prot · GW094 · 2008-09-22 00:00:00 — Men självklart måste regeringen följa utvecklingen och vid behov återkomma. Man kan alltid diskutera detaljer i ett sådant här budgetförslag. Men i detta konjunkturläge har jag svårt att se en annan politisk inriktning. Det vore intressant att veta om vi får se något alternativ till detta. Vad vill då Socialdemokraterna, det största oppositionspartiet? Ja, skräddarmästare frågade sig vid ett möte i : Vad vill socialdemokratin? Det är en fråga som inte bara skräddarmästare har rätt att ställa sig. klagar ju faktiskt ena dagen på att vi sänker skatterna för mycket, på att vi stimulerar efterfrågan för lite. Ena dagen säger att våra skattesänkningar är fel. säger att skattesänkningarna inte ska rivas upp. Ena dagen utmålas den sänkta fastighetsskatten som höjden av orättvisa. säger att modellen är bra och i allt väsentligt ska behållas. står staty utanför LO-borgen. Han ställde frågan om vad socialdemokratin ville . Är det inte märkligt att vi tvingas ställa samma fråga ? Den svenska skattedebatten är lite märklig. Varje skattesänkning betraktas som slöseri med statens pengar. Varje skattesänkning framställs som ett hot mot välfärden. Varje skattesänkning hotar tryggheten. Men vems är pengarna? Är det inte medborgarnas? Är det inte så att de, , allt högre skatterna har gjort att vanliga löntagare fått allt mindre ekonomiska marginaler och blivit alltmer beroende av beslut av politiker och byråkrater? Är det inte dags att vända perspektiven? Den här regeringen har faktiskt visat att det går att både sänka skatterna och satsa på välfärden. Tandvården, psykiatrin, förskolan, vårdnadsbidrag, rättsväsen, forskning, infrastruktur, sjukvård och äldreomsorg är områden som alla får mer resurser som skatterna för vanliga löntagare och företagare sjunker. Sakta men säkert flyttar vi över mer och mer makt till familjer och enskilda individer som vi slår vakt om det gemensamma ansvaret för människors rätt till en god vård, omsorg och utbildning och som vi rustar upp kärnverksamheterna i stat och kommun. Trygghet handlar inte heller bara om socialförsäkringar utan än mer om självkänsla och relationer med dem som står oss närmast, familj och nära vänner. Trygghet är därför mycket mer än det som ryms i budgettabeller. Därför handlar det också om familjepolitik, barns och ungdomars uppväxtvillkor, synen på den ideella sektorn och det ideella arbetet. Och det handlar om människors makt och möjlighet att påverka sitt eget liv. Jag vill avslutningsvis lyfta fram två viktiga reformområden i den här budgeten. Det första är pensionerna. drev i opposition en hård kritik mot Socialdemokraterna för att de glömde de sämst ställda pensionärerna. Därför är vi nu glada för att alliansregeringen gör en satsning på just denna grupp som har varit vår första prioritet. Det handlar ofta om kvinnor . Tittar man på alla analyser av utvecklingen av den ekonomiska standarden ser man att just den här gruppen, äldre kvinnor, har halkat efter mest under en lång följd av år med socialdemokratiskt styre. Få röster har höjts för de här kvinnornas situation. Här ligger kanske det största jämställdhetspolitiska misslyckandet. gör alliansregeringen den största satsningen på den här gruppen sedan det nya pensionssystemet kom på plats. Skattesänkningen uppgår till . Tillsammans med den vanliga uppräkning som sker blir det efter skatt, netto. Vi kan också se hur de genomsnittliga pensionerna nu höjs snabbare än tidigare beroende på att pensionssystemet är kopplat till hur sysselsättningen utvecklas. Ju fler som arbetar desto mer stiger pensionerna. , när Socialdemokraterna ledde landet, steg pensionerna med i genomsnitt . stiger de med . Vi kristdemokrater är glada över allt detta. Men vi vill gå vidare. Vi vill gärna genomföra ytterligare skattesänkningar för alla våra pensionärer. Socialdemokraterna påstår att de vill sänka skatten mer för pensionärerna än vad alliansregeringen gör. Men om nu Socialdemokraterna är så villiga att sänka