prot · GW0948 · 2008-12-12 00:00:00 — Det är mycket pengar, men beaktat att har stora intressen i en snabbt globaliserad värld är det både viktigt och nödvändigt att ligga i framkant när det gäller information och kunskapsutveckling. Som många har sagt handlar det om satsningar på internationella organisationer, freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet, nordiskt samarbete, säkerhetspolitik, forskning, , och . Det är viktiga frågor. Trots detta engagemang är det alltför många svenska medborgare som tror att vi bor längst upp på jordgloben och mitt i centrum. Dessutom tror de att alla andra beskådar och söker kunskap om hur vi löser våra problem. Verkligheten är väl den att de flesta av jordens invånare inte vet att finns och rakt inte var vi befinner oss. Det finns även människor i som betraktar vår roll inom EU på ungefär samma sätt, nämligen att vi står i centrum. Senast i fredagspanelen i var det två av tre debattörer som gav uttryck för att inte borde vara engagerat i därför att vi är ett neutralt land. Det var två av tre framstående svenska debattörer i andra avseenden som sade detta. är inte neutralt. Vi är inte neutrala mot terrorism. Vi arbetar för mänskliga rättigheter och demokrati. Vi tar ställning. Att det är skillnad på att vara neutral och att vara alliansfri har tydligen inte ännu nått fram. har mycket att lära och att lära ut. Att satsa pengar på internationell samverkan är att ödmjukt inse att vi behöver stärka relationerna med omvärlden och öka våra förutsättningar att hyggligt stå på egna ben i internationella sammanhang. Det är detta de här pengarna är till för. Mot bakgrund av denna insikt skulle vi behöva satsa väsentligt större belopp på det här budgetområdet för att också få med fler svenskar. Jag vill, detta till trots, yrka bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande nr 1. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 5 § Internationellt bistånd Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2008/09:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop. 2008/09:1 delvis, framst. 2007/08:RRS16 och framst. 2007/08:RRS27). 11 (): Som vanligt känns det spännande att stå här i talarstolen och titta tillbaka på det år som har gått. Det brukar vi göra här i den biståndspolitiska debatten . Det är djupt beklagligt att biståndsministern inte är här. Det är en lång rad stora och viktiga saker som har presenterats av regeringen och som har debatterats . Det finns också ställningstaganden som biståndsministern själv har gått i spetsen för och alldeles har presenterat på . Det är ganska märkligt att biståndsministern då väljer att inte delta i den debatten i riksdag. Jag som företrädare för Socialdemokraterna beklagar att biståndsministern väljer att inte vara här. Jag tänkte att det fanns något viktigt åtagande som biståndsministern har valt att delta i i stället, men i biståndsministerns kalender på hemsida fanns det inte några anmälda åtaganden för biståndsministern. Det är beklagligt. Jag hade sett fram emot att få svar på en del av de frågor som många av oss har debatterat både i medierna och i andra sammanhang. kommer vi att debattera internationellt bistånd. Vi gör det i då det råder djup ekonomisk kris i världen. Det är finanskris och det är lågkonjunktur, och sammantaget drabbar detta på ett allvarligt sätt vårt eget land, och men slår på många sätt ännu hårdare mot den fattiga delen av världen. riktas ljuset på ett naturligt sätt mot de problem som man har på hemmaplan, och det är lätt att de svårigheter som kommer de fattiga till del kommer lite i skymundan när man har de här stora svårigheterna på hemmaplan. Jag kommer efter mitt anförande här att ställa mig bakom reservationerna 1, 2 och 4, och jag kommer att presentera lite grann av det som vi socialdemokrater har valt att ställa oss bakom. Eftersom vårt budgetalternativ har fallit kommer vårt alternativ till uttryck i ett särskilt yttrande, och jag kommer att redogöra lite grann för de synpunkter vi har. Jag