prot · GV09133 · 2008-06-19 00:00:00 — I dokumentet betonar myndigheterna att det är varje arbetsgivares ansvar att säkerställa en god arbetsmiljö och att se till att arbetstagaren har nödvändig utbildning och kompetens för uppgiften. När det särskilt gäller ambulanssjukvårdarnas förarkompetens är avsikten i kommande föreskrifter att förtydliga att vårdgivaren ansvarar för att föraren av en ambulans efter utbildning har den kompetens som krävs för att på ett säkert och effektivt sätt kunna framföra ambulansen. Jag utgår från att sjukvårdshuvudmännen tar sitt ansvar i den frågan. Mot bakgrund av det nu nämnda arbetet inom berörda myndigheter har jag inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder. 52 (): Jag får tacka socialministern för svaret. Jag ska försöka ge en inblick i hur verkligheten ter sig i just , i denna ljuva med midsommarhelgen framför oss. Det är en midsommarhelg som tyvärr också innebär att det kan förekomma ett antal trafikolyckor en del med mycket svårt skadade människor. Jag vill berätta för hur det ser ut med ambulansförarnas kompetens. De själva vill ju att patientvården ska bli bättre, att deras erfarenhet bättre ska tas till vara, att de ska kunna få validering och att de ska kunna ge läkemedel. De vill helt enkelt kunna ge en bättre akutsjukvård ute på plats. Jag ska berätta om ett antal ambulansförare. En är från . Han har varit på ambulansen. Han har undersköterskeutbildning och vidareutbildning på ambulans just i medicinbiten. På ambulansen i finns en person som har varit där . Han har en sjuveckorsutbildning, och inget annat. I finns också en person med på ambulansen. Han har undersköterskekompetens, är brandman och är utbildad i hjärt- och lungräddning. I har en person jobbat . Han är brandman. En person är undersköterska med på ambulansen, men ingen medicinutbildning. En annan ambulansförare har jobbat på ambulansen. Han är mentalskötare och har en 20-veckors ambulanskurs. En annan har sju veckors ambulanskurs och tio poäng i farmakologi efter det. Jag kan ta upp fler exempel. Så här ser kompetensen ut på våra ambulanser . När man kommer fram till en olycka som ambulansförare ligger inte de skadade på rad, utan de kanske finns ifrån varandra. En kanske har livshotande skador och en annan mycket svåra smärtor och dödsångest men kanske bara ett brutet ben. Sjuksköterskan som har kompetens för att ge läkemedel måste rädda liv, och får uppehålla sig vid den livshotande skadan. Ambulansföraren kan sätta en nål, men han kan inte ge något läkemedel. Det här är viktigt. Jag tror att det är en aktuell fråga att se över hela insatsbiten när det gäller akutsjukvården i . 53 (): Jag lägger mig i den här debatten därför att jag tycker att ministern inte tar utbildningen för ambulansförare på allvar. behöver en ambulansförare bara ha ett vanligt B-körkort för att köra en ambulans som ibland väger upp till . Det är inte som att köra en vanlig personbil, en till exempel. Det ska gå fort, och det ställer stora krav på förarna. Det är riktigt att har tagit fram kompetensmål, som ministern säger i svaret. Problemet med det är att dessa mål är till intet förpliktande. Det är inte heller någon som följer upp dem. har vi många olika ägare till ambulanser och därmed också många olika arbetsgivare. Det är upp till dem att se till att ambulansförarna har adekvat utbildning, men det kan man inte göra på något annat sätt än att förlita sig på att så är fallet. Vi hörde läsa upp hur länge folk hade varit anställda inom ambulansvården. Av det ser vi också att det kommer en stor generationsväxling. Det betyder att det kommer många som har nya B-körkort och ska framföra dessa fordon väldigt fort utan att ens ha gått någon särskild halkbaneutbildning eller något annat med just den typen av fordon. saknar möjligheter att föreskriva särskilda kompetenskrav. För att de skulle ha dessa möjligheter krävs det alltså en lagändring. Man skulle behöva ha kompetenskrav och ett prov. Jag tycker att det vore i nollvisionens anda att ha denna typ av utbildning för ambulansförare. Jag vill fråga ministern om inte ministern vill verka för att vi också ska få en sådan lagändring till stånd som kräver att ambulansförare också behöver ha en särskild utbildning. 