skatten för pensionärerna undrar jag: Varför gjorde ni aldrig något sådant när ni hade makten? Ni hade tolv budgetar på er. I regeringsställning sänkte ni sällan skatten för någon. Ni höjde den mest. Men en skattesänkning av betydelse gjorde ni. Ni införde ett skatteavdrag, den så kallade kompensationen för pensionsavgifterna. Den skattereduktionen riktade sig också mest till den som tjänade bäst. Jag, som riksdagsledamot, får dubbelt så mycket i den skattereduktionen som jag får i jobbskatteavdraget, som alliansregeringen infört. Och pensionärerna får ingenting av den skattereduktion som ni införde. I budgeten får kommuner och landsting ca mer i ekonomiskt utrymme. handlar det om ca . Det sker genom att arbetsgivareavgifterna sänks för alla men också genom att ungdomar får en extra sänkning av arbetsgivaravgifterna. Det sker genom den nya kommunala fastighetsavgiftens konstruktion och genom satsningar på att korta vårdköer och rusta upp psykiatrin. Det handlar om att stödja kommunerna, som har ansvaret för mycket av välfärdstjänsterna i vårt land. Det gör deras budgetarbete lite lättare, även om de också känner av konjunkturavmattningen. En regering kan aldrig trolla bort konjunkturen. Men vi kan motverka dess negativa effekter, och vi kan bygga starkt, så att vi drar nytta av högkonjunkturen när den kommer. För detta krävs en ansvarfull regering och en långsiktig ekonomisk politik, och de kraven tycker jag att den liggande budgetpropositionen uppfyller. 6 (): Jag har tidigare jobbat både i äldreomsorgen och i barnomsorgen, och jag har varit ensamstående mor. Jag vet hur hårt det slår när orättvisorna i samhället ökar när konjunkturen i ekonomin viker. Det har visat sig att det alltid är samma grupper som får stå tillbaka. Men så behöver det inte vara. Det går att förändra, även inför en lågkonjunktur. Men den här regeringen har systematiskt arbetat för att öka orättvisorna i . Tydligast syns det i de enormt stora skattesänkningarna till de rikaste. Förmögenhetsskatten har avskaffats, fastighetsskatten är lika oavsett om du bor i en lyxkåk i eller i ett radhus i . Regeringen har infört subventioner till dem som har råd med en egen hushållerska eller . får arbetslösa, sjuka, pensionärer och småbarnsföräldrar betala. går vi in i en lågkonjunktur. Drygt 30 000 människor har varslats , sju varsel . Vi går in i den här turbulensen med ett svagare utbildningssystem . Möjligheterna att vidareutbilda sig har kraftigt skurits ned. Det gäller allt från arbetsmarknadsutbildningar till antalet högskoleplatser. 500 000 har lämnat a-kassan, vilket regeringen nu indirekt medger är deras fel. Det betyder att vi går in i lågkonjunkturen med svagare skyddsnät för den enskilde och för samhället. A-kassan har haft som sitt ena syfte att stabilisera vid en lågkonjunktur. Det syftet är nu delvis förstört. Går ortens största företag omkull räcker a-kassan för de uppsagda inte lika långt som förut. Det kan förvärra krisen, till exempel genom att den lokala detaljhandeln behöver säga upp folk. Risken att den orten hamnar i en nedåtgående spiral ökar, vilket gör det svårare för nya företag att etablera sig. Nybyggnationen minskar med enligt regeringens egna siffror, som vi vet att det behöver byggas. 123 kommuner har bostadsbrist. Trots det saknar regeringen ordentliga mål för bostadsbyggande och insatser för detsamma. Det behövs nya projekt för energismart boende och nya järnvägssträckningar, både för att hejda lågkonjunkturen och för att långsiktigt investera i infrastruktur och ekonomi. Krisen riskerar att förvärras också genom uppsägningar i välfärdssektorn. Vi kan ta del av olika neddragningar. har inköpsstopp, varslar 100 lärare, sparar 17 miljoner på skolan, 25 miljoner på äldreomsorgen, har ett sparkrav på . Kommuners och landstings skatteinkomster sjunker, men regeringen anser att det finns utrymme för effektiviseringar, det vill säga att besparingar förvärrar konjunkturnedgången. Det finns folk för att anställa i välfärden, och det finns