prot · GW0950 · 2008-12-16 00:00:00 — Det är alldeles uppenbart att varje människa som råkar ut för en omläggning av en verksamhet där det handlar om neddragningar upplever det som djupt besvärligt personligen och naturligtvis upplever att de omställningar som följer är både plågsamma och besvärliga. Det ska man ha stor respekt för. är vi satta att gemensamt förvalta statens olika myndigheter. Det betyder att vi väldigt noggrant måste pröva kostnader och utgifter och sambanden bakom de utvecklingar vi ser i myndigheterna. Det hör till saken att i de underlag som lämnades in i samband med myndigheternas äskanden och de dialoger som har förts med myndigheten har inte den här kostnadsökningen förutsetts. Det handlar om att kostnaderna för verksamhetsstöd som det heter, det vill säga administrationskostnader och IT-utveckling, har blivit påtagligt högre än vad man har räknat med. Varför är det viktigt att noggrant pröva detta? Vi har en stor och omfattande offentlig förvaltning i . Många av de myndigheterna har mycket viktiga funktioner. Det gäller allt från försvar till universitet, skatteverk och kronofogdemyndighet. Det kan inte vara så att varje gång en myndighet får underskott eller bekymmer med sin verksamhet säger man att det måste bero på bristande anslag. Det kan inte vara så att alla våra myndigheter alltid sköter sin verksamhet väl. Detta måste provas noggrant. Det måste provtryckas om man ska ta argumenten på allvar. Är det något i samhällsutvecklingen? Är det något i myndighetens uppgifter som har bidragit till att man har de här bekymren? Och vill vi i sådana fall tillföra medel? Eller har det varit bristande ekonomistyrning, bristande ekonomisk kontroll, bristande noggrannhet i handläggandet av det ekonomiska ansvar man har? Jag vill inte dra någon slutsats om . Vi måste nogsamt få pröva detta. Det ska naturligtvis göras i den sedvanliga budgetprocessen. Jag känner en viss oro för att skatteutskott, finansutskott och finansdepartement hamnar i sitsen att våra egna myndigheter, de som ligger oss närmast, blir något som vi ser mer till, värnar mer om, vurmar mer för än andra myndigheter. Så får det inte vara i en statsförvaltning. måste behandla alla myndigheter lika. Det kan inte vara så att , eller tullen har en särskild fil in i de offentliga finanserna. De ska prövas på samma noggranna sätt som andra viktiga myndigheter. Därför ska vi noga följa utvecklingen. Vi ska naturligtvis ha en nära dialog med myndigheten, pröva orsakerna till varför underskott har uppkommit i verksamheten och diskutera på vilket sätt man ska skapa en långsiktig uthållig stabilitet i budgeten. När riksdag klubbar budgeten ska de myndigheter vi har följa det. Det är inte acceptabelt att infrastrukturprojekt, militära materielprojekt eller andra verksamheter avviker från budgeten. Budgeten är för verksamheten, och verksamheten ska bedrivas så att man uppfyller budgeten. Det är väldigt viktigt. Därför ska naturligtvis också myndigheter som skatteverk, tull och sådant som ligger under finansdepartement, skatteutskott och finansutskott prövas med samma noggrannhet som alla andra myndigheter. 212 (): Det är klart att alla myndigheter ska granskas. Men ibland funderar man när myndigheter som kronofogden, tull och som räknas höra till skatteutskottet inte granskas speciellt av skatteutskottets majoritet. Det viktigaste den här mandatperioden har tydligen varit att sänka skatter . Det är absolut det viktigaste målet. Då blir det inga tillskott till myndigheterna. När finansministern i propositionen En fristående kronofogdemyndighet föreslog en snabb och slutgiltig administrativ separation från varnade vi socialdemokrater ett antal gånger för de ekonomiska konsekvenserna. Vi förordade en lösning som tillgodosåg alla rimliga krav på självständighet och partsneutralitet för som resurserna för administrativt arbete kunde minskas till förmån för operativ verksamhet genom en viss samverkan med . Finansministern och den borgerliga riksdagsmajoriteten valde dock en dyrare lösning. har arbetsuppgifter för inte blivit utförda inom rimlig tid, eftersom människor sägs upp. Medarbetare i uppsägning jag säger det åter igen fungerar givetvis sämre än trygga medarbetare. Regeringens politik skapar en allmän oro i statsförvaltningen som inte är bra för någon verksamhet. De ökade kostnaderna har inneburit att har varslat först 150 och sagt upp 125 nu för att få ekonomin i balans. Det är en liten myndighet till antalet personer. Myndigheten har totalt 2 500 anställda medarbetare. Antalet anställda minskar med . Mer än var tjugonde medarbetare får gå. Det kommer att få allvarliga konsekvenser för såväl enskilda kontor som verksamheten som helhet. Det är en förlust av kompetens som är svår att bygga upp . Man har dessutom stoppat alla nyanställningar. Det kan knappast ha varit regeringens avsikt att myndigheten skulle tvingas säga upp personal och försämra servicen. Jag hoppas i alla fall att det inte har varit det. 213 (): Det är självklart att alla myndigheter ska prövas likvärdigt. Det kan inte vara så att någon har en fil där de går före någon annan. Jag hoppas verkligen inte att det är på det sättet, finansministern, och det tror jag väl inte heller. Men det är självklart att vi som jobbar med skattefrågorna och har ansvar för utgiftsområde 3 också tar upp de myndigheter som ligger under det utgiftsområdet. Det är en självklarhet. Ansvaret för ekonomistyrning, ekonomisk kontroll och så vidare ligger självklart hos myndigheten i dess verksamhet. Det ska vi inte peta i. Men vi har ansvar för att myndigheter har så mycket resurser så att de kan få de verktyg de behöver för att nå de mål som vi fattar beslut om här i . Det är vår uppgift, och det är det som är kärnan i den interpellation som har skrivit: Finns det möjlighet för att leva upp till de förväntningar vi ställer på dem utifrån den ekonomiska situation de har hamnat i och som uppenbarligen också uppstod ganska oförutsett, vad jag förstår? Jag ställde denna fråga även i mitt förra anförande: Tycker finansministern, precis som utskottsmajoriteten i skatteutskottet, att det anslag man fått till är väl avvägt för det ansvar man har och den verksamhet man har ansvar för? 214 Finansminister (): Jag har stor förståelse för och utgångspunkt. Vi har naturligtvis alltid att värna om våra medmänniskor. Det måste vara den grundläggande utgångspunkten för vårt sätt att förhålla oss till människor, och det är alldeles uppenbart att för varje människa som förlorar sitt arbete, oavsett om det sker i samband med en internationell konjunktur, en nödvändig strukturomvandling, för att man har haft bristande kostnadskontroll eller för att arbetsuppgifterna på annat sätt har försvunnit är det naturligtvis oerhört plågsamt. Därför ska vi ha en god ordning på svensk arbetsmarknad. Det är därför vi ska ha fackliga organisationer. Det är därför vi ska ha förhandlingar. Det är därför vi ska ha trygghetssystem. Det är därför vi ska stötta människor i svåra situationer. Det tror jag att alla som i sin närhet har människor som har genomgått detta känner stor respekt för, och det ska vi naturligtvis också göra för de medarbetare som lämnar våra offentliga myndigheter. Vi har en relativt god ordning i vår offentliga förvaltning. Jag tycker ofta, när jag möter mina europeiska kolleger och vi jämför våra papper, att svensk verksamhet i offentlig sektor bedrivs med god kvalitet till rimliga kostnader med en hög grad av service till medborgarna och med en god grad av öppenhet i verksamheten. Detta har vi bland annat för att vi har ett relativt stramt system för de offentliga verksamheterna med pris- och löneomräkning, lokalkostnader och hyror satta på ett sätt som återspeglar kostnadsstrukturen. Det är naturligtvis alltid kontroversiellt och som finansminister behöver jag sällan umgås någon längre stund med generaldirektörer eller andra offentliga myndighetsföreträdare innan de berättar om att just deras verksamhet borde undantas från både löneomräkning och lokalkostnader. Jag vill understryka att för mig har detta inte det minsta att göra med sänkta skatter eller någon allmänt njugg inställning till offentlig verksamhet. Det är klart att vi ska ha en bra offentlig verksamhet i . Det är vi alldeles överens om. Det är alldeles självklart att vi ska ha kronofogdar och skatteverk, och medborgarna ska ha en god service. Om detta tror jag inte att vi har någon grundläggande ideologisk konflikt. Vi behöver bra, välfungerande statlig och . Men det faktum att en verksamhet är viktig och att man vurmar för den får inte betyda att man släpper på noggrannheten i kontrollen av verksamheten. Varje ökad kostnad måste nogsamt provtryckas. Är kostnadsökningarna motiverade utifrån grundläggande faktorer, ett ökat behov eller något annat som man finner rimligt, ja, då får man tillföra medel. Om det har berott på bristande kostnads- eller verksamhetskontroll måste man naturligtvis fundera på om det är sådana åtgärder som ska vidtas. Jag vill inte sätta ned foten med en rungande duns och säga att jag vet exakt hur det förhåller sig med . Jag får underlag från mina medarbetare, och jag tittar på dem. Vi har en löpande dialog med myndigheten. Som det nu ser ut var inte detta en förutsedd kostnad, utan verksamhetsdelen, det så kallade verksamhetsstödet, administrationen och IT-systemutvecklingen har blivit dyrare än väntat. Om vi ska ha respekt för en god offentlig verksamhet tror jag att det är väldigt viktigt att vi alltid håller noga ordning på kronor och ören så att vi vet att pengarna används till exakt det de ska användas till. Det tycker jag gäller särskilt för verksamheter man själv har ett ansvar för. Man ska alltid försöka städa framför sin egen trappa innan man börjar städa i andras trappor. Därför tycker jag att det åligger finansutskottet, skatteutskottet och att vara särskilt försiktiga med de myndigheter vi ansvarar för, som vi naturligtvis både när det gäller , och ska ge goda förutsättningar att driva verksamheterna utifrån de mål fastställer. 215 (): Jag håller med finansministern om att vi ska ha ordning och reda bland våra olika myndigheter så att det fungerar. När det gäller utvecklade vi vår syn på myndighetens verksamhet i samband med att myndigheten skulle bli fristående från . Vi tyckte att skulle kunna arbeta helt självständigt och behålla partsneutraliteten i det exekutiva arbetet som detta lät sig förenas med en knytning till i strategiska frågor, stöd när det gäller IT-verksamhet och administrativa stödfunktioner. Det fanns också en kostnadsaspekt. Myndigheten själv beräknade merkostnaderna för att bli helt fria från till ungefär 17,5 miljoner. Regeringen räknade med ett lägre belopp för detta. Vi hävdade att det var fel att öka de administrativa kostnaderna för genom att släppa knytningen till . Våra farhågor bekräftades ju. Det vet vi nu med facit i hand. Det fattas ungefär 60 miljoner. Det här har också fackförbundet inom anmärkt på. Jag undrar, eftersom finansministern också har fått brev från ST, vilket svar de har fått. Brevet kom , och jag kan förstå om finansministern får många brev där man vill veta vad som händer. Man menar att vid frikopplingen från uppstod kostnader som myndigheten tidigare inte hade identifierat. Det är därför man har begärt att regeringen ska skjuta till de som krävs för att det varsel som är lagt ska dras tillbaka. Har ST inom fått något svar? 216 Finansminister (): Låt mig börja med att säga att jag delar utgångspunkter på tre punkter. För det första ska vi naturligtvis hålla god ordning på de offentliga finanserna. Det är ett ansvar för oss alla som politiker. Vi har den dubbla rollen att värna våra verksamheter som vi också företräder skattebetalarna. För det andra ska vi se till att de som jobbar i våra myndigheter och verksamheter har bra villkor. När det är nödvändigt att göra personalneddragningar ska man vara medveten om att det både är besvärligt och att vi har skäl att stötta dem. I detta ska vi naturligtvis se en tydlig funktion för de fackliga organisationerna. Staten ska vara ett föredöme. Vi ska agera så bra och handskas med människor på ett så bra sätt med så mycket omtanke som det går givet situationen. Därför spelar självklart de fackliga organisationernas synpunkter en viktig roll i den här typen av omställningsprocesser. För det tredje delar jag också vurm för . Det är en mycket viktig myndighet. När människor hamnar i besvärliga situationer i livet, vilket jag tror att vi alla har vänner och bekanta som har gjort, är det viktigt att de kan få ett korrekt bemötande och hjälp från att reda ut situationen. Därför spelar en viktig roll för människor. Jag vill gärna säga att vi noggrant ska följa utvecklingen därför att vi måste kontrollera vad kostnadsorsakerna är. Det låg inte i myndighetens äskande en bedömning att man skulle hamna i den här situationen. Sedan är det naturligtvis så att vi provtrycker omställningskostnader för precis som för andra. Vi är nog inte det första finansdepartement som så att säga har ifrågasatt myndigheternas uppgifter i deras äskanden. Jag ska noga följa den här utvecklingen och se till att vi kan få reda på vad vi har för orsaker till det hela. Sedan får vi naturligtvis gå igenom myndighetens äskande när det väl kommer. Jag tackar så mycket för denna debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på interpellation 2008/09:153 om utflaggning och tonnageskatt 217 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ i fråga om tonnageskatt, hur jag ser på den svenska rederinäringens konkurrenssituation och hur jag ser på läget för rederinäringen och jobben utan tonnageskatt. De frågor har ställt är desamma som han ställde . Anledningen till att nu väljer att upprepa frågorna är att han den gången fick förhinder att närvara vid debatten. Det finns inte någon anledning för mig att efter så förändra innehållet i mitt tidigare svar. Min grundinställning är således fortfarande att det bör råda likvärdiga konkurrensvillkor mellan den svenska handelsflottan och andra handelsflottor. Sjöfartsnäringen är dock en skattemässigt gynnad bransch. Rederinäringen erhåller ett omfattande sjöfartsstöd, som innebär att branschen får tillbaka både inkomstskatt och sociala avgifter trots att de ombordanställda tjänar in pension och andra sociala förmåner i . Avskrivningsreglerna gör att branschen har byggt upp stora latenta skatteskulder genom överavskrivningar på fartyg. Ska vi ha ett system med tonnageskatt måste en rad utestående frågor ses över. Den samlade effekten av sjöfartsstödet och de skattevillkor som gäller för sjöfarten får inte heller utformas så att andra branscher missgynnas. Jag kan därför fortfarande inte lämna något besked om när ett förslag om tonnageskatt kan komma att läggas fram. 218 (): Jag tackar för svaret, även om jag inte är nöjd med svaret från finansministern. Det kanske inte är så förvånande eftersom jag ställde ett antal frågor om hur finansministern ser på rederinäringen, kopplat till vilken beskattning man ska ha av rederinäringen i . Det är inte bara en fråga om vilka regler vi har i utan det är också fråga om vilka regler som övriga sjöfartsnationer har, framför allt inom EU. Det som är väldigt tydligt är att alla andra sjöfartsnationer inom EU har tonnageskatt, dock icke . Det är anledningen till att jag har ställt den här frågan. Det har också betydelse för i vilken utsträckning som de svenska rederierna kommer att bibehålla sina fartyg med svensk flagg respektive utländsk flagg. Den senaste statistiken som vi har, , visar att de svenska rederierna har 354 fartyg med utländsk flagg och 235 med svensk flagg. har man en beställning på 57 båtar till de svenska redarna. Många av de här rederierna säger nu: Vi är inte intresserade av att flagga med svensk flagg eftersom det är mer fördelaktigt att lägga fartygen i andra länder därför att inte har tonnageskatt. Det här är ju ingen ny fråga. Den har varit uppe till debatt i . Jag kan konstatera att när det parti som statsministern tillhör var i opposition väcktes ett flertal motioner, också av nuvarande statsministern, som krävde att skulle införa tonnageskatt före regeringsskiftet. Det är egentligen en av de frågor jag vill ställa återigen. Varför går det så trögt med den här frågan, när de borgerliga partierna i opposition var väldigt angelägna om att man skulle införa tonnageskatt i ? Det gavs också ett tillkännagivande till den socialdemokratiska regeringen om att utreda frågan, vilket skedde. Det lades fram ett förslag från den så kallade om att införa tonnageskatt i . Det låg på regeringens bord vid regeringsskiftet. Det hände ingenting direkt. Det kan jag ha full förståelse för, men gav ett tillkännagivande året därefter och begärde enigt att regeringen skulle komma med ett förslag till tonnageskatt just av de skäl som jag har anfört inledningsvis, att många andra länder i har tonnageskatt och att det av konkurrensskäl är väldigt viktigt att ha samma villkor. I annat fal riskerar vi ökad utflaggning från . På det här viset har hanterat frågan ytterligare. Jag kan nämna det framgår också av interpellationen att skrev skatteutskottet till och tyckte fortfarande att det var märkligt att regeringen inte har tagit upp den här frågan. fanns den med i budgetpropositionen som en fråga som regeringen beredde. I årets budgetproposition finns det inte med ett ord nämnt att regeringen bereder frågan om tonnageskatt. Jag har därför väldigt svårt att förstå varför regeringen inte vill fullfölja en linje som handlar om att skapa likvärdiga konkurrensvillkor för rederinäringen så att vi fortsättningsvis kan se att de 57 nya fartygen i större utsträckning kommer att ha svensk flagg. Mina frågor till finansministern kvarstår: Varför går det så trögt med beredningen av tonnageskattefrågan? De andra två frågorna är lika viktiga. Hur ser statsrådet på att den svenska rederinäringen inte har samma konkurrensmöjligheter som andra sjöfartsnationer inom EU? Hur bedömer statsrådet läget för rederinäringen och jobben när vi riskerar ökad utflaggning utan tonnageskatt? 219 Finansminister (): Det är tveklöst så att regeringsansvar ger många nya insikter. Det kan säkert också vittna om. Jag vill säga att lika villkor, som nämner, är en viktig utgångspunkt. Låt mig göra en enkel jämförelse. För en industriarbetare som tjänar utgår en arbetsgivaravgift på och en inkomstskatt på . Han betalar följaktligen i skatt. Det är vad han bidrar med till det allmänna. Sedan kan man naturligtvis tycka att skatterna borde vara högre eller lägre i största allmänhet, men så mycket betalar en industriarbetare. En får en arbetsgivaravgift på , en inkomstskatt på . Sedan utgår ett sjöfartsstöd på , och skattebetalningen är alltså noll kronor. Tittar vi sedan på sjöfartsnäringen kan vi notera att man har en nettoomsättning på 37 . På detta har man ett överskott på . Man har en bolagsskatt på och en slutlig skatt på . Det är mycket svårt att hitta någon annan industri som har en sådan proportion mellan omsättning och skattebetalning. Jag tror att det var lädervaruindustrin, som i min tabell har förkortningen DF, som betalar i bolagsskatt på en omsättning på ungefär en femtedel av sjöfartsnäringens. Sjöfartsnäringen är med andra ord en mycket gynnad bransch i . Jag tillhör dem som tror att vi har många skäl att få lägre skatter i , men det ska vi ha för breda näringar, för stora näringar och på lika villkor för näringarna. Sjöfartsnäringen är naturligtvis väldigt viktig och central. Den är viktig för att vi ska vara en del av världshandeln. Men låt oss också komma ihåg att när vi tittar på statistiken kan vi se att omsättningen för den här verksamheten har ökat. Handelsflottan har ökat. Vi har fler båtar med svensk flagg . Jag måste säga att jag har lite svårt att se grunden för vurm för att kraftigt sänka skattebelastningen för sjöfartsnäringen. Det är min övertygelse att skulle vi tappa avskrivningsreglerna skulle det förmodligen bli så att svensk sjöfart i större utsträckning skulle flagga ut. Det är just avskrivningsreglerna och möjligheterna att rulla dem framför sig som gör att vi har relativt stora investeringar i den här näringen. Då kan det naturligtvis vara motiverat att man kan skriva av en del av dem. Jag vill inte framstå som en skattetaliban som värnar varje skatteintäkt för statskassan, men det är ändå centralt och viktigt att vi får in våra skattebetalningar. Jag kan inte känna att det är en stor, angelägen, central och viktig arbetsuppgift för att prioritera en näring som är skattemässigt så påtagligt gynnad framför andra viktiga skatteprojekt. Vi ska naturligtvis bereda frågan vidare. Det finns många intressanta aspekter där man kan väga fram och tillbaka behovet av att arbeta vidare med detta. Men det finns inte ett färdigt utredningsförslag utan det finns ett mycket omfattande återstående arbete att göra på området. Jag vill ändå påpeka att vi är på väg in i ett ordförandeskapsår vi har EU-ministern här. Under det året kommer våra möjligheter att göra den typen av stora och omfattande beredningsarbeten att vara mycket begränsade. 220 (): Jag noterar inledningsvis att finansministern säger att regeringsarbetet ger lite nya insikter. Det kan i och för sig vara glädjande att ta del av. Jag hoppas att det gäller också inom andra politikområden med tanke på vad sade i den senaste valrörelsen. Jag ska inte gå in djupare i den frågan, men jag ska ta upp ett par saker som jag tycker är viktiga att komma ihåg. Antalet fartyg som har utflaggats har ökat. Det är inte så att inflaggningen har ökat utan det är utflaggningen som har ökat. Om man jämför åren 2000 är det 83 fartyg från svenska rederier som har blivit utflaggade. Det är betydligt fler än vad som har kommit med ny svensk flagg. Utvecklingen går i den riktningen. Det är trist att vi har en sådan utveckling i . Det är en viktig sjöfartsnation. Även om vi med stor kraft är på väg in i en allvarlig lågkonjunktur har vi ändå en stor del av svensk export som går via de svenska rederierna runt om i världen. Det är viktigt för att vi har en ordentlig sjöfart som fungerar på ett bra sätt och kan transportera våra varor fram och tillbaka till över de olika haven runt om i världen. Det är en viktig näring. Vi har diskuterat sjömansskatt och liknande tidigare. Vi har diskuterat frågan om det så kallade jobbskatteavdraget skulle gälla för sjömän också, som det inte gjorde från början. Den frågan har vi klarat ut. gäller jobbskatteavdraget även för sjömän. Men jag har fortfarande svårt att förstå varför vi inte kan ta fram ett förslag som handlar om tonnageskatt. Det är klart att man måste se till hela beskattningen av rederinäringen. Det inser alla. Latenta skatteskulder och liknande måste hanteras i ett sådant paket. Men jag förstår fortfarande inte varför det är så svårt att gå in i en dialog om att förändra skattesystemen så att vi får ett likvärdigt skattesystem för rederinäringen med en så kallad tonnageskatt så att det blir samma konkurrensförhållanden mellan de olika länderna i . Det är det som är huvudfrågan. Vad är det som gör att det är så svårt att konstruera ett sådant system? Varför ska det ta så oerhört ? Det har ändå tagit kom in på . är du väl ganska varm i kläderna trots allt. Många andra frågor går fort, men just den här frågan tar . Det går inte ens att ange någon tidsplan för ett beredningsarbete, utan det hänvisas till att andra frågor är viktigare än denna. Rederinäringen tycker att denna fråga är viktig. Jag har inga andra ambitioner än att vi ska ha en likabehandling av svensk sjöfart som annan sjöfart i andra länder och att de ska betala sin del av skatten. Men när det inte är likvärdiga konkurrensförhållanden, och vi riskerar att allt fler fartyg flaggas ut ur landet, upplever jag att detta är ett stort problem. Det måste ha hänt någonting. Bara efter regeringsskiftet sade , ansvarig för kommunikationsfrågorna, att det ska komma ett förslag om tonnageskatt under innevarande mandatperiod.