prot · GV09130 · 2008-06-17 00:00:00 — Även om han sedermera har avgått som försvarsminister var det en tydlig signal till oppositionen att man inte ska göra sig besvär att komma till dem för att få igenom förändringar. Därav kan finnas en anledning till att vi inte har försökt att nå något samarbete. Det är de fyra statsbärande partierna som ingår i den borgerliga regeringen som borde komma tillbaka och säga att de är beredda att stryka ett streck över det som sades och att de är beredda att ändra några pennstreck eller några kommatecken i skrivningen så att det kan bli en bred överenskommelse. 169 HANS () replik: Inte minst i den sista repliken markerade något jag finner är viktigt i . Det är bra att vi i försvars- och säkerhetspolitiska bedömningar, synen på terrorism samt synen på hot mot landets intressen och mot svensk trupp utomlands är så breda som möjligt. Alliansregeringen och Socialdemokraterna representerar onekligen ett brett perspektiv av svenska politiska uppfattningar. Det hade varit bra om man hade velat arbeta enligt den intentionen. säger att inte ett pennstreck skulle ändras. Vad jag har förstått av vad mina allianskamrater har redogjort för i talarstolen har det tillkommit ett antal förbättrande pennstreck, inte minst i integritetshänseende, mellan då och . har inte rätt till ytterligare replik, men jag är fortfarande lurig på exakt vilka egna konkreta förslag Socialdemokraterna hade när man begärde vilandeförklaringen . Jag vill återvända till min demokratisyn som ändå handlar om att i en demokrati har majoriteten och regeringen ett stort ansvar men oppositionen och minoriteten kan inte undandra sig sitt ansvar. Om man hade vidtagit en sådan aktiv åtgärd hade det varit intressant om den hade varit parad, förenad, med egna konkreta motförslag och idéer. Sedan hade naturligtvis den politiska diskussionen blivit ett utbyte, sannolikt ett givande och tagande, som vi känner igen från Landskronapolitiken, Ängelholmspolitiken eller den skånska politiken. 170 (): Att vara riksdagsledamot innebär ibland mycket stora påfrestningar. Vi har mycket som vi ska ta hänsyn till och många saker som vi ska väga in i de beslut vi ska fatta. Vi är ofta föremål för både orättfärdig och rättfärdig granskning. Det tillhör politikens natur att många i en riksdagsledamots närhet inte har intresse av att redovisa alla fakta. Det händer att vi ledamöter gör både rätt och fel. Att bli riksdagsledamot är dock något som vi alla har eftersträvat och som vi har accepterat, annars skulle vi inte vara här. Vi får också en ersättning av svenska folket för att göra de avväganden som behöver göras för att kunna fatta mycket svåra beslut. Inför den här debatten och det beslut som