pengar i statskassan för att göra det. ekonomi behöver en tydlig signal att staten inte kommer att bidra till en högre arbetslöshet. Keynes beskrev lågkonjunkturen som ett tillfälle att bygga vägar. borde vi kunna se dagens kris som ett tillfälle att bygga oss ur oljeberoende och rusta välfärden. Regeringen väljer i stället att än en gång dela ut statens överskott i form av skattesänkningar till de redan högavlönade. Det kommer inte att stärka möjligheter att producera. Det kommer inte heller att sätta fart på konsumtionen. De som regeringen prioriterar främst är de som redan sparar på hög. sade i regeringsförklaringen att regeringen nu kan ge stöd till dem som kanske bäst behöver det. Och vilka kan han då ha haft i åtanke? Han måste ha tänkt på män med förmögenhet och höga inkomster, boende i större villa i storstan, topp i samhället, de rikaste, där två av tre är män. Hur kan han annars förklara att topp 10 får en knapp tredjedel av regeringens totala skattesänkningar och inkomstförstärkningar? I kunde vi läsa om det senaste skattepaketet under rubriken får fyra gånger mer. Det är ett skattesänkningspaket som motsvarar lönerna för 30 000 anställda i välfärden, för vårdbiträden, undersköterskor och barnskötare. De som bäst behöver det är väldigt olika beroende vems sida man står på och vems problem man ser. Enligt budgetpropositionen definierar regeringen en rättvis politik på följande sätt: Fördelningspolitiken avser att åstadkomma en fördelning som i något avseende betraktas som mer rättvis än den skulle ha blivit utan politiska ingripanden. Vi har bett räkna på hur regeringens ingripanden har påverkat inkomstfördelningen och rättvisan de här två åren. Antalet fattiga tenderar att öka kraftigt drygt 100 000 fler . Andelen fattiga barn bland ensamstående föräldrar har nästan fördubblats . 250 000 barn lever i ekonomisk utsatthet. Det hörde jag inte nämna, de som annars brukar vurma så mycket för barns hälsa och utveckling. Enligt beräkningarna verkar det som att topp 10 själva fick av inkomstökningen, lika mycket som de i de lägre inkomstgrupperna fick dela på. Det motsvarar en realinkomstökning , på två korta år, för de rikaste och en knapp hundralapp för dem med lägst inkomster. Under samma verkar inkomstskillnaden mellan män och oss kvinnor ha ökat med . Av regeringens samlade reformer har gått till män och till oss kvinnor. är nog nöjd. Trots allt som sades i valet har överklassen i inte haft någon som helst anledning att oroa sig för att de gamla rikemansmoderaterna skulle ha förändrats. Topp 10 är glada, de hälsar att de gillar definitionen av rättvisa och tackar så mycket för att ni ingripit. Men vi vet att, vilket också forskningen visar, länder med jämn inkomstfördelning växer snabbare än länder som präglas av stora inkomstskillnader. Men den här regeringen ser fattigdom som en nödvändig drivkraft för arbete och förkovran. Vad den blundar för är hur fattigdomen föder uppgivenhet, hur den begränsar människors möjligheter att välja ett produktivt liv, hur den drar undan både frihet och trygghet för människor. Fattigdom slår mot den enskilde och mot hela samhället. Att skapa fattigdom är att bygga problem för framtiden. Den här regeringen tycks ha som strategi att slå sönder välfärdssystem och välfärdstjänster för att sedan lägga tillbaka små skärvor under jippoliknande former, som den med en lätt axelryckning bryter hundramiljardsvallen med sina skattesänkningar. Den situation vi är i just nu med stora överskott och stigande arbetslöshet är i stället som gjord för att börja investera långsiktigt i ekonomi. Ta välfärdsfrågorna till exempel. Personalen, våra vardagshjältar, i skolan, förskolan och äldreomsorgen stressar och kämpar för att räcka till, men de är för få. Klasstorlekarna är för stora, även fritids- och förskolegrupperna. täcker inte de sociala behoven. Kommuner och Landsting har redan signalerat att landstingen kommer att gå med underskott. I stället för att frysa statsbidragen och dra undan mattan