller att ha möjlighet att öppna en egen låda tror jag är centralt om vi ska klara av kompetensförsörjningen. Min bedömning är att vi har kommit till vägs ände när det gäller apoteksmonopolet. Det är inte i apoteksmonopolets form vi bäst möter framtidens utmaningar. Om det är jag helt övertygad. Men jag ser inte omregleringen som ett självändamål. Den är ett medel för att uppnå vårt mål: ökad tillgänglighet, längre öppettider, fortsatt prispress och en patientsäker distribution. Jag är förstås inte ensam om den här uppfattningen. i debatten citerades en artikel där ledning hade skrivit. Jag hade tänkt återkomma till den med ett annat citat. Ledningen för skrev så här på : är övertygat om att ett slopande av monopolet skapar bättre tillgänglighet, sortiment och service. Vi kommer att få fler apotek och möjligheter att handla utvalda receptfria produkter i dagligvaruhandeln. Det låter kanske märkligt att det kommer från oss men vi är övertygade om att när vi får konkurrens så kommer servicen och tillgängligheten för den enskilde medborgaren att avsevärt förbättras. Som det brukar heta: Jag kunde inte ha sagt det bättre själv, eller rättare sagt, jag kunde inte ha skrivit det bättre själv. Förutsättningarna för en väl fungerande konkurrens debatteras förstås med stor intensitet. Med lite perspektiv är det glädjande att höra politiker på vänsterkanten oroa sig över risken för bristande konkurrens. Den oron skulle naturligtvis inte ha artikulerats för, låt oss säga, sedan. Det har uttryckts en oro för att det ska bli ett fåtal aktörer som dominerar apoteksmarknaden, men är det värre än så. Det finns en enda aktör som har total dominans . Att vi uppnår konkurrens på den framtida marknaden är centralt för att omregleringens syfte ska uppnås. De små aktörernas möjlighet på den framtida marknaden är också en fråga som finns med i debatten. De här frågorna och många därtill jobbar vi i intensivt med just . Det är ett grannlaga arbete som vi tar på stort allvar, och vi är måna om att det blir rätt och riktigt genomfört. Det är vår första prioritet. Vi är väl medvetna om komplexiteten i nuvarande regelverk och om att vi måste vara utomordentligt kloka i varje steg vi tar för att kunna uppnå de förbättringar som vi siktar på. låter vi oss inte skrämmas av det. Vi vet att det är fullt genomförbart. Ett metodiskt och ordnat arbete för en lyckad reform. Ytterst genomför vi detta ganska komplicerade projekt för att det är rätt. Vi anser att det är rätt att ge enskilda farmaceuter möjlighet att starta eget. Vi anser inte att det är motiverat med ett förbud för andra än att driva apoteksverksamhet. Vi tror att den här reformen kan frigöra den kreativitet som finns inlåst i monopolet. Vi anser att det är rätt att bjuda in andra aktörer på den svenska marknaden. Det kan bidra med nya koncept och förnya serviceutbudet. Vi anser att det är rätt att nya aktörer får rätt att bidra till ökad tillgänglighet och längre öppethållande. Vi anser att det är rätt att apotekens kunder, befolkning, får välja vilket apotek de vill besöka och att de ges rätt att köpa vissa receptfria läkemedel även efter eller . Vi är övertygade om att omregleringen av apoteksmarknaden ger förutsättningar för en förbättrad handel med läkemedel. Jag är övertygad om att framtiden kommer att utvisa att det är en riktig bedömning. Vi har kunnat höra en del invändningar under debatten. De har varit av lite olika karaktär. En del har rört det formella kring de förslag som vi har lagt till . Man har tyckt att det är en felaktig ordning eller liknande. Ytterst handlar det om att man ogillar varje idé att öppna monopolet för andra. Sedan gäller det att hitta argument för det. Hade vi lagt fram ett annat förslag till beslutsordning och tagit det i en annan turordning hade ni varit arga för det. Grunden är ju att ni inte