prot · GV09136 · 2008-08-14 00:00:00 — Det är klart att jag som näringsminister har full kontroll på vad regeringen gör, i synnerhet när jag dessutom är partiledare. Men jag tycker att det ska vara lite ordning och reda i frågeställningen. Jag har fått en interpellation som handlar om forskning och utveckling, och jag tycker att det är en så pass viktig fråga att vi ska ägna den här debatten åt just den. Jag uppfattade tal här i talarstolen som att han nästan fnyser åt . Det tycker jag verkligen inte att man ska göra. Det handlar om rejäla resurser från skattebetalarna som går till enskilda projekt. Om det sedan är att jämföra med fordonsindustrins egna satsningar, och att det kanske inte är de stora pengarna, var det inte heller det på den förra regeringens tid. Regeringar kan inte gå in med hur mycket pengar som helst i forskningsinsatser. Sedan säger att det här är gamla pengar från den förra regeringen. Mycket får ni ta åt er av jag ser i debatten att ni skryter över era insatser men har vi suttit i budgetförhandlingar och anslagit pengar till de här delarna och sett till att öka på när det gäller just satsningar på miljösidan, med i beslutet i förra omgången, som jag sade. Det jag tror är viktigt att säga är att fordonsindustrin är en viktig industri för . Vi har en väldigt bra dialog med fordonsindustrin, både personbilsindustrin och den tunga fordonsindustrin. Vi har sjösatt en massa olika projekt tillsammans med dem som vi har suttit i regeringsställning. Vi försöker på EU-nivå driva på så att det ska bli rätt villkor . Miljöbilspremien hjälper till att öka efterfrågan. Men den amerikanska marknaden är otroligt betydelsefull, inte minst för , och det gäller verkligen att vi rustar svensk fordonsindustri och ser till att behålla den kompetens som den har för att vi ska kunna vara konkurrenskraftiga framöver. Det kommer regeringen också att medverka till. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2007/08:819 om brist på jämställdhet i svenska bolagsstyrelser 36 Näringsminister (): har frågat mig om mitt initiativ beträffande utbildning av kvinnor som styrelseledamöter grundar sig på uppfattningen att bristen på jämställdhet i svenska bolagsstyrelser beror på dåligt självförtroende hos kvinnor. Han har även undrat varför vi valt att spendera offentliga medel på en fråga som han uppfattat att jag ser som icke-politisk. En jämn representation av kvinnor och män i beslutande organ är en viktig demokratifråga. Det är viktigt att öka andelen kvinnor på chefspositioner och i styrelser, såväl i privata företag som i statligt ägda företag och myndigheter. Jämställdhet i bolagsstyrelser är inte en politisk fråga i det avseendet att det inte är upp till politikerna att besluta vem som ska sitta i företagens styrelser. Politikens roll är i stället att underlätta för både kvinnor och män att kombinera arbete och familj så att fler kvinnor vill och kan söka sig till ledande positioner i företag och andra organisationer i samhället. Jag anser att det är en uppgift för ägarna att åstadkomma en jämn könsfördelning i bolagsstyrelserna. Vårt arbete med de statliga bolagsstyrelserna, där antalet kvinnor ökat från till från , visar att målmedvetet arbete från ägaren ger resultat och att kvotering inte är den enda lösningen. Insatsen med styrelseutbildning syftar till att ge fler kvinnor förutsättningar och verktyg för att ta sig an styrelseuppdrag. saknar kvinnor rätt nätverk och kontakter för att ta sig in i styrelser och hänvisar ofta själva till att de saknar tillräcklig erfarenhet, och det vill vi ändra på. Ingen ska kunna säga att det inte finns några kvinnor att rekrytera till styrelseposterna, för både och jag vet att kvinnorna finns, att de är kunniga och självsäkra och att deras insats kommer att driva framåt. Jag uppfattar att många företag av marknadsekonomiska och strategiska skäl väljer att ha mångfald i till exempel styrelsen, eftersom det ger bättre möjligheter att utforma produkter och tjänster som passar alla kunder, kvinnor som män, och leder till utveckling och innovation. Min ambition är att fler företag ska upptäcka och ta vara på de många goda skäl och fördelar en ökad jämställdhet och jämlikhet innebär. 