54 Socialminister (): Det här är egentligen två olika delar. Det handlar dels om sjukvårdskunnandet hos personalen på ambulanserna, dels om förarskickligheten, om vi uttrycker det på det viset. Båda de här delarna är av väldigt stor betydelse. När det gäller sjukvårdskunnandet och frågan om läkemedel har det funnits ett arbete med sikte på att uppgradera kunnandet hos personalen på ambulanserna. Om vi går tillbaka till hade ambulanssjukvårdarna möjlighet att under vissa omständigheter ge läkemedel. Sedan bestämde sig för att strama upp detta och inskränka möjligheterna för läkarna att delegera hantering av läkemedel till ambulanssjukvårdarna. Man sade att här skulle vi ha en övergångsperiod som skulle sträcka sig ända fram till slutet av 2005. Efter den tidpunkten skulle det inte längre vara möjligt för läkarna att delegera bedömning och administrering av läkemedel till ambulanssjukvårdare. Tanken med detta var att man under de här sex åren skulle göra det möjligt för ambulanssjukvårdarna att utbilda sig till sjuksköterskor och att landstingen skulle få gott om tid att omorganisera sin ambulanssjukvård. Min grundläggande hållning är fortsatt att det är en sak för arbetsgivaren, , att organisera sin verksamhet när det gäller sjukvården på ett sätt som leder till bästa möjliga resultat. När det gäller förarskickligheten nämnde jag tidigare att har tagit fram ett förslag till grundläggande kompetensmål som ska gälla för alla utryckningsförare. I det dokumentet från betonas väldigt tydligt att det är varje arbetsgivares ansvar att säkerställa en god arbetsmiljö och se till att arbetstagaren, alltså ambulansföraren, har nödvändig utbildning och kompetens för att kunna sköta sin uppgift. Här är det väl rimligt att man får en möjlighet att se vad det här leder till, eftersom det här är förhållandevis nytt, och att man kan se effekterna av de här nya kompetensmålen innan man bestämmer sig för eller vill överväga om ett nationellt körkort eller kompetensbevis ska införas för ambulansförare och utryckningsförare. Jag vet inte på vilket sätt den här uppföljningen ska ske. Den frågan ligger hos . Jag tror att vi alla är överens om att det är bra att vi har så skickliga förare som man över huvud taget kan tänka sig så att de kan framföra sitt fordon säkert och att vi har duktig personal på ambulanserna. Men det bör vara upp till landstingen och regionerna själva att avgöra hur man bemannar de här fordonen. 55 (): är det ju så att landstingen inte har uppfyllt våra intentioner. De här ambulansförarna finns ju kvar i verksamheten. Jag undrar om ministern inte skulle kunna tänka sig att se över den här frågan. I svaret står det att kommer att meddela nya föreskrifter när det gäller ambulanssjukvården under det här året. Avsikten är att det ska vara vårdgivarens ansvar att tillse att den hälso- och sjukvårdspersonal som ingår i ambulanssjukvården har den kompetens som behövs för att kunna utföra kvalificerad prehospital akutsjukvård och behörighet att administrera läkemedel. Det som står här är jätteviktigt. Jag ser positivt på detta och skulle gärna vilja ha ett förtydligande av socialministern angående detta. 56 (): Ministern säger att det är rimligt att se vad den här målsättningen och dokumentet från leder till. Men ministern säger att han inte vet vem som ska göra uppföljningen och hur den ska ske. Jag tycker att det är lite anmärkningsvärt. Det är viktigt att vi ser till att förarna av utryckningsfordonen har den kunskap och kompetens som de behöver ha för att framföra de här tunga fordonen. Ministern, som är socialminister, måste väl ändå känna att det är viktigt ur folkhälsosynpunkt att ambulansförare och andra utryckningsförare har en ordentlig utbildning. Jag vill uppmana ministern att ta upp den här