återkommer till den ekonomiska krisen. Från bland annat FN:s håll gör man bedömningen att 100 miljoner människor kommer att falla tillbaka i fattigdom under de svåra tider vi lever i . är det så att det inte bara drabbar den fattiga världen i form av de svårigheter som kommer till följd av minskad handel utan också minskar biståndsviljan i den rikare delen av världen. Bland annat påverkar det ländernas vilja att betala vad man har utlovat i bistånd. Det är inte solidariteten med de fattigaste människorna i världen som kommer i första rummet, utan man ägnar sig naturligtvis åt krishantering på hemmaplan. Jag vill vara ärlig och uppriktig och säga att det är naturligt. Det har skett under tidigare regeringar, och det är också naturligt att det sker . Men för oss som jobbar med de här frågorna och som kämpar för den internationella solidariteten med världens utsatta människor är det viktigt att föra en intensiv debatt om att försvara det ändå begränsade flödet av resurser till de människor som har det svårast. Exempelvis är det så att flera av EU:s nya medlemsländer anser att deras ekonomi nu är så ansträngd att de har svårt att leva upp till de löften de har gett om att ge bistånd. Inom EU har man kämpat för att komma överens om att höja biståndsnivåerna. är det intressant hur debatten har förts här på hemmaplan . som finanskrisen har tagit sig allt större proportioner har vi fått en biståndsminister som i och för sig indikerat detta tidigare, men som på ett nästan häpnadsväckande sätt gått ut i debatten och pratar om att slopa enprocentsmålet för svenskt bistånd. Få gånger har väl ett så tydligt besked kommit vid så fel tidpunkt. Man blir inte klokare av resonemangen i det som skrivs av biståndsministern och partisekreterare. Det inleds nämligen med följande rader: Världen står inför ett antal strategiska utmaningar som kräver politiskt nytänkande och ledarskap. Inte minst finanskrisens globala omfattning och vittgående konsekvenser har illustrerat vikten av gemensamt agerande, som också inkluderar utvecklingsländernas intressen. Finanskrisen, livsmedelskrisen och klimatförändringarna drabbar de allra fattigaste värst. Vad är då slutsatsen av det? Jo, då är slutsatsen att vi ska slopa enprocentsmålet och därmed öppna för minskat bistånd. Den här frågan skulle jag vilja ha ett svar på av biståndsminister : Hur får man ihop den ekvationen? Det man egentligen pratar om här är att världens utsatta människor nu har det svårare än på väldigt länge och att flera av de landvinningar och framgångar vi ändå har uppnått nu kräver mindre resurser i då de har det svårare . Den slutsats som biståndsministern kommer fram till är minst sagt både beklagansvärd och märklig. Inför lovade de 15 EU-medlemsländerna att öka sitt bistånd till av bni . Det finns mycket som tyder på att man inte kommer att nå dit. Det finns mycket som talar för att biståndsflödena till utvecklingsländerna faktiskt kommer att minska . Det kommer att krävas stora ansträngningar och ett ledarskap från oss i den rika världen för att lindra nöden för de fattiga och utsatta. I kölvattnet av minskade resurser och minskade biståndsflöden minskar också kampen och förutsättningarna för att utveckla demokrati, mänskliga rättigheter och många andra av de värden som vi så ofta har ställt oss bakom att kämpa för i den här . ska det har vi diskuterat och varit ense om här i vara pådrivande och trycka på att rika länder som inte lever upp till de gemensamma målsättningarna måste göra så, inte bara inom EU utan också i andra internationella forum. Det har också biståndsminister gjort. Hon har drivit på. Det har vi fått föredragningar om i utrikesutskottet, och vi har sett när vi läst protokoll att biståndsministern faktiskt har gjort just det. Hon har ställt upp och gjort det vi har sagt här i kammaren. blir trovärdigheten kraftigt naggad i kanten när samma biståndsminister i , i debatten och i vill kämpa för motsatsen och att ta bort enprocentsmålet. Som från mycket riktigt sagt i sina uttalanden är det sällan så att ett slopat enprocentsmål har lett till att man ökar biståndet utan precis tvärtom. När man tar bort mål för hur mycket man ska allokera till bistånd brukar det inte bli mer pengar. Dessutom tror jag att det är viktigt att titta på att vi ska ha en biståndspolitik och ett biståndsflöde som inte bara, som biståndsministern uttrycker det, är en belastning i högkonjunktur på grund av sin storlek utan som också håller när vi går in i svåra tider, som . Vi socialdemokrater förespråkar en solidaritetspolitik som syftar till att hållbart minska fattigdomen och klyftorna i världen på ett sätt som stärker utvecklingen av demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Politiken måste utformas så att biståndet bidrar till minskad marginalisering och inkluderar samverkande insatser på andra politikområden där handel, tillväxt och miljöhänsyn tillhör de viktigare. Biståndet ska präglas av hög ambition och hög kvalitet och ska ge resultat. Den solidaritetspolitik vi vill föra ska utvecklas för att bättre möta den nya tidens krav och behov. För en modern solidaritets- och utvecklingspolitik med fattigdomsbekämpning i centrum vill vi också satsa betydligt mer på konfliktförebyggande insatser, kvalitetsarbete och klimatåtgärder. Vi allokerar också i vårt budgetalternativ mer pengar till insatser på de här områdena. Jag vill ge rätt i det han sade i sitt anförande i den avslutade debatten om utgiftsområdet Internationell samverkan. Jag tror att där kan spela en större roll och att vi borde göra mer på det området. I de fall då konflikter utbryter spolieras snabbt allt det vi har kunnat göra genom inhemska insatser med stöd av biståndsinsatser från andra delar av världen. Vi förespråkar en stark biståndspolitik. Enprocentsmålet för svenskt bistånd ska fortsatt gälla. Därom är vi i oppositionen helt eniga. Men biståndet måste ha hög kvalitet och användas på ett effektivt sätt, och det arbetet måste vi gemensamt kämpa för att fortsätta utveckla. Det arbetet är aldrig färdigt inte för att man inrättar en institution som Sadev, inte för att man lägger mer resurser på revision. Det är en ständig debatt och kamp om att utveckla resurserna. Vi har också valt att ha synpunkter på den rapport som har kommit om hur enskilda organisationer har granskats. Egentligen var det inte de enskilda organisationerna som granskades, utan Sida. Men i och med presentation av sin rapport landade kritiken på de enskilda organisationerna. Det tycker vi är olyckligt. Alltför sällan nämns de stora och viktiga insatser som enskilda organisationer bedriver i världen. När man tittar på de insatser som svenskt bistånd gjort i , som berördes, blir man mäkta stolt över att svenska enskilda organisationer kan göra så stor skillnad. har varit där . Den har kunnat verka under alla olika former av styre, talibaner, ryssar eller vad som helst, och ändå lyckats göra imponerande insatser. När Karzai var här i sade han att han skulle vilja utse ordföranden i till vice utbildningsminister i . Det var naturligtvis sagt med glimten i ögat, men som erkänsla för att byggt upp en fjärdedel av skolor. Tyvärr tycker jag att det senaste årets snedvinklade debatt om enskilda organisationer som följd av presentation av sin rapport, som landade fel, på ett dåligt sätt redovisar hur viktiga insatser enskilda organisationer gör inom svenskt bistånd. De kräver sin upprättelse. Detta är snedvinklat. Det sägs att mycket pengar är slarvigt eller felaktigt använda. Jag skulle vilja säga att det är precis raka motsatsen. Deras insatser är stora och imponerande. På marginalen kan det säkert finnas saker som bör förbättras. är deras frivilliginsatser nästan omätbara i svenska pengar mätt. Många timmar, kvällar och läggs ned, och ibland tas också stora risker av svenska enskilda organisationer. Vi vill i vårt alternativ till budget lägga mer resurser på konfliktförebyggande insatser. Vi vill också göra en särskild satsning på demokrati och mänskliga rättigheter i med 100 miljoner under 20092011. Det klingar illa när landets utrikesminister med en av högsta stämmor kritiserar när man drar in demokratiinsatser i . Man beklagar morden på journalister i men avbryter bistånd via svenska instanser som stöder fria journalister i . Det har kommit många motsägelsefulla uppgifter från regeringen . Det har skrivits skriftliga frågor till utrikesministern. Han ämnar återinföra någon form av bistånd på 10 miljoner, som inte ska tas från biståndsbudgeten men som ska gå till studies. har försökt få fram varifrån de pengarna ska tas har ingen vetat. Men brukar ha någonting i bakfickan. Jag hoppas att det täcker 10 miljoner. För oss är detta ett mycket större ansvarstagande vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter i . Vi skulle vilja uppmuntra er att fortsätta debatten. Vi hoppas att det landar i att ett större demokratistöd kan öppnas för . Det är en hycklande inställning att prata om bristen på mänskliga rättigheter och avsluta arbetet med stöd till sådana krafter. Som jag har sagt vill vi att man inom och forskarvärlden bygger upp kapacitet för konfliktförebyggande och fredsskapande insatser. Vi vill i vårt skuggalternativ avsätta , eller totalt inom budgetramen 20092011. Vi vill också göra särskilda satsningar på aids, eftersom det är ett oerhört hinder för utveckling. Vi får i vårt alternativ en riktad satsning på aidsbekämpning på eller totalt inom budgetramen 20092011. Det är viktigt att förbättra återkopplingen till svenska folket om utvecklingspolitikens mål och resultat. Vi förordar därför en budgetförstärkning till ändamålet och vill i dialog med Sida och enskilda organisationer se över hur vi kan utveckla och stärka informationsarbetet kring biståndet. Slutligen skulle vi vilja att man gjorde en översyn över hur vi använder beskickningar i världen. Det är inte rimligt att vi både drar oss ur bistånd och lägger ned beskickningar på olika platser som vi pratar om att vårt samarbete ska övergå i nya former. Vem ska då vara motorn i utvecklingen av de nya kontakterna? (: Det var över begärd talartid. Jag har också en fråga till , som inledningsvis sade att han ställer sig bakom reservationerna 1, 2 och 4. Det var med andra ord inget yrkande?) Jo, jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2 och 4. 12 HANS (): Jag vill inleda med att yrka bifall till reservationerna 4 och 6. Vi har att diskutera den borgerliga regeringens och oppositionens olika förslag till budget för utgiftsområde 7, Internationellt bistånd . Vi kommer under de kommande timmarna att diskutera nivåerna och innehållet på detta utgiftsområde, satsningar, nedskärningar och avräkningar. Jag vill därför, så här i början av debatten, påminna om vad det egentligen är som vi ska diskutera . vaknade 800 miljoner människor och var hungriga. De kommer att genomleva den här dagen hungriga. kommer de att gå och lägga sig och vara minst lika hungriga. kommer 30 000 barn att dö alldeles i onödan, av tomma magar som vi skulle kunna fylla, av sjukdomar vi skulle kunna bota, av smutsigt vatten vi skulle kunna rena. kommer enligt 200 kvinnor att dö i en illegal och osäker abort, eftersom män förvägrar dem den grundläggande rätten att bestämma över sina egna liv och sina egna kroppar. De är dessa 800 miljoner hungriga, dessa 30 000 barn vars stund på jorden blev alldeles för kort och dessa 200 kvinnor som blir offer för mäns vilja att kontrollera kvinnors kroppar som vi egentligen borde diskutera här . Vad kan vi göra tillsammans här i så att fler av dem kan få äta sig mätta, fler av dem kan få rent vatten i sin kopp eller mediciner mot sin diarré och fler av dessa kvinnor kan få en säker och laglig abort? Ska vi nå dit kommer biståndet bara att kunna vara en del, men en viktig del. Men vi vänsterpartister anser att om vi ska ta det avgörande steget mot en rättvis värld krävs mer än bistånd. Då krävs omfattande skuldavskrivningar, en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar, ett stärkt regelverk för vapenhandel, en reformering och demokratisering av IMF och , tydligare globala regler för utländska investeringar och rättvisa handelsregler. I grunden krävs en ny ekonomisk ordning med en tydlig omfördelning av makt och resurser från nord till syd, från män till kvinnor, från maktfullkomliga till maktlösa. I budgetmotion och vår motion om millenniemålen har vi försökt visa hur några av de första stegen i en sådan utveckling skulle kunna se ut. Av de många förslag vi lagt fram från sida kommer jag att fokusera på dem som berör internationellt utvecklingssamarbete. anser att det är dags att vi gör enprocentsmålet till ett enprocentsgolv, att vi vågar gå vidare. satsar därför i vårt förslag till budget drygt 1,5 miljarder mer på internationellt utvecklingssamarbete än regeringen. satsar 3 miljarder på klimatbistånd, en satsning som vi lägger utöver enprocentsmålet. Vi gör denna satsning därför att det är världens fattiga som tvingas bära den tyngsta bördan av klimatförändringarna. Boskapskötarna i norra , risbönderna i delta och invånarna längs sluttningar betalar priset för de koldioxidutsläpp som vi i i-länderna bär det tyngsta ansvaret för. var ensamt i denna kammare om att föreslå ett förstärkt klimatbistånd. har även regeringen gjort en så kallad satsning på klimatbistånd, men till skillnad från väljer man att omfördela medel inom biståndsramen. Man tar med andra ord utlovade biståndsmedel från planerade satsningar på skolor, hivprevention och jordbruksutveckling. Först får världens fattiga och maktlösa bära den tyngsta bördan för våra klimatutsläpp, sedan låter man världens fattiga betala för klimatarbetet genom undandraget bistånd. För oss i är detta en dubbel bestraffning av världens fattiga. vill vidare öronmärka av biståndet till SRHR-frågor, det vill säga frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, öka stödet till de FN-organ som arbetar med kvinnors rättigheter, Unifem och UNFPA, och förstärka arbetet med Sidas HBT-handlingsplan. Detta är grundläggande rättighetsfrågor, men det är i minst lika hög grad en fråga om utveckling, fattigdomsbekämpning och demokrati. Minskad mödra- och barnadödlighet, ökad tillgång till sexualupplysning, preventivmedel och förstärkta sexuella rättigheter måste vara en central del i varje fattigdomsbekämpningsstrategi om den har ambitionen att vara framgångsrik. Vikten av jämställdhetsperspektiv i biståndspolitiken råder det sällan oenighet om i retoriken, men verkligheten talar ett helt annat språk. har den borgerliga regeringen sänkt stödet till de båda FN-organ som jobbar med kvinnors rättigheter, Unifem, för kvinnor, och UNFPA, det FN-organ som arbetar med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. som våra nordiska grannländer nu kraftigt förstärker stödet till Unifem minskar den borgerliga regeringen stödet . Även när det kommer till HBT-frågorna återstår mycket innan retoriken omsatts till politiskt agerande. finansierades 18 projekt med huvudfokus på HBT-frågor med svenska biståndsmedel till en kostnad av . Det motsvarar av det totala utvecklingsarbetet. vill vidare att möjligheterna för frivilligorganisationernas arbete förbättras. Frivilligorganisationer i spelar och har spelat en avgörande och viktig roll inom biståndet. Genom sina kontakter med andra folkrörelser i syd och sitt småskaliga arbete fyller de en viktig funktion. Genom alla de svenskar som ideellt engagerat sig i solidaritets- och biståndsarbetet har den svenska utvecklingspolitiken fått en tydligare folklig förankring och tillförts viktiga perspektiv. vill därför att den egeninsats för frivilligorganisationernas informationsarbete som regeringen har infört ska avskaffas. I oppositionens gemensamma reservation 4 markerar vi tillsammans tydligt mot den hetskampanj som bedrivits mot de svenska frivilligorganisationerna, inte sällan sanktionerad av och biståndsministern. Ska hårdare krav ställas på dessa organisationer måste de också få de ekonomiska förutsättningarna att leva upp till dem. I regeringens förslag till budget uppfylls formellt enprocentsmålet för svenskt utvecklingssamarbete. sker en kraftig och omfattande urholkning. Sedan den borgerliga regeringen tillträdde 2006 har man tagit från biståndet för att bekosta flyktingmottagande i . Man har tagit från biståndet för att finansiera skuldavskrivningar, men vi vet att det mesta av medlen aldrig har lämnat . Sammanlagt kommer mer än att ha avräknats med den här budgeten från biståndet för skuldavskrivningar och flyktingmottagande sedan , , och kom till makten. det blir många måltider för världens hungriga, många näringspaketet och antibiotikakurer för världens döende barn och många säkra aborter för världens kvinnor. det blir väldigt många svikna vallöften för , och . Biståndsministern brukar avfärda dessa frågor som tråkiga teknikaliteter. Man kan ju fråga sig under vilken annan utgiftspost man skulle kunna avfärda över 8 miljarder som en tråkig teknikalitet? är på inga sätt värst i klassen. av bistånd går till flyktingmottagande inom landet och till att bekosta utländska studenter på de österrikiska universiteten. För är siffran och för . Jag ska inte lasta den borgerliga regeringen i för urholkningen av det franska biståndet, men jag lastar den borgerliga regeringen för att man är så oerhört tyst inför den omfattande urholkningen av det internationella biståndet. vill att ska vara en tydlig röst för ökat bistånd av högre kvalitet. En början hade varit att hade agerat inom Dac för att de internationella regelverken ska ses över för att minska utrymmet för urholkningar och för att sätta stopp för det oändliga budgettricksandet med biståndet. Visst finns det kvalitetsbrister inom biståndet, men de finns inte framför allt i de existerande biståndsprojekten i , eller . De stora kvalitetsbristerna i det internationella biståndet finns på finansdepartementen i , och där miljarder av biståndet tricksas bort, så att det aldrig kommer världens fattiga till del. vill öka biståndet och höja dess kvalitet. En början skulle vara att se till att varje biståndskrona faktiskt användes som internationellt utvecklingssamarbete att varje biståndskrona hade använts på bästa sätt för att mätta världens 800 miljoner hungriga, rädda livet på några av de 30 000 barn som dör och ge fler kvinnor tillbaka makten över sina kroppar. Jag vill därmed yrka bifall till reservationerna 4 och 6. 13 (): Under de tidigare årens budgetdebatter har jag bland annat talat om vikten av att debet och kredit ska gå ihop och att det är svårt att följa vart resurser tar vägen när de avräknas från ett budgetområde till ett annat. Klart och tydligt är dock att en stor del av biståndsbudgeten går till flyktingmottagande i , precis som nämnde. Även bekostas en dryg tredjedel av hela utgiftsområde 8, det vill säga Migration, av biståndet. Vi tar över 2 miljarder från de allra fattigaste i världen och bekostar verksamhet, som ligger på ungefär samma summa, bara några enstaka miljoner mer. Eller är det kanske förvaren som de fattigaste bekostar? Där låser vi in människor som inte har begått några brott, ibland upp till . Bara förvaren beräknas kosta över 200 miljoner . Eller bekostar de fattigaste i världen utvisningarna från ? För dem har vi också avsatt över 200 miljoner. Eller bekostar de fattigaste domstolsprövningarna i , som har gett klartecken till myndigheterna om att det inte är krig i vare sig eller och att vi därför utan problem kan utvisa människor dit? vill vi utöka den militära närvaron i landet. Eller betalar de fattigaste för de av utsedda ombuden, som i vissa fall knappt träffar sina klienter? För kan vi i stället hjälpa till att bekämpa fattigdom och ge människor förutsättningar för att leva kvar i sina hemländer i stället för att tvingas på flykt på grund av konflikter eller fattigdom. Det hade varit bättre och mer effektivt att lägga biståndspengar på att förebygga migrationsströmmarna i stället för att använda samma pengar till att skicka hem dessa personer till samma konflikt eller samma fattigdom igen.