för kommunerna när deras skatteinkomster sjunker borde vi investera. När ska vi göra det om inte nu? Enligt högerregeringen skulle kommunerna inte få mer pengar i högkonjunkturen, för då ökade ju skatteinkomsterna. när lågkonjunkturen står för dörren är det ändå samma visa. Det är aldrig rätt att anställa fler i välfärden ett nyliberalt moment 22. För de borgerliga sjunker värdet på sådant som är tillgängligt för alla till skillnad från för oss vänsterpartister för vilka drivkraften är att göra det värdefulla tillgängligt för alla. Vi behöver också ordentliga klimatinvesteringar. kom fram till att hälften av de 16 miljömålen kommer att vara omöjliga att nå och ansåg att 510 miljarder behöver satsas för att skynda på arbetet. Regeringens svar på detta blir att satsa på vägar i stället för järnväg och att utreda miljömålen i stället för att ta frågan på allvar. Klimatpropositionen skjuts på oviss framtid, och regeringen sänker anslagen till biologisk mångfald med 200 miljoner. Att säga till den här oljeberoende regeringen att miljöskulden är ofantligt mycket större än statsskulden är väl som att hälla vatten på en gås. Det känns jobbigt men nödvändigt att konstatera att regeringen inte tar vare sig miljö- eller klimatproblemen på allvar. Men borde inte även den krassaste klimatförnekare kunna konstatera att ett land som inte sänker sitt oljeberoende tar på sig en obehaglig ekonomisk risk, så mycket som oljepriserna nu har ökat? Men investeringarna uteblir. Låt oss då i stället titta på de så kallade satsningar som regeringen har flaggat för. Regeringen säger sig nu satsa på vuxenutbildningen. Konkret betyder det att man nu får tillbaka samma pengar som regeringen drog bort . Men det blir färre platser än man hade . Om regeringen inte hade genomfört den här och andra neddragningar på utbildningsområdet kanske företagen inte hade haft brist på kvalificerad arbetskraft och vi hade stått bättre rustade. Men utbildningsminister , som är känd för att tricksa med statistik, kanske har inspirerat till den falska matematiken. Även Littorin verkar ha fått lite av talanger, för hans så kallade satsning på för att stoppa dödsolyckorna på byggarbetsplatserna är att de får tillbaka en femtedel av tidigare besparingar. Och det tas hör och häpna från de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, nu när arbetslösheten ökar. Ja, och så var det pensionärerna, de som regeringen nu säger sig satsa på. Men låt oss göra en jämförelse. 65 miljarder har regeringen sänkt inkomstskatterna med för dem som jobbar och med 2 miljarder för pensionärerna. Min mor är arg och besviken men inte förvånad över den orättvisa hon utsatts för. Hon har slitit och jobbat hela sitt liv. Hon har gjort allt hon kan och ibland mer därtill. är hon pensionär och anhörigvårdare. Hon och alla andra pensionärer ska enligt regeringen betala högre skatt än den som förvärvsarbetar. Jag förstår hennes ilska. Och jag blir själv arg, för vem vill att ens mor ska diskrimineras? Nej, jag tror att ingen vill det förutom den här regeringen. Som enda land i världen har vi olika skattekvoter beroende på om du är pensionär eller förvärvsarbetar. En pensionär med en månadsinkomst på betalar nästan mer i skatt än en löntagare . , kristdemokrat, sade i radion att regeringen i stället satsar på de välståndsbildande krafterna, de som skapar välfärd. Det måste kännas som ett slag i ansiktet på alla de pensionärer som varit med och byggt det här samhället. sviker pensionärerna och satsar i stället på sina välståndsbildande topp 10. (Applåder) Trots stora överskott i sjukförsäkringen sparar regeringen miljarder på sjuka människor. De historiska försämringarna av sjukförsäkringen har resulterat i att 70 000 långtidssjuka har fått sänkta ersättningsnivåer med nickande instämmande. Regeringen skryter med ett minskat ohälsotal, men allt tyder på att människor hamnar i kläm. Ohälsotalen minskar, men hur är det med ohälsan? Enligt Kommuner och Landsting fick av landets kommuner ökade kostnader för socialbidrag till följd av den strikta tillämpningen på . Vi läser om människor som far illa. 50 000 personer kommer att sorteras ut ur sjukförsäkringen. Motiven bakom besparingarna är alltså ideologiska, inte ens ekonomiska. Trots allt prat från och om individens frihet är de med på de här förändringarna. FRA-frågan, liksom gamla liberala värderingar som har sålts ut, får nu sällskap av de socialliberala värderingarna. Ja, har nog svårt att sova . Men jag kan trösta dig med att du ska få ett syskonkort på mig, och , så att du åtminstone kan sova lite bättre. med klyftornas allians har inneburit två förlorade år för miljön och att klimatpolitiken har lämnat walk over. Vi har haft med försämrade levnadsvillkor för hundratusentals människor, överförda resurser från kvinnor till män, från låg- till höginkomsttagare, från arbetstagare till arbetsgivare. Vi har haft med en tvivelaktig människosyn som styrt utvecklingen, och det har visats på stor okunskap om och ett flagrant ointresse för vanliga människors livsvillkor. Människors trygghet och frihet har inskränkts. Vi har haft med växande ekonomiska orättvisor och av oansvarig ekonomisk politik. Bevara oss från de kommande två åren! 7 (): Vi har nått halvtid med den moderatledda regeringen. Vad har då hänt under de här två åren och vad har den här regeringen så här långt betytt för människor i ? Och är det bara orättvisa och okunskap som ligger bakom låga opinionssiffror och svidande kritik från företagarna? Vad har regeringen betytt för dem som har det allra svårast, för människor som är sjuka och arbetslösa ? Jo, de har fått mindre pengar att leva på och svårare att få pengarna att räcka till vinterskor till barnen allt med budskapet: Vi tror att ni är hemma och latar er och inte vill jobba. Men om ni får mindre pengar och de som jobbar i stället får lite mer kommer det bums att blir lättare att få jobb och ni tillfrisknar. I regeringsförklaringen sade statministern att den som inte känner sig sedd inte heller orkar bidra. Men på vilket sätt känner man sig mer sedd när man får mindre pengar? Hur ser den logiken ut? Vad har regeringen betytt för människors trygghet? Kraftiga försämringar i arbetslöshetsförsäkringen och höjda avgifter i a-kassan har gjort att drygt en halv miljon människor har lämnat försäkringen. Att nu skjuta till lite pengar av det man har dragit bort är bara ännu ett exempel på den här regeringens hattande hit och dit. Man lägger fram dåliga förslag som man sedan får dra tillbaka och tar bort pengar som man sedan lägger tillbaka delar av. Detta är att vara vårdslös med människors liv. Vad har regeringen betytt för landets studenter? Studenternas ekonomiska utveckling har försämrats. De får ingen del av regeringens reformer utan halkar efter och har svårt att klara sig allt med det tydliga budskapet: Vad bra att ni pluggar och sliter. Men klara er själva och lid lite mer så kanske resultaten förbättras! Vad har regeringen betytt för småföretagarna? Jo, för de allra flesta en höjd skatt med budskapet: Om ni inte finns i den hushållsnära sektorn eller anställer människor har ni inget att bidra med till utveckling. Jobba på ni, men vänta er ingen uppmuntran! Vad har regeringen betytt för miljön? Avstannad takt i miljöarbetet och nedmonterat skydd för värdefulla naturområden allt med den tydliga logiken: Får vi svårare att klara målen, drar vi tillbaka pengarna, håller för ögon och öron och drömmer oss bort och låtsas som att problemen inte finns. Vad har regeringen betytt för jämställdheten? Jo, det svaret ger regeringen bäst själv när man i finansplanen talar om att den samlade effekten av regeringens åtgärder gynnar män mer än kvinnor och efter det en uttryckt vag förhoppning om att det här nog rättar till sig av sig självt utan åtgärder. Vilken lysande start! Barn och unga som är framtiden är de som får ta konsekvenserna av vårt handlande . Ungdomar har haft en sämre ekonomisk utveckling än alla andra grupper i samhället. Gruppen unga med ekonomiskt bistånd ökar . Särskilt svår är situationen för unga människor som är ensamstående med barn. Andelen med sjukpenning ökade 20062007 bland unga. Unga är också överrepresenterade vad gäller ärenden hos kronofogden. Antalet ungdomar som inte kan betala sina sms-lån ökar lavinartat. är nästan 4 000 ungdomar skuldsatta. Motsvarande siffra var 557. Studenternas ekonomiska situation är riktigt dålig. Levnadsomkostnaderna för en student överstiger studiemedelsnivån. Var fjärde student har övervägt att avbryta studierna på grund av ekonomiska svårigheter. Över hälften av landets studenter behöver hjälp av sina föräldrar för att klara sig. Den förändrade a-kasseersättningen har ytterligare försämrat studenternas ekonomi. En stor andel studenter anser sig inte ha råd att gå till tandläkaren eller att köpa medicin. Dagens arbetsmarknad ställer stora krav på utbildning och livslångt lärande. Utbildning är inte bara en investering för den enskilda individen utan också för företagen och för samhället i stort. Framtiden är beroende av människor som vill studera på högskola och som orkar, vill och kan satsa på studier. För att högskolan ska kunna locka människor med olika bakgrund och olika åldrar måste det vara ekonomiskt möjligt att studera. På vilket sätt belönar den moderatledda regeringen unga människor som satsar på kompetens och utbildning? Jo, genom att tala om att de inte är viktiga. Studiemedelsnivån har legat still i alltför , men i alliansens får en student fortsätta att få sin näring från nudlar, ketchup och sköna drömmar. Den långa arbetslösheten har minskat , men endast lite. ser den dessutom ut att öka. Bland ungdomar är fortfarande runt 10 000 långtidsarbetslösa. Det är anmärkningsvärt att man trots en stark högkonjunktur inte lyckats få ned ungdomsarbetslösheten. Arbetslösheten minskar inte heller som brukligt är. Vi går in i ett läge med betydligt lägre tillväxt, sjunkande sysselsättning och ökande arbetslöshet. De som står längst från arbetsmarknaden är de som kommer att drabbas hårdast. Regeringen står handfallen och vidtar inga åtgärder för denna grupp. Det krävs kvalitativa utbildningsinsatser för att skapa större möjligheter för dessa personer att komma tillbaka till arbetsmarknaden när konjunkturen vänder. Vad gör då regeringen? Jo, man vidtar den något byråkratiska åtgärden att bilda en ny myndighet . Det är i och för sig det mest underhållande inslaget i årets budget. Känn på det: ! Det låter som en krämpa från barndomen. Regeringen saknar djupare insikt i klimatproblemens omfattning. Det finns fortfarande inget antaget klimatmål, och inga nya styrmedel tillförs. Regeringen prioriterar i stället nya stora vägbyggen. Det är som ett eko från ett annat århundrade. Det är så lite 2008, ! Att satsa en del pengar på klimatåtgärder är klokt. Men att satsa betydligt mer på ökade utsläpp än på minskade utsläpp rimmar illa med de behov som finns när man vet effekterna av fortsatta utsläpp av klimatgaser och att de kommer att få allvarliga följder. Denna ensidiga prioritering visar återigen på en politik som inte riktar sig till ungdomar, som är de som i väsentligt högre grad använder kollektiva färdmedel i stället för bil . För att klara den globala minskning av utsläpp som krävs, som vissa utvecklingsländer ges möjlighet att öka sina utsläpp, behövs större minskningar i många utvecklade länder, som . Då kan man inte, som den borgerliga regeringen, luta sig tillbaka och tro att vi slipper göra vår hemläxa. Det handlar inte, , om huruvida vi i första hand ska minska utsläppen här hemma eller bidra till utsläppsminskningen internationellt. Vi måste öka tempot både här hemma och internationellt. Vi har ett ansvar för att både minska våra egna utsläpp och bidra till att fattiga länder kan fortsätta utvecklas. Att inte satsa på vår framtida miljö är att inte satsa på unga. Det är de som får ta konsekvenserna av de felprioriteringar som görs . Klimatet är vår tids ödesfråga. Vi har kunskap och vet vad som krävs för omställning.