angelägna frågan inom regeringen och föra upp den på bordet och se till att det händer någonting mer än att man säger: har de kommit med ett dokument. får vi se vad det blir av det. Jag tror att det är en angelägen fråga att göra något innan det händer något. Det är en stor generationsväxling på gång. Det kommer många unga förare, och med ett godkänt B-körkort är man också berättigad till att köra en ambulans, och det tycker inte vi socialdemokrater är bra. Jag hade hoppats att ministern skulle ha något annat svar att ge på den här frågan än vad ministern just har presterat. I övrigt ber jag att få önska en trevlig sommar. 57 Socialminister (): Det är väldigt många problem som jag ska lösa som Socialdemokraterna inte har löst under sina . Jag tackar för det förtroendet. Låt oss ta en fråga i taget igen. När det gäller sjukvårdsdelen kommer med nya föreskrifter. kommer det att ligga ett ansvar på landstingen. Jag tror att gör klokt i att avvakta de föreskrifterna, och om hon inte är nöjd med dem återkommer med en ny fråga eller interpellation så får vi ta en diskussion utifrån det. Det är nog oklokt av mig att nu precisera hur det kommer att se ut. hade hoppats att jag skulle lämna tydligare besked. Men det tydliga besked som jag kan lämna är att vi har fått ett dokument som handlar om grundläggande kompetensmål för utryckningsförare, och jag vill se hur det kommer att fungera i praktiken, vad det kommer att leda till och att det är fortsatt tydligt när det gäller vem som har ansvaret, nämligen arbetsgivaren. Sedan säger jag att det här behöver följas upp. Det är som äger frågan, och jag kan inte i detalj redogöra för i vilken form och när uppföljning kommer att ske. Men det är självklart så att det ska följas upp, för ambulanssjukvården är en oerhört betydelsefull del. För en del olyckligt lottade, som har drabbats av en olycka, är det här första mötet med sjukvården. Vi vet att snabba insatser och korrekta insatser kan vara en fråga om liv och död. Därför handlar det både om sjukvårdskunnandet och om förarskickligheten när den här personen ska föras till sjukhus eller läkare eller att det i samband med andra transporter fungerar så väl som det någonsin kan. Jag vill förstås återgälda önskan om en trevlig midsommar. 58 (): Det handlar inte bara om liv och död. Det handlar också om chansen att återgå till ett normalt liv, minskat lidande och en snabbare rehabilitering. Man kan se att vi kan göra mycket mer när det gäller akuta insatser och hur vårdkedjan ser ut. Jag tänker återkomma med flera interpellationer i detta ämne, för det är ändå så att vi dels kan rädda många fler liv, dels kan få människor att återgå till ett normalt liv. Många blir faktiskt väldigt krävande vårdpaket som behöver mycket stora insatser just på grund av att de inte fick rätt insats i rätt tid eller att hjälpen kom . Så jag tänker återkomma med flera interpellationer i det här ämnet. Sedan vill jag önska er alla i kammaren en riktigt bra, härlig och ljuvlig sommar. 59 Socialminister (): Jag tror inte att vi har olika uppfattningar vare sig när det gäller önskan om en trevlig sommar eller om de mål som vi har när det gäller ambulansverksamheten. Vad det delvis handlar om är om vi tror att det är bättre att vi reglerar fullt ut vilken kompetens som personalen i ambulanserna ska ha eller om vi ska lägga ansvaret för att göra det på arbetsgivaren. pratar om det generationsskifte som sker på många håll. Det ger också en möjlighet att gradera upp sig kompetensmässigt. När man rekryterar kan man rekrytera personer med båda de viktiga egenskaperna som vi har talat om, alltså personer som säkert kan framföra fordon men också personer som kanske själva har en sjuksköterskeutbildning. Därmed höjer vi kompetensen och ökar möjligheten att göra en ännu bättre första insats för de personer som har drabbats av en olycka eller sjukdom. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellationerna 2007/08:751, 760, 761 och 786 om vårdnadsbidrag 60 Socialminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att inte denna trippelsubvention realiseras vid ett eventuellt införande av ett vårdnadsbidrag. har frågat integrations- och jämställdhetsministern vad hon avser att vidta för åtgärder för att ett vårdnadsbidrag inte ska få som effekt att barnen i får än mindre tid tillsammans med sin förälder eller sina föräldrar. har frågat arbetsmarknadsministern vad han avser att vidta för åtgärder för att ett vårdnadsbidrag i inte ska få samma effekt som i och bli ett avsteg från arbetslinjen för kvinnor. har frågat integrations- och jämställdhetsministern vad hon avser att vidta för åtgärder för att inte ska hamna i samma situation som i och så att barnens språkutveckling garanteras. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som svarar på alla interpellationerna. Jag vill börja med att tacka för frågorna och tillfället att framföra mina och regeringens värderingar inom familjepolitiken. Regeringen anser att en modern familjepolitik bör sträva efter att ge alla familjer goda förutsättningar att skapa en fungerande vardag som utgår från familjens önskemål och behov. Eftersom varje familj är unik och har olika önskemål och behov är det viktigt med flexibilitet och valfrihet. Regeringen strävar efter att utöka familjernas valfrihet och respektera och stödja de enskilda familjernas val. Vårdnadsbidraget är ett led i denna strävan. Barns tid med föräldrar har minskat . Minskningen gäller barn i alla åldrar. Störst är minskningen gällande de yngsta barnen, och småbarnsföräldrar uppger att de behöver mer tid tillsammans med sina barn. Regeringen vill förbättra föräldrars förutsättningar att kombinera yrkesliv och familjeliv, och vårdnadsbidraget införs för att underlätta för föräldrar som vill tillbringa med sina barn. Vårdnadsbidraget är inte villkorat med krav på en reducering av arbetstiden. Att hindra föräldrar från att arbeta i den omfattning de själva önskar är främmande för regeringen. Det är avgörande att familjepolitiken utformas så att barnfamiljernas handlingsutrymme och möjligheter att själva påverka sin ekonomiska situation är stort. Vårdnadsbidraget är därför utformat så att det går att kombinera med arbete. Både kvinnor och män ska kunna kombinera familjeliv och arbetsliv. Regeringen vill förbättra förutsättningarna för ett aktivt och jämlikt ansvar för föräldraskapet utan att ta ifrån familjerna deras självbestämmande. Vårdnadsbidraget ger föräldrar män och kvinnor möjlighet att vara tillsammans med sina barn mer. Beträffande kvinnors arbetskraftsdeltagande bör perspektivet vidgas. Vårdnadsbidraget är bara en del i regeringens familjepolitiska reform. Reformen inkluderar även en jämställdhetsbonus som premierar en jämställd fördelning av föräldraledigheten. Därmed får föräldrar bättre ekonomiska förutsättningar och incitament till en jämställd fördelning av föräldraledigheten. Incitamenten förstärks ytterligare av regeringens politik i övrigt, till exempel jobbskatteavdraget, åtgärder för kvinnors företagande och sänkt skatt på hushållsnära tjänster. Barnfamiljer kan välja att utnyttja en eller flera delar av den familjepolitiska reformen och dra nytta av regeringens politik i övrigt. Det är exempelvis möjligt att kombinera vårdnadsbidrag, avdrag för hushållsnära tjänster och nedsättning av socialavgifter för personer . Detta ligger i linje med regeringens strävan mot en familjepolitik som ger alla familjer goda förutsättningar att, utifrån familjens önskemål och behov, forma en fungerande vardag. Vad gäller språkutveckling och integration av barn med invandrarbakgrund är jag övertygad om att föräldrarna är de som, utifrån familjens livssituation och barnets behov, har de bästa förutsättningarna att fatta beslut som är till barnets bästa. Detta gäller i de allra flesta fall, oavsett om föräldrarna kommer från eller något annat land. Utrymmet för flexibilitet och valfrihet bör också vara detsamma för alla familjer, oavsett nationalitet och bakgrund. Barnets språkutveckling och integration