gillar att fler får driva apotek. har ställt ett par frågor till mig. En handlade om prissättningsmodellen. Hon frågade: Tänker regeringen använda den modell som utredaren presenterade? Mitt svar är: Detta kan jag inte svara på . Vi håller på att bereda frågan i utifrån alla de synpunkter som har kommit in under remissomgången, och så kommer vi att diskutera oss fram till en lösning som svarar mot den målbild vi har. En annan fråga är: Hur många apotek anser jag att det är lämpligt att sälja? Vi har bett om ett bemyndigande från om att sälja upp till hälften av de apotek som disponerar. Vi kommer senare tillbaka med en beskrivning av hur många det kan handla om. säger att detta görs enbart av ideologiska skäl. Man kan bli lite förvånad över att man i parlamentariska församling tycker att det skulle vara fel att ha en ideologisk uppfattning. Vi har den ideologiskt grundade uppfattningen en uppfattning som vi också tycker att det finns evidens för, för att använda ett uttryck som ofta används i det här utskottet att mångfald är bra. Människor är olika, och det är bra att man kan välja på lite olika sätt. Vi tror att det är bra med lite tävlan mellan olika företag, för vi tror att det leder till ett bättre serviceutbud. Detta kan man säga är ideologiskt grundat. Ser man det enbart pragmatiskt tror vi att detta leder till en större tillgänglighet, det vill säga något som är bättre för svenska medborgare. Vilken regering skulle lägga fram förslag som man tror leder till försämringar? Vi tror att detta leder till ökad tillgänglighet. Det blir lättare att få tag i läkemedel som är lite udda med mått mätt. säger att det är omodernt att räkna antalet apotek. Ändå har det varit detta som vi har excellerat i under interpellationsdebatter här tidigare. Det spelar naturligtvis en roll vilken tillgång man har till fysiska apotek. Jag vill se många fysiska apotek dit jag kan gå och rådgöra med en farmaceut om vad som är det bästa för mig. Ombuden är jättebra. Jag gillar verkligen ombudsverksamheten alltså ombuden för men den är inte svaret på alla frågor. Riktiga apotek har en kvalitet som inte ombuden kan ge. Ombuden kan ta fram en vara ur ett skåp och leverera den till mig och referera vad som står på bipacksedeln, men de kan inte tillhandahålla fullständig rådgivning. säger att vi borde kunna uppnå de här sakerna ändå. Man borde kunna uppnå dem inom ramen för monopolet, tycker han. Frågar man säger de: Javisst, men då måste vi få mer pengar antingen genom att staten inte tar ut något från , genom att staten pumpar in pengar eller genom att vi höjer priserna. lutar såvitt jag förstår åt att vi borde höja priserna på läkemedel. Det var i varje fall vad han sade i sitt inlägg. Frågan blir då: Hur mycket vill höja läkemedelspriserna i som ett alternativ till vårt förslag om att avskaffa monopolet? Är med på att höja priserna? Hur mycket mer är det acceptabelt att pensionärerna får betala? Tycker att det är en bra idé att gå fram med förslag som innebär höjda priser för de människor som är beroende av läkemedel? Jag tycker det inte. Det förslag som vi nu lägger fram handlar om att vi ber om vissa bemyndiganden. Det syftar till att vi ska kunna få klara besked från om vad vi har möjlighet att göra. Vi arbetar med en proposition som kommer att ge svar på alla de frågor som har ställts om prissättningsmodell och annat. Vi kommer att leverera en proposition till som man i tur och ordning kommer att ta ställning till. Som sagts är några försäljningar inte aktuella förrän har fattat sitt beslut. Det är självklart. Men om hade sagt till oss att den väg som vi nu pekar ut, att sälja apotek, inte är en acceptabel väg hade vi inte kunnat gå fram med det förslag som vi nu har. Därför vill vi försäkra oss om att vi har stöd för det som vi vill göra. Jag gissar att inte alla här i kammaren kommer att göra vågen när vi kommer till voteringstillfället. Men jag tror att det är tillräckligt många som ser att monopolens tid är förbi. är det för någonting där vi får en ökad service och en förbättrad tillgänglighet, en bättre tillgänglighet till de läkemedel som så många så väl behöver. 