37 (): Jag vill passa på att tacka näringsministern för svaret. Det är väldigt glädjande att i sitt svar gör nästan en fullständig reträtt från sina tidigare uttalanden i medierna att bland annat bristande kompetens skulle vara en av orsakerna till att kvinnor är så dåligt representerade i bolagsstyrelser. Det är i själva verket så att aldrig någonsin har så många kvinnor utbildat sig till jurister, civilingenjörer med mera, så det finns väldigt många kvinnor som skulle kunna ta de där styrelseplatserna. Sannolikt är det delvis ett uttryck för osäkerhet, men jag vill ändå passa på att höja ett varnande finger för den förklaringsmodellen. I praktiken skulle det innebära att kvinnor som söker sig till statliga bolag har bättre självförtroende än de som finns i den privata sfären. Så är det ju inte. De statliga bolagen har varit mer framgångsrika också i kvinnlig representation under den förra regeringen. Sanningen är den jag hoppas att jag och är väldigt överens om det att massor av kvinnor vill och kan vara goda bolagsstyrelseledamöter i både privata och statligt ägda företag. Det skulle medföra mycket av det som pratar om i sitt svar. Problemet är delvis det hon säger själv i svaret, bristen på nätverk, men också andra strukturella hinder. Det som är anmärkningsvärt är då när lyfter fram de statliga bolagen och säger: Titta här, det går att göra en förändring! Då visar ju hon att politik faktiskt spelar roll, att politik kan påverka förändringar och attityder och om man sätter upp mål leder det till förändring. Men som hon sedan berättar vad hon är beredd att göra avsätter hon inga resurser för att utbilda ägarna. Hon lägger inte fram några förslag på andra åtgärder för att se till att bryta den negativa utveckling som vi ser i svenska bolagsstyrelser. Det är ju så det vet att andelen kvinnor som finns representerade i svenska bolag minskar . Jag hade hoppats att vi skulle ha en näringsminister som säger sig förstå mångfaldens möjligheter och som tar ett mer proaktivt initiativ i de här frågorna än det svar som levererats här . 38 Näringsminister (): Låt mig först säga att jag aldrig har påstått att det är brist på kompetens hos kvinnor som gör att vi gör den här utbildningssatsningen. Jag menar att det finns väldigt många kvinnor som är fullt kapabla att ta styrelseuppdrag. Det som bevisar det är det arbete som jag själv har gjort i form av ägare av de statliga bolagen, där av ordförandena nu är kvinnor en ökning från 27 och där hälften av ledamöterna är kvinnor. Det är ett medvetet arbete av mig som ägare som har gjort att vi är i den situationen. Jag vill säga att jag inte gör detta av jämställdhetsskäl i första hand utan gör det av kommersiella skäl, därför att våra bolag, precis som alla andra bolag, har både kvinnor och män som kunder. Ska man förstå kunderna behöver man också se vilka kunderna är. I de allra flesta fall är det ungefär hälften kvinnor och hälften män som köper produkterna. Det är av det skälet som vi måste ha en bättre jämställdhet i våra bolagsstyrelser. Jag vill säga att detta också gäller mångfald i övrigt, det vill säga representation av människor med annan etnisk bakgrund än den svenska. Det är av affärsmässiga skäl som bolag måste se över sin situation. Det är också viktigt att säga att detta inte bara handlar om styrelser utan också om ledningar och ledningsgrupper. Ska kvinnor ta sig fram i dessa positioner måste de också finnas med i de sammanhangen. I vårt program för kvinnors företagande har vi anslagit en del av pengarna till just utbildning av styrelseledamöter. Jag har svårt att förstå varför är så upprörd över detta. Min erfarenhet är att utbildning är en bra grund för att också kunna ställa upp aktivt i rekryteringssammanhang. Jag är jätteöverraskad över att Socialdemokraterna