prot · GV0997 · 2008-04-16 00:00:00 — Vi har dessutom utställt ett löfte om att det ska komma en proposition . Jag förstår därför inte varför man ska försöka ge sken av att det är fråga om något annat än hanteringsförfarandet vi voterar om . 45 () replik: menar alltså att förändringarna i a-kassan inte var så komplexa och inte berörde så många människor och att man där kunde ha tre veckors remisstid medan man i frågan om införandet av en könsneutral äktenskapsbalk hade utrett noggrant och där kunde ha en mycket längre remisstid än vad som normalt är brukligt. Är det så jag ska förstå ? 46 () replik: Om det nu är så väldigt intressant att börja jämföra olika ärenden kan man ställa sig frågan vad den socialdemokratiska regeringen gjorde med tillkännagivandet om fastighetsmäklarlagen under en följd av år. Jag kan räkna upp massor av andra ärenden. Det är inte särskilt intressant i det här sammanhanget. Det intressanta är att föra detta ärende framåt. Det tycker jag att vi som har uppfattningen att vi ska införa en könsneutral äktenskapslagstiftning ska göra tillsammans. 47 (): Betänkande CU15 handlar om äktenskap och partnerskap. Det innehåller ställningstaganden till 30 motionsyrkanden. Det finns tre reservationer och två yttranden. Jag skulle vilja börja med det område som gäller barnäktenskap och tvångsäktenskap. Det kan aldrig accepteras i vårt samhälle. Här har vi gällande föreskrifter, och vi inväntar kartläggningen. Nästa område är betänketid vid äktenskapsskillnad. finns det en betänketid om man har barn och under vissa andra förhållanden. Det visar sig i den undersökning som är gjord att en relativ stor andel av de personer som lämnar in ansökan om äktenskapsskillnad inte fullföljer sin avsikt. Det är de som har barn och de som har betänketiden. Det finns i stället vägar och möjligheter att leva vidare tillsammans med stor trygghet för sina barn. Vi som har levt i långvariga relationer vet om att det finns knutpunkter i tillvaron där man måste ta tag i sin relation och fundera vidare på hur framtiden ska vara och om man kanske ska ändra någonting i sitt förhållningssätt och sitt liv tillsammans. Då är det bra att kunna få ledning och hjälp som i det här fallet vid äktenskapsskillnad. Jag tror därför att det är väldigt bra att vi har kvar den nu rådande lagstiftningen. Alltför ofta sker separationer ändå, vilket ofta kanske är den sämsta av lösningar för alla. Det finns sällan några riktiga vinnare vid separationer. Jag tycker att det är bra att detta finns kvar. Jag går över till frågan om könsneutrala äktenskap. I den här församlingen tror jag att de allra flesta känner till ställningstagande i frågan. Vi har följt frågan. Jag har varit med i utredningen som referensperson. Tyvärr gjorde inte den socialdemokratiska regeringen det hade beslutat, nämligen att tillsätta en parlamentarisk utredning. Det blev en ensamutredning i stället. Det innebar och fick till följd att det inte blev hela den utredning som många av oss hade önskat. Ett exempel är att utredningen enligt mitt förmenande fick en utgångspunkt i ett kraftigt vuxenperspektiv. Ungefär som den utredningen tillsattes tillsatte man en utredning i . Den togs aldrig ad notam i den utredning som genomfördes i . I utgick direktiven från barnperspektivet. Förmodligen var det också därför de båda utredningarna, som egentligen arbetade parallellt, drog olika slutsatser. är ett modernt EU-land. Jag tycker fortfarande att det finns all anledning att i det fortsatta beredningsarbetet också beakta vad som kom fram i den franska utredningen. I själva verket tycker egentligen inte att det finns tillräckliga skäl att ändra nuvarande lagstiftning eftersom äktenskap och partnerskap i princip innebär precis samma ansvar och rättigheter. Det ger samma skydd. Vidare har vi tittat på barnperspektivet. Vi har tittat på kulturella och traditionella aspekter. Inte minst har vi också tittat på att det gynnar integrationen av många andra grupper från andra länder in i vårt samhälle. Frågan om äktenskap är i hög grad en framtidsfråga. Det kan i debatten sägas att vi borde skynda på utredningen och skynda på när det gäller att komma fram till ett resultat. Vi vet genom historien att alltför många ärenden har hanterats snabbt, och hanterats utifrån vad man ser just för dagen med oönskade framtida aspekter och konsekvenser som man inte hade tänkt sig. Jag tycker att det är bra att regeringen tar tid på sig, att remissinstanserna har fått tid att avge yttranden och att vi har möjlighet att ta del av och bry oss om dem. Under min tioåriga tid som riksdagsledamot har det inte funnits något ärende som har väckt samma folkliga intresse och engagemang som detta. Därför tycker jag att vi som folkvalda ska ta oss an och bry oss om remissinstansernas svar även spontanremisserna, som jag tycker att vi ska beakta i ärendet. Jag håller med om att detta är en framtidsfråga. Det är just därför den behöver få ta . Jag tror att det är klokt av oss att invänta regeringens beredning. För övrigt är utredningen ingalunda tillräckligt klar för att man ska genomföra ett lagförslag under denna dag. Det här med den historiska dagen tror jag är rätt mycket taget ur luften, om jag är ärlig. Jag utgår ifrån att vi alla alliansvänner ger regeringen den tillit och det förtroende som den har visat sig vara värd hitintills när den har hanterat en lång rad svåra och tuffa frågor och låter regeringen få ha sitt beredningsarbete i lugn och ro. När frågan sedan kommer till bord är det upp till oss att ta ställning till den. 48 () replik: Jag har egentligen bara en kort fråga till : Kommer under några omständigheter att ställa sig bakom en proposition om införandet av en könsneutral äktenskapslagstiftning? 49 () replik: Vi kristdemokrater är fullt medvetna om att vi sitter i en regering. En regering är ett kollektiv. Vi kommer att ta ställning till de förslag som beredningen kommer fram till. Där har vi full tilltro till den beredning som pågår. 50 () replik: Då ställer sig alltså bakom den majoritetstext som finns i betänkandet. Där skriver man ju att det kommer en proposition med förslag, att man förväntar sig att den kommer att lämnas och att man inväntar den. Kan jag med det svar jag fick av alldeles och delarna här sluta mig till att och kommer att ställa sig bakom den proposition som kommer att läggas fram? Innebär det då i förlängningen också någon typ av kompromiss, eller kommer att lägga sig helt platt inför den proposition som förhoppningsvis kommer från regeringen ? 51 () replik: Jag tror att jag vet en del om hur den socialdemokratiska regeringen arbetade. Jag tror inte att då var särskilt väl införstådd med hur skulle agera som statsminister och hur man skulle sköta förhandlingarna i regeringen. Det är inte heller jag. Jag har full tilltro till vår partiledare. I den mån han ställer sig bakom en proposition gör naturligtvis jag det också. 52 () replik: Jag hade egentligen tänkt börja med samma fråga som ställde, så jag kanske inte ska dra den igen. Detta var ganska klargörande; då kan alltså lova här att kommer att rösta för en könsneutral äktenskapslagstiftning när propositionen äntligen kommer? Det är en tydlig fråga. Jag hade inte tänkt debattera betänketiden vid äktenskapsskillnad, men tog upp det. Det handlar om en motion som har skrivit. Där har vi väldigt olika synpunkter. Jag menar att det verkligen är ett barnperspektiv som gör att betänketiden vid skilsmässa bör tas bort. Barn ska inte tvingas finnas kvar i destruktiva, våldsamma förhållanden än nödvändigt. Det är ett tungt vägande argument. Eftersom och alltid gömmer sig bakom barnen och talar om barnperspektivet undrar jag också varför det skulle vara en nackdel för barnen om vi beslutar oss för att behandla alla vuxna kärleksrelationer på samma sätt. Jag förstår inte det. 53 () replik: För det första vill jag korrigera en sak. Jag sade att den överenskommelse som min partiledare står bakom kommer också jag som partiets representant i civilutskottet att stå bakom. För det andra: Om det är våld i relationer kommer andra aspekter in. Det finns en sedvanlig ordning där ett par som kanske har funnit att det är struligt att hålla kvar relationen har för att fundera ytterligare och kanske få stöd och hjälp med att reda ut livssituationen. Det tycker jag är bra. Men finns det våld i relationerna träder helt andra skyddsmekanismer in. Då måste man se det på ett annat sätt. För det tredje gömmer jag mig inte bakom ett barnperspektiv. Jag tycker att det är rent oförskämt att påstå det. Det är faktiskt min drivkraft i det politiska arbetet. Jag har själv både barn och barnbarn, och jag är fullt medveten om att framtidens samhälle inte ligger i vad vi i den här kammaren tycker och säger utifrån våra behov i samtidens samhälle. Vi ska ha inriktningen på hur våra barn kommer att få det. Vilket samhälle kommer det att bli om vi bryter upp en rådande ordning och struktur varom mycket har kretsat ? Familjer har ansvar för barnbarn och tidigare generationer. Vi har ett helt system och en struktur i vårt samhälle som är uppbyggt på vissa grundläggande delar. Med detta har jag inte uttalat något som helst värde i det enskilda fallet och i det enskilda kärleksförhållandet. Jag har uttalat mig om vad lagstiftarna ska ha ansvar för och inte om vad som händer i sovrummet hos folk. Därför hävdar jag med bestämdhet att barns möjligheter till kontakt med sina biologiska föräldrar är A och O. Föräldrar har alltid ansvar för sina barn, och barn har alltid rätt att förvänta sig omsorg av sina föräldrar. 54 () replik: verkar det som om det blir en repris på det vi pratade om när det gäller det förra betänkandet. Det kanske vi inte ska ta upp igen. Jag anser att vi som lagstiftare även har ansvar för de barn som finns i andra relationer än den ideala kärnfamiljen, som alltid för fram. Det är vårt ansvar, och det har vi chans att rätta till nu som lagstiftare. Jag tycker att vi måste göra det. Jag menar att vi inte ska låtsas som om de här barnen och familjerna inte finns. De familjerna och de barnen ska respekteras, accepteras och ha precis samma stöd från oss som lagstiftare och från samhället som alla andra familjer har. Där har vi en möjlighet genom att införa en könsneutral äktenskapsbalk och låta alla vuxna samlevnadsformer få samma dignitet som äktenskapet har . Det skulle vara en styrka för de barn som finns i de förhållandena. Vad är det som egentligen är så rädda för i det här fallet? har ni pratat väl om partnerskapslagen. Då den kom till ville ni inte ha den heller. Kan det vara så att om vi väntar och om följer med sin tid kanske ni också till slut accepterar att så här ser det ut ? Vi har olika familjekonstellationer, och vi måste ge alla möjlighet att leva utifrån det de innerst inne vill. Alla ska vara lika mycket värda. Allas kärlek ska vara lika mycket värd. Hur länge ska vi vänta på att också inser det? 55 () replik: Jag beklagar att LiseLotte redan har glömt vår replikväxling om det förra betänkandet där jag var väldigt tydlig och sade att kärnfamiljen kan vara ett ideal, men att vi har andra familjebildningar som också stöttas. Det är de näraliggande relationerna som är viktiga. Jag sade också att det är jätteviktigt att man alltid säkrar barnens situation i de fall det inte fungerar i någon familjebildning. Man måste göra allt för att ge dem den trygghet de så väl förtjänar. Det är vårt vuxenansvar att ge dem det. Jag har inte värderat något i det fallet. Vi är inte rädda för något, men vi värnar ett begrepp som väldigt många andra människor också värnar därför att det har ett oerhört stort värde i den betydelse det har . Det har ett kulturellt värde, ett juridiskt värde, ett traditionellt värde och ett värde utifrån den kontext som också finns i de konventioner som vi har ratificerat. Därför tycker vi att det är viktigt att behålla det här begreppet. Med tanke på att äktenskapet och partnerskapet har samma ansvar och är förknippat med den typen av ansvar, rättigheter och skyldigheter finns det ingen anledning att bryta upp detta. Det är vår inställning. Det är med de utgångsvärdena som vi nu sitter i en regering där vi har olika uppfattningar. Det är en svår fråga för regeringen. Men regeringen har klarat många svåra frågor , och jag är övertygad om att också den här frågan kommer att få en lösning. 56 (): Jag hade inte tänkt gå upp i den här debatten, men det har varit en del debatt om själva debatten, så jag tyckte att det fanns anledning att göra det. Jag hade hoppats att jag nästa gång jag gick upp i den här debatten hade fått gratulera regeringen till att man inför en könsneutral äktenskapsbalk. Detta blir inte fallet. Det här får väl bli ett mellanspel i den här debatten. Jag vill börja med att kommentera något som kd säger. Varje gång säger att barnperspektivet är den viktiga frågan. Jag har aldrig förstått den argumentationen. Dessutom säger och i debatt efter debatt att det inte är någon skillnad på partnerskap och äktenskap. Man har samma juridiska rättigheter. Men på vilket sätt skulle då barnperspektivet vara så viktigt i just det här sammanhanget? På vilket sätt påverkar det barnens situation negativt om man inför en könsneutral äktenskapsbalk? Jag har aldrig fått svar på den frågan. Det finns en annan fråga som jag heller aldrig har fått svar på i de diskussioner jag har haft med motståndare till en könsneutral äktenskapslag. Man säger att institutionen äktenskap på något sätt skulle hotas om man har en könsneutral äktenskapsbalk. På vilket sätt skulle det hota något annat äktenskap, till exempel eller äktenskap, om jag skulle vilja gifta mig med min pojkvän? Jag har i varje fall inte fått något förståeligt svar på hur detta skulle kunna hota. Jag tycker att det är knepigt att över huvud taget förstå motståndarens argumentation. Varför är vi så oroade? Varför blir det så här? Varför känner vi den här oron? Statsministern har sagt att det kommer en proposition. Justitieministern har svarat samma sak. Sanningen är att den här regeringen sitter med de riktiga mörkerkrafterna i svensk politik när det gäller HBT-frågor, nämligen . Det finns anledning till oro. Det kommer vi aldrig ifrån. Därmed tänkte jag lämna kommentarerna till . Vi vet att de aldrig någonsin har röstat ja i denna kammare till en enda reform som har handlat om att stärka HBT-personers rättigheter. Det tycker jag är beklagligt. Låt mig sedan säga någonting om processen. Man har sagt att man ska hantera den här processen seriöst. Det var en idiotkort remisstid när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Den fick för övrigt dessutom gå tillbaka för att göras om lite grann när den väl hade gått igenom i kammaren, och det kanske regeringen lärde sig någonting av. Om man bortser från det finns det en annan intressant sak som är på gång, nämligen remissförfarandet kring Lissabonfördraget. Det är ett enormt material som kräver väldigt mycket av remissinstanserna när det gäller att sätta sig in i det. Där har regeringen sagt att det räcker med den normala tiden som brukar vara . Den här utredningen hanteras inte på samma sätt som andra utredningar. Först tog det väldigt innan man skickade ut den på remiss. Man skulle ha en bred remissomgång. Det kan jag ha respekt för. Sedan fick den en historiskt lång remisstid. Jag har inte undersökt detta. Man kanske ska be titta på detta. Sedan ska man gömma den. Det enda svar man får är att statsministern har sagt att det kommer en proposition. säger en annan ledamot av regeringen: Nja, vi vet inte hur den här propositionen kommer att se ut, och vi är emot att man ska kalla det här för äktenskap. Sedan har man diskuterat detta. Jag tycker inte att vi har anledning att lita på den borgerliga majoriteten när den säger att det ska komma en proposition, utan vi måste stöta på och diskutera detta. Låt mig också säga att jag har deltagit i debatter om HBT-frågor och på olika sätt fått försvara min regerings ståndpunkter. De har inte alltid varit lika roliga att försvara. Det sägs att vi hade på oss, men vi bestämde oss inte inom socialdemokratin för att vi skulle ha en könsneutral äktenskapslagstiftning. Jag påstod inte det i den förra debatten om detta som jag deltog i. Då diskuterade jag mest med och . Det var de som hade drivit på innan. hade faktiskt inte bestämt sig. Det gjorde man . Men har bestämt sig, och det är det som är så intressant i den här diskussionen. Jag tycker fortfarande att man kan ställa frågan: När kommer den här propositionen? Vi har inte sett att den kommer. Det enda vi har hört är att statsministern har lovat att den kommer . Sedan säger man att vi ger en bild av att lagstiftningsarbetet skulle vara felaktigt. Nej, jag vet inte om att vi har gett en bild av att lagstiftningen skulle ha hanterats felaktigt. Vi tycker att det ska vara en normal omgång. Men ett tillkännagivande i detta sammanhang skulle innebära att vi skulle kunna få en lagstiftning där uttalar att vi vill ha en könsneutral äktenskapslagstiftning som kommer så fort det över huvud taget är möjligt. Det är det vi säger i vår reservation. Det är det jag tycker att det är viktigt att man betonar i det här sammanhanget. För övrigt kan jag också säga att vi har drivit på för att vi ska genomföra det här. Vi socialdemokrater fick ta oerhört mycket stryk för detta, inte minst från och . har ni chansen. Men den chansen tänker inte ni ta i det här sammanhanget, för ni är uppbundna av en regering och vet inte ens själva hur det blir. Ni säger så här: Vi litar på vad regeringen har sagt. Ändå vet ni att kd sitter i den regeringen. Kd har sagt nej: Vi vill inte ha den här reformen. Ni säger att ni har rett ut andra stora, komplicerade frågor tidigare. Det är sant. Men där har ni åtminstone haft samma inriktning. Här har ni precis motsatta inriktningar. Det finns ingen kompromissvilja. Ni kan inte stoppa in någon annan fråga, som en väg i , sänkning av en skatt eller något annat sådant i det här sammanhanget. Ni vet att frågan är lite för principiell och att det är väldigt svårt att hitta en sådan lösning som man kanske kan göra i andra svåra politiska frågor. Sanningen är att ni som sitter här och i första hand har som ambition att skälla på oss socialdemokrater, inte har en aning om när den här propositionen kommer. Ni vet inte när den kommer. Ni vill bara se ut som om ni verkligen kommer att leverera. Det har vi inte blivit övertygade om. Och den här debatten har definitivt inte gett svar på de frågor som vi i oppositionen har, men som framför allt alla HBT-personer i borde ha. 57 (): Jag funderade lite tidigare på om det var lönt för mig att gå upp i debatten. inledde ju i sitt anförande med att säga det mesta av det jag hade, tyckte jag. Men han sparade väl lite grann till mig också. Alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. Så lyder artikel 1 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Det borde vara en självklarhet att varje människa får leva sitt liv som han eller hon vill utan att staten pekar ut vad som är rätt eller diskriminerar vissa människor genom särlagstiftning. gifte jag mig med . Det är den åtminstone viktigaste dagen i mitt liv. Inför ett 40-tal av våra närmaste vänner, familj och släktingar svarade vi ja på frågan om att ta varandra till makar och älska varandra i nöd och lust. Låt mig vara tydlig med att oavsett vad denna kammare må besluta gifte vi oss . Vi ingick äktenskap. Om detta är vi inte ensamma. Precis så känns det för de flesta som har ingått partnerskap sedan den reformen infördes. Känslorna är desamma. Löftena är desamma. Inte heller är det särskilt mycket som skiljer vigselakten från partnerskapsakten. Jag är själv vigsel- och partnerskapsförrättare. Jag har förrättat en hel del vigslar och ska snart förrätta mitt första partnerskap. Jag kan berätta att det är precis samma tankar, samma nervositet, samma oroliga föräldrar oavsett om det är äktenskap eller partnerskap det handlar om. Detta är verkligheten. Sedan är det inte alltid som verkligheten speglas av lagstiftningen. Det behövs en familjelagstiftning som motsvarar de relationer som faktiskt är reella i . Heterosexuella par och homosexuella par väljer att leva tillsammans i äktenskap. För detta krävs en gemensam lagstiftning som står utan värdering dem emellan. Lagstiftningen ska ha sin bas i hur samhället de facto ser ut, inte i önsketänkande bakom politiska skygglappar. Även om jag tillhör ett parti som inte har det bästa facit i den här frågan har det för mig alltid varit självklart som moderat att säga ja till en könsneutral äktenskapsbalk som innefattar alla familjer. Människor i vårt samhälle ska inte diskrimineras på grund av kön, hudfärg, religion, etniskt ursprung eller sexuell läggning. Allas lika värde och individens frihet i sina livsval är grundstenar för mig i moderat politik. Med det som utgångspunkt var det också naturligt för mig och många andra moderater att säga ja till samkönade äktenskap vid vår partistämma . I och med ställningstagande finns det nu också en stabil majoritet i för att införa en könsneutral äktenskapslagstiftning. gick statsministern så ut och berättade att det kommer en proposition från regeringen. Det var ett efterlängtat besked. Men jag kan också förstå att det skapade ett bekymmersamt läge för dem som länge har velat monopolisera frågan och göra den till sin. Inte kan det väl vara en borgerlig regering som tar initiativ till en sådan här viktig symbolisk fråga? Så fick jag också ett brev . Jag fick visserligen läsa om brevet i medierna. Men det kom till slut i pappersform också. Det var ju trevligt. Det var ett så kallat erbjudande från oppositionen i civilutskottet. Man skrev att man ville att jag skulle följa min övertygelse snarare än partidisciplinen. Genom att spräcka majoriteten i skulle jag få vara med och rösta för en könsneutral äktenskapsbalk . Vilket fint erbjudande, fru talman! Jag hade i min enfald trott att när man vill införa något så viktigt som en könsneutral äktenskapsbalk är det viktigt att det blir en så bra och så heltäckande lagstiftning som möjligt och att det är så många som möjligt som står bakom den. Det är inte ens så att det ligger något förslag till lagstiftning på bordet som vi kan ta ställning till. I stället vill man att regeringen ska återkomma med förslag, alltså precis det som regeringen redan gör, och precis det som ni under era vid makten, trots alla försäkringar, inte mäktade med att göra. Uppenbarligen är det viktigare att i opposition skrika högt om allt det man inte kunde genomföra i majoritet än att vi får ett bra, tydligt, väl förankrat och långsiktigt beslut. Jag har faktiskt svårt att ta den typen av utspel seriöst. Det är för mig inget annat än plakatpolitik. Mina vänner, den här frågan är alldeles för viktig för den typen av skådespel. har helt rätt i sitt ställningstagande. En utredning har avlämnats. Remissrundan är avslutad. Statsministern har aviserat en proposition som är under framtagande. Det är dags att lägga plakatpolitiken åt sidan och i stället se till att vi får ett så brett stöd som möjligt för en könsneutral äktenskapslagstiftning. (Applåder) I detta anförande instämde (). 58 () replik: Jag tycker att höll ett mycket bra anförande och lyfte fram många av de principiellt viktiga frågorna. En sak han lyfte fram var ju den del där statsministern bekräftade att det ska komma en proposition. Men det som jag som företrädare för oppositionen känner är att om vi inte hade tagit det första utskottsinitiativet och om inte vi i ett antal interpellationsdebatter och skriftliga frågor hade pressat regeringen hade det inte kommit något uttalande från statsministern. Då hade vi stått här i kammaren utan att ha fått den bekräftelsen. Det innebär att vi i oppositionen har varit tvungna att pressa framåt i frågan eftersom regeringen uppenbarligen inte tycker att frågan är viktig och inte prioriterar den. Det ser vi i de långa remisstiderna och i det beredningsarbete som pågår.