85 () replik: Att vi begär att regeringen ska bereda sina ärenden noggrant och korrekt och att vi begär att sakliga skäl ska redovisas, inte bara ideologiska skäl, innan tar beslut är inte oppositionens påfund. Det är grundlagens. Det handlar inte om att man ska undanröja ideologiska skillnader, utan det handlar om respekt för demokratins spelregler. Om jag vore i kläder skulle jag vara lite mer försiktig med att uttala mig med tanke på den oerhört skarpa kritik som riktade mot regeringen när det gällde beredningen av utförsäljningen av andra statliga företag. Man fick kritik just för att man enbart baserade sig på politiska pamfletter och ideologisk övertygelse och inte redovisade underlag för . får vi se vad en framtida granskning av den här hanteringen kommer att visa, men om jag vore i kläder skulle jag uttrycka mig något mer försiktigt om detta. talar om att man ska uppnå konkurrens och att det är centralt. Det förslag som finns handlar om att man ska skapa konkurrens mellan apotek som säljer receptbelagda läkemedel. Priset är fixt. Det är samma pris i alla apotek. Det är läkaren som förskriver vilket läkemedel man ska ha det är ju själva definitionen av receptbelagda läkemedel. Det är direkt olämpligt med överkonsumtion vi bör avråda från det. Och det är inte kunden som betalar. Där tror man sig kunna skapa en fungerande marknad som man raserar möjligheten på den marknad där konkurrensen faktiskt fungerar . Då talar jag om den mycket välfungerande konkurrens som vi har mellan läkemedelsbolagen när de säljer till . Denna fria konkurrens vill man ersätta med att en statlig myndighet ska reglera priserna och gå in och granska alla kommersiella avtal. 86 Socialminister () replik: När det gäller frågan om beredningen menar jag att vi har uppfyllt allt det som grundlagen föreskriver och långt mer än detta. Vi går fram med några förslag. Vi ber om ett bemyndigande från som kommer att innebära att vi, när beslutet är fattat, kan gå vidare i ett annat steg. Jag tror att detta är någonting som passar som parlament, oavsett vilken uppfattning man har i sakfrågan. Det är så vi borde göra. När det handlar om konkurrensen är läkemedelsföretagen naturligtvis de första som skulle säga att vi har en mycket väl fungerande konkurrens. är , som har beskrivits i debatten tidigare, ett av de länder där man kan ta ganska bra betalt för läkemedel. Det är rätt som det sägs att vi har en liten marginal när det gäller kostnader för att distribuera läkemedel. Men det är också så att är ett land där man kan tjäna ganska bra med pengar för att vi inte riktigt har kraft att sätta emot i förhandlingarna. Men det här är ändå någonting som vi själva funderar mycket på och som vi ska fundera mycket på, eftersom det är en av nyckelfrågorna. Prissättningsmodellen är en av nyckelfrågorna. Därför ska vi inte hasta förbi den frågan men heller inte resonera så lättvindigt som jag upplever att gör. Jag vill bara gå tillbaka lite till frågestunden. Det kom en fråga om Systembolaget. Jag sade att Systembolaget har vi för att begränsa tillgängligheten när det gäller alkoholhaltiga produkter. När det gäller läkemedel tycker jag inte att det finns samma skäl. Vi har skäl för att upprätthålla en hög säkerhet när det gäller läkemedel. Men jag kan inte se några skäl till att upprätthålla ett monopol. När det gäller Systembolaget är det för att begränsa tillgängligheten. Men varför ska vi ha ett monopol när det gäller läkemedel som vi vill att människor ska kunna få tag i? 87 () replik: Vi kan jämföra