ligger i barnets och föräldrarnas intresse oavsett nationalitet och bakgrund. En faktor av betydelse i detta sammanhang är deltagande i förskoleverksamheten, en verksamhet vars kvalitet kommer att förstärkas i och med regeringens satsning på att stärka förskolans pedagogiska uppdrag samt utvidga avgiftsfri allmän förskola till att omfatta även treåringar. Därmed har föräldrar möjlighet att välja plats i en högkvalitativ förskola på hel- eller deltid. Det senare alternativet kan kombineras med ett reducerat vårdnadsbidrag. Oavsett om föräldrarna uppbär vårdnadsbidrag eller inte kvarstår också möjligheten till obegränsat deltagande i den öppna förskolan. En annan viktig faktor för språkutveckling och integration av barn med invandrarbakgrund är föräldrarnas språkkunskaper och integration, som i sin tur påverkas av möjligheten till arbete och egen försörjning. Regeringens mest prioriterade fråga är att sätta fokus på jobben och minska utanförskapet. Min bedömning är att arbetslinjen och regeringens åtgärder på det arbetsmarknadspolitiska området kommer att bidra till förbättrade språkkunskaper och ökad integration för såväl barn som föräldrar med invandrarbakgrund. Vad gäller de norska erfarenheterna av införandet av kontantstøtte går det inte att applicera dessa på svenska förhållanden. De samhälleliga förutsättningarna skiljer sig åt och vårdnadsbidraget och kontantstøtten har olika konstruktion. Kontantstøtten kan exempelvis inte kombineras med arbete. Kontantstøtten har således kommit att ges till personer som står långt ifrån arbetsmarknaden, en grupp där kvinnor och personer med invandrarbakgrund är överrepresenterade. Vårdnadsbidraget har dock utformats så att det kan kombineras med arbete, och det är ett av flera skäl att anta att vårdnadsbidraget kommer att ge andra resultat än kontantstøtten. Då , som framställt interpellation 2007/08:760, , som framställt interpellation 2007/08:761, samt , som framställt interpellation 2007/08:786, anmält att de var förhindrade att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att fick ta emot svaret även på interpellation 2007/08:760 samt att och i stället fick delta i överläggningen. 61 (): Tack för svaret på både min interpellation och interpellation, som tyvärr inte kan vara här i kammaren . Vi har fått ett gemensamt svar. säger att regeringen vill förbättra föräldrarnas förutsättningar att kombinera yrkesliv och familjeliv och att vårdnadsbidraget införs för att underlätta för föräldrar som vill tillbringa med sina barn. Om han menar vad han säger, varför ställs inga krav på att det ska bli mer tid för barnen med sina föräldrar? Vårdnadsbidraget är utformat så att man kan få betalt för att slippa ta sig med sina barn. Är det att värna om barnen och familjen? Det här är ett bidrag som är orättvist eftersom det slår hårt mot kvinnors möjligheter att försörja sig. Det slår hårt mot pappor, som får mindre tid med sina barn, och det slår hårt mot barnen, som kanske inte får tillgång till båda sina föräldrar och som får växa upp i ett gammalt omodernt familjemönster. Men det slår inte hårt mot redan välbärgade, som kan få ytterligare mer pengar i form av trippelbidrag. Först är det ett bidrag på 3 000 per barn, om man inte använder sig av förskola, som man kan få ett bidrag för att anställa någon att utföra hushållsnära tjänster som innebär skattelättnader på 50 000 per förälder och som inte det är nog kan man få ett ytterligare bidrag om personen som utför de hushållsnära tjänsterna är i form av 25 procents rabatt på arbetsgivaravgiften. Alla dessa bidrag ges utan ett enda krav med barnen. Det kan till och med innebära att man träffar sina barn mindre. Det kanske blir en barnflicka som får och som tar ansvar för barn och hem. Den välbärgade familjen betalar kanske ingenting för det. har varit ett föregångsland när det gäller att även pappor ska och kan ta ut föräldraledighet, även om uttaget är ojämställt. I genomsnitt tar papporna ut och mammorna upp till det att barnet är enligt . Även om det är ojämställt har det gått framåt, men det har gått alldeles för sakta. av männen tar fortfarande inte ut någon föräldraledighet alls under barnets första levnadsår. ökade uttaget för papporna, men har det stannat upp markant. Enligt TCO:s beräkningar kommer det att ta innan föräldrarna delar lika. Om papporna fortsätter att ta ut ledigheten i dagens takt är det fråga , . inför regeringen ett vårdnadsbidrag som vi vet att papporna i mycket mindre utsträckning kommer att utnyttja. Med största sannolikhet kommer det att innebära att papporna får ännu mindre tid med sina barn. Däremot kommer troligtvis en del pappor att ta till vara alla de bidrag som kommer att ges i alla deras former. Kan ministern förklara hur trippelbidraget kan ge alla familjer goda förutsättningar att utifrån familjens önskemål och behov forma en fungerande vardag? Vad kommer att göra för att få fler pappor att ta mer ansvar för barnen och ta ut mer föräldraledighet eller VAB-dagar? 62 (): Herr talman och statsrådet ! har väckt en interpellation om vårdnadsbidraget och arbetslinjen. Eftersom inte själv kunde ta debatten sade jag glatt att jag gärna kunde ta den. Jag finns också i socialförsäkringsutskottet, det utskott som har debatterat och hanterat förslaget om vårdnadsbidrag som statsrådet har lagt fram. Ministern valde att inte delta i den kammardebatt vi hade om vårdnadsbidraget, trots att det här är paradgren. Därför tackade jag glatt ja till att ta över interpellation. får jag ju chansen att ändå diskutera och debattera vårdnadsbidraget . är det verkligt. har en borgerlig regering och en borgerlig riksdag beslutat att införa ett ofinansierat kommunalt vårdnadsbidrag. Då börjar det bli dags att ta ansvar för konsekvenserna av ett vårdnadsbidrag. Ministern valde ett tårtkalas i stället för kammardebatten. Ett problem var väl, som alltid i den borgerliga politiken, att alla barn inte var bjudna. Så är det. av alla hushåll är redan från början exkluderade från vårdnadsbidraget. Fler är det om man tittar på de praktiska möjligheterna att använda det. Jag hoppas att man inte kommer att jämföra det här med vår föräldraförsäkring och inkomstbortfallsprincipen. Där ligger taket på 33 500 . Här handlar det om som kvinnor lär det väl bli kommer att få för att hålla sig borta från arbetsmarknaden under . Vårdnadsbidraget förstärker orättvisorna mellan könen. Det är oomtvistat. Utvärderingen av vårdnadsbidraget i och våra egna erfarenheter av vårdnadsbidraget sedan borgarnas tid vid makten 19911994 samt de experiment som ett antal borgerliga kommuner har genomfört visar tydligt att det är kvinnor som redan står långt från arbetsmarknaden som tar ut bidraget. I har det visat sig dessutom att i familjer med annan etnisk bakgrund har kvinnorna fått ännu svårare att komma ut på arbetsmarknaden. De och deras barn har marginaliserats ytterligare. Det är bara att konstatera att ett ofinansierat kommunalt vårdnadsbidrag är orättvist, och det är att slösa med våra gemensamma pengar. Det är barnen i förskolan som kommer att få betala kalaset. I kan man se att vårdnadsbidraget har påverkat arbetsutbudet. Enligt det har vårdnadsbidraget i lett till att 11 000 jobb har försvunnit. Hur många jobb kommer att försvinna i ? Hur många kvinnor kommer att stanna hemma och successivt glida bort från arbetsmarknaden? Det är dags för statsrådet att svara på detta. Därutöver vill jag gärna ha svar på frågan hur kommer att bli mer kreativt, hur vi får fler personer på rätt jobb genom att ställa kvinnor i barnafödande ålder utanför arbetsmarknaden. Tycker den borgerliga regeringen att dessa kvinnor inte behövs för ett mer företagsamt och kreativt ? Hur ser du på det samhälle som du skapar om du säger att kvinnor i barnafödande ålder kan stanna hemma under för att ta hand om barnen borta från arbetsmarknaden? Det börjar bli dags att svara på frågorna, . 63 (): har inte möjlighet att delta i denna debatt. Därför har jag tagit på mig att ta debatten i stället för henne.