är så emot den typen av satsningar. Jag trodde att det skulle vara något positivt. Sedan pratar man om kvotering. Jag är noga med att säga att man ska bära ansvar för sitt eget fögderi. Jag är ansvarig ägare till de statliga bolagen i min egenskap av näringsminister. Därför kan jag också vara med och påverka. I privata bolag är det aktieägarna som är ansvariga. Om man inte ser att det är viktigt att ha en representation av både kvinnor och män i bolagsstyrelserna är min mening att man missar en hel del affärsmöjligheter. Om Socialdemokraterna nu vill ha kvotering är min fråga tillbaka: Varför genomförde ni då inte det när ni satt i regeringsställning? Ni hade ju på er att göra det. Det måste ju finnas någon underliggande och bakomliggande förklaring till att ni aldrig gjorde det som ni hotade med. Jag tror att ni insåg det enkla sambandet mellan ägande och beslutsfattande, men det vill ni inte säga. Ni låtsas som om ni hade tänkt göra detta. Jag är åtminstone väldigt glad över att vi kan ta det här initiativet. Jag är väldigt glad över att vi har fått en så bra representation i de statliga bolagen. Vi kommer att fortsätta med det här arbetet av kommersiella skäl, av skälet att det är viktigt att de statliga bolagen går bra, men jag vill också öka trycket på de privata bolagen att börja se att vi med större mångfald i styrelserna och ledningsgrupperna också får ett bättre näringsliv och en ökad tillväxt. 39 (): Jag vill börja med att citera något som sade i E 24 : Pengarna ska användas för att utbilda kvinnor i styrelsearbete och så att de får mer kunskap, men också ett bättre självförtroende. Underförstått är att de saknar kunskap och självförtroende och att det är därför de inte har blivit valda att representeras i bolagsstyrelserna. Vi Socialdemokrater upprörs inte över den här satsningen. Tvärtom tror jag att den kan vara bra, men frågan är om den inte är lite missriktad. Den borde kanske riktas också mot andra sidan, där problemet i själva verket finns. Där finns de strukturer och institutioner som inte ser de affärsmässiga möjligheter som mångfalden ger. Det är i slutändan ändå märkligt att , som efter valet äger en rad statliga bolag, ser de affärsmässiga möjligheterna, konkurrenskraften och hur viktigt det är med mångfald, och då inte minst med bättre kvinnorepresentation, men så fort näringsministern går från rollen som ägare till att vara just näringsminister och hävda svenska bolags intressen backar hon och är inte beredd att göra något alls. Då säger hon att hon inte är beredd att vidta några åtgärder utöver att utbilda kvinnor som har dåligt självförtroende och kvinnor som saknar kunskap. Det var detta hon sade i E 24. Det är en bra satsning, men det borde följas av fler satsningar som är riktade åt rätt håll. Vi är överens om att det inte handlar om bristande kompetens, hoppas jag. Vi är också överens om att det inte är en självförtroendefråga i första hand. Men vi är inte överens om tagen, och vi är inte överens om hur långt vi är beredda att gå för att se till att vi faktiskt får in fler kvinnor i svenska bolagsstyrelser. Där skiljer vi oss åt. När JämO försökte förklara varför vi nu får sämre kvinnlig representation i svenska bolagsstyrelser sade JämO att det berodde på att det inte längre finns något hot om kvotering. Hotet är borttaget, och därför ser vi nu det här trendbrottet. Säga vad man vill om kvotering, men det land som har bäst kvinnlig representation är , och där har man infört en sådan lag. blir det spännande att se hur förändras. är ett av de länder i som har haft sämst kvinnlig representation. har man också där infört en lag som kräver en viss andel kvinnor i bolagsstyrelser. Vi får se vad det leder till. frågar oss: Varför hade ni kvoteringshotet vilande över de svenska bolagen? Jo, det var för att det åstadkom resultat resultat som vi nu inte längre ser. har vi nu ett trendbrott där utvecklingen går åt fel håll. Men låt oss inte fastna i en kvoteringsdebatt. Det finns så mycket mer man skulle kunna göra. Aktiebolagslagen skulle kunna ses över, liksom bestämmelserna i koden för bolagsstyrelser. Statsrådet skulle kunna efterfråga att fler företag hade jämställdhetsredovisningar. Det skulle sannolikt påverka arbetet. Men som i andra näringspolitiska frågor har vi en passiv, handlingsförlamad näringsminister. 40 Näringsminister (): Jag vet inte vad har för kontakter i den kvinnliga företagsvärlden. Det finns både kvinnor som är mycket erfarna, kunniga och som ställer upp i tunga bolagsstyrelser och väldigt många kvinnor som säger sig inte ha tillräcklig erfarenhet för att ställa upp. Det är framför allt i det sista fallet som vi ger stöd till utbildning och kunskapsuppbyggnad. Jag har svårt att se varför Socialdemokraterna skulle vara emot att vi satsar utbildningsresurser på att fler ska kunna ställa upp i de här sammanhangen. Jag kan också konstatera att de satsningar på kvinnors företagande som vi gör kommer att ge fler kvinnor erfarenhet av styrelsearbete och företagsarbete som kommer att vara viktiga resurser för den framtida rekryteringen. Det kommer att vara väldigt bra. Det här är något som den förra, socialdemokratiska regeringen helt negligerade under sin regeringsperiod. Bland mina 800 kvinnliga ambassadörer ser jag att här finns en fantastisk grupp att rekrytera styrelseledamöter från. En av anledningarna till att jag lyfter fram ambassadörerna är naturligtvis att jag vill visa på att här finns resurspersoner runt om i hela vårt land som är både kunniga och erfarna kvinnor som kan ställa upp i styrelsearbete. Det är intressant att lyfter fram att det var hotet om kvotering som ledde till så goda resultat. Ja, vad har det hotet åstadkommit? Vi har åtta kvinnliga styrelseordförande i privata börsbolag och kvinnor bland styrelseledamöterna. Jag är inte särskilt imponerad av hotet om kvotering. Det intressanta är också: Varför genomförde ni det aldrig? Om ni nu tror så hårt på detta, vad var det som gjorde att ni inte genomförde det? Jag vill ha en vettig förklaring till det. Om ni trodde på det och tyckte att det var en viktig åtgärd skulle ni väl ha fattat beslut om det och inte bara hotat med det? Jag tror att den viktigaste delen i detta är att näringslivet redan nu har en bolagskod där man har skrivit in att man ska eftersträva en jämn könsfördelning. Gör man inte det ska man rapportera varför man inte har lyckats. Jag tror att den här åtgärden är långt mycket viktigare än många av de andra åtgärder som Socialdemokraterna viftar med. Jag har i de statliga bolagen visat att med målmedvetet arbete och målmedveten rekrytering går det att åstadkomma resultat. Jag kommer att fortsätta det arbetet. Det är också därför som jag utmanar det privata näringslivet på det här området. Jag levererar resultat. Jag gör det för att jag vet att det ger kommersiell utdelning. Det borde också gälla i de privata bolagen. Jag hoppas verkligen att Socialdemokraterna inser att de här åtgärderna på utbildningsområdet är en positiv sak, även om de inte kommer att lösa alla problem. Men det är det heller ingen som har påstått i sammanhanget. 41 (): Jag hänvisar bara till vad JämO sade om hotet om kvotering. De menade på att just hotet hade haft effekt och att det inneburit att vi fått in fler kvinnor i de svenska bolagsstyrelserna. Så är det. När det försvann gick det åt fel håll. Det är vad JämO uppger. Återigen, : Vi är inte emot den här satsningen. Måhända borde man fundera på fler satsningar som riktar sig mot de strukturer som hindrar kvinnor att komma in i bolagsstyrelserna. Upprepa inte detta fler gånger, för det stämmer inte. Vi är inte emot den här typen av satsningar. Sedan lyfter upp de kvinnliga ambassadörerna. Också det är en intressant och bra satsning. Det ska hon ha beröm för. Men låt mig då citera ur : På sin blogg berättar , som är vd på ett bemanningsföretag för lärare, att stora satsning på kvinnliga företagare mest liknade ett skämt. Här har ni en penna och här finns en intressant broschyr som ni kan läsa ... Entreprenörerna behandlades som nybörjare och allmänt orutinerade. En herre från ifrågasatte behovet för kvinnliga företagare att kommunicera med datorer. Om ska få något gjort så är det nog bäst att hon lägger på ett kol. Det var den liberala sidan i . Så det är väl dags att lägga på ett kol. har sagt att hon kräver av landets företagare att de ska jobba som ivriga bävrar. Men det vi sett, , är en sömning sengångare. 42 Näringsminister (): Om jag ska vara ärlig tror jag att och är avundsjuka. De är avundsjuka för att vi levererar resultat. Låt mig ta några av siffrorna. Jag sade att det startades 53 400 nya företag . Det är en ökning . Vi kan titta på hur det ser ut när det gäller kvinnliga företagare. Det var nära 2 700 fler företag än 2006 som startades av en kvinna. Och det är fler än . Det går alltså åt rätt håll med de åtgärder som vi gör. Det är väl det som är så himla irriterande när man har hamnat i oppositionsställning. Jag kan förstå det. Men vi har ett systematiskt arbete med detta. Det är klart att jag är jättestolt över alla våra kvinnliga ambassadörer. Det är mycket kunniga och mycket kompetenta kvinnor. Jag reser just nu runt i landet och försöker träffa alla de här. Jag tror att det är viktigt att det finns ambassadörer för kvinnors företagande därför att man måste visa att det är roligt att vara företagare, att det går att skapa lönsamhet och att kvinnor kan leda företag. Jag tycker att den satsningen är en av de mest inspirerande satsningar som vi har gjort. Jag tror att just förebilderna på det här området kommer att spela roll också för den fråga som vi här diskuterar. Vågar vi ta på oss uppdrag? Vågar vi leda företag? Vågar vi vara privata entreprenörer? Det är hela vårt synsätt när det gäller anställning kontra att vara företagare som behöver förändras i vårt land. Vi måste hylla entreprenörerna. Vi måste hylla dem som riskerar. Vi måste hylla dem som ägnar så mycket tid åt att skapa jobb åt andra. Tyvärr får de slita mycket mer än många andra. Därför är regeringens satsning på just det här området, i bredd, på näringslivet men också satsningar på kvinnors företagande en otroligt viktig satsning för framtiden. De ivriga bävrarna växer fram på bred front i . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2007/08:817 om framtida regionindelning 43 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ i regionfrågan under den här mandatperioden och i så fall vilka. hade ett väldigt omfattande uppdrag som berörde hela den svenska samhällsorganisationen, såväl stat som landsting och kommuner. De förslag till en ny regional samhällsorganisation som kommittén lämnat i sitt slutbetänkande utgör enligt kommittén en sammanhållen helhet och förutsätter en ny läns- och regionkommunindelning. Förslagen ska inte endast lösa dagens problem utan framför allt hantera de utmaningar man kan förutse på ett par, tre decenniers sikt. Mot bakgrund av de stora frågor som förslag gäller valde regeringen att genomföra ett mycket omfattande remissförfarande som har tagit i anspråk. Totalt har yttrande kommit in från 543 remissinstanser. Jag kan konstatera att en stor majoritet av de remissinstanser som uttalat en tydlig uppfattning är huvudsakligen positiva till att inrätta regionkommuner och att dela in landet i väsentligt färre och större län och regionkommuner. En regional reform av den karaktär som föreslås och eventuellt bildande av nya län och landsting måste enligt regeringen växa fram underifrån. En diskussion om regionindelning är inte något som kan utgå från centrala direktiv. Efter önskemål från kommunala företrädare fattade regeringen också beslut om att uppdra åt att efter inkomna lokala och regionala önskemål utgöra en samtalspartner och samordna de här diskussionerna. Uppdraget har redovisats till regeringen . Som anger och som lyft fram innebär bland annat den demografiska utvecklingen och globaliseringen utmaningar för den framtida samhällsorganisationen. Beslut och åtgärder som innebär en långsiktigt hållbar förändrad samhällsorganisation kräver noggranna överväganden och en bred förankring, detta då frågorna är så omfattande och inkluderar mycket mer av samhällslivet utöver hälso- och sjukvården. Jag vill i detta sammanhang också lyfta fram de positiva erfarenheterna från försöken med ändrad regional ansvarsfördelning som påbörjades i de då nybildade storlänen och . Regeringen avser att fatta beslut om att permanenta dessa försöksverksamheter. har ansökningar om att bilda regionkommuner kommit in från bland annat , , och . Hanteringen av dessa bereds inom . Om en förändring av landstingsindelningen görs påverkas även den statliga länsindelningen. Regeringen avser därför även att utreda konsekvenser av förändringar av länsindelningen. När dessa utredningar är klara kommer regeringen att ta ställning till när, och om, en förändring av indelningen kan ske. Jag kan dock försäkra att regeringen arbetar mycket aktivt med regionfrågan och strävar efter att hitta lösningar i brett politiskt samförstånd som bidrar till långsiktigt hållbara lösningar på den regionala samhällsorganisationen. 44 (): Tack så mycket, statsrådet , för svaret! Jag kan väl konstatera att jag kan instämma i det mesta i den text och det svar som har levererat. Jag har egentligen ingen annan uppfattning än det som skrivs här, över huvud taget. Däremot var jag nog optimistisk när jag ställde mina frågor, om kunde ge ett ordentligt besked om han avser att göra någonting så att vi ser att det händer något konkret . Det svaret saknar jag. Det är ingen hemlighet. Vi vet att inte alla partier i regeringen tycker lika om den här frågan. Ett stort parti har en något annorlunda uppfattning, vilket naturligtvis gör att den här frågan bromsas något. Det är väl så man kan konstatera att det ser ut. Det är riktigt, som sägs om det här, att det här har ett sikte . Vi gör inte en regionindelning för exakt hur det ser ut . Precis som har pekat på var uppgift att se på en organisation med sikte också på 2030, hur den skulle kunna leva upp till samhällsbehovet som det ser ut då. Det är naturligtvis oerhört svårt att bedöma hur det ska vara. Jag kan till min glädje, som ledamot i kommittén, naturligtvis fastna för att det var, tror jag, 400 eller 450 remisser som lämnades ut, och det var 543 som kom in. Det var fler som ville svara än som var tillfrågade. Bara detta tyder på att det är ett oerhört stort intresse i landet för den här frågan. Om jag inte minns fel var det 96 eller till och , om man ska vara exakt, som var positiva. Det var många länsstyrelser som var positiva. Det finns dock fortfarande en och annan landshövding som är mycket tveksam till regionalisering. Men det kanske och jag kan hjälpas åt med . Däremot kan jag konstatera, , att det finns en majoritet i kammaren för att vi ska genomföra det här projektet, vilket jag tycker kan vara ett starkt argument för det fortsatta arbetet med frågan. Jag tror att det är väldigt viktigt att man gör det här. Det är riktigt att initiativet ska komma underifrån, men det är också oerhört viktigt att regeringen tar sitt ansvar i frågan och ser till att en regionalisering blir till gagn för landet, storleksmässigt och indelningsmässigt. Det gäller att få pusslet att gå ihop så att det inte blir någon bit över, en landsdel som inte passar in. Staten och regeringen måste vara tydlig med vad man vill i frågan. Det är inte så enkelt som att säga att de som vill bilda får göra det. Det finns något enstaka område som har bestämt att där är man överens att det ska se ut på ett visst sätt. Det kan vara alldeles utmärkt på något ställe. På ett annat ställe kanske det inte alls passar in i bilden. Om jag vore i kläder och förfogade över frågan fullt ut tror jag att det skulle vara alldeles ypperligt att tillsätta en statlig förhandlingsman kanske som . Det är inget fel på honom, absolut inte. Jag har högsta förtroende för . Men det handlar om att få ett tydligt mandat att sy ihop det. Det behövs hjälp ute i landet.