läkemedel med alkohol. Skillnaden är den att läkemedel huvudsakligen inte betalas av kunden, i alla fall inte receptbelagda läkemedel, utan av staten och skattebetalarna. När det gäller alkoholen betalar naturligtvis kunden hela beloppet själv. Dessutom är det ett stort belopp som går till skattebetalarna i form av skatt. När det gäller läkemedel är det på det andra sättet. Därför finns det skäl för oss som är satta att förvalta skattebetalarnas pengar på bästa sätt att vara mycket noga med de reglerna, så att vi kan säkerställa att vi använder skattebetalarnas pengar på det mest ändamålsenliga sättet. Jag tror att många är beredda att betala skatt för att vi ska kunna tillhandahålla bra och säkra läkemedel med god tillgänglighet för våra medborgare. Men då ska vi också sätta upp sådana system. Det regeringen förmodligen kommer att föreslå det är i alla fall vad utredningen har föreslagit och det som är grunden för den här propositionen är en modell där man vill skapa konkurrens på en marknad där det kommer att vara svårt att göra det, eftersom flera av de grundläggande förutsättningarna för en fungerande konkurrens inte finns. Kunden betalar inte. Det är läkaren som avgör vilket läkemedel man ska ha. Priset är fixt; du kan inte konkurrera med det. I stället går man ifrån den delen där konkurrensen fungerar. Även om vi inte har de lägsta inköpspriserna på läkemedel i har vi de lägsta utpriserna. Det beror på att mellanhänderna i inte har kunnat sko sig på samma sätt som man har kunnat göra i de flesta andra länder. Den här konkurrensen kan säkert också förbättras, men den är unikt väl fungerande, vilket också visade i sin genomgång. Det är den här välfungerande konkurrensen som regeringen nu vill ersätta med någonting annat kan inte klargöra vad det är. Då ska vi komma ihåg att det han inte kan svara på är hur vi ska handskas med 23 miljarder i skattemedel . 88 Socialminister () replik: Jag tror att det är viktigt för den som lyssnar på den här debatten att tänka efter lite grann. säger att inte kan klara ut det här. Men om jag skulle berätta i detalj hur det ska bli skulle vi inte ha den grundliga beredning som jag antar att alla i kammaren är intresserade av att vi har. Vi har lagt fram en proposition där vi har föreslagit vissa saker. Vi hoppas att kommer att ställa sig bakom den. Då får vi klartecken för att gå vidare i nästa steg. Självklart är frågan om prissättningsmodellen en av de mest centrala frågorna i det här sammanhanget. Den är kanske till och med den allra mesta centrala frågan. Det är nämligen väldigt mycket som är beroende av vilken modell som väljs. Därför lägger vi ned väldigt mycket möda på den frågan. Vi har naturligtvis ingen annan ambition än att hitta en väg som fungerar på bästa möjliga sätt. När det gäller glömmer att nämna att säger att man tror att tillgängligheten skulle kunna öka om apoteksmarknaden öppnades. Det är en ganska central information i sammanhanget, eftersom det är den fråga som vi diskuterar en hel del , i alla fall i någon liten mån. Jag vill, som flera har gjort här tidigare, stryka under att det inte handlar om en avreglering. Några envisas, naturligtvis mot väsentligt bättre vetande, med att säga en avreglering. Det handlar ingalunda om en avreglering. Det är någonting helt annat att sälja läkemedel än att sälja cykelslangar eller knäckebröd. Därför måste vi ha en oerhört tydlig reglering när det gäller de här sakerna. Det handlar om att utnyttja marknadens krafter där de kan vara en tjänare för att vi ska uppnå de syften som vi vill uppnå, likaväl som att vi har privata läkemedelsföretag, som Socialdemokraterna nu inte längre vill förstatliga, eftersom vi tror att de är ganska bra på att skapa nya läkemedel och att vi därmed ser till att de kommer till nytta för patienten genom en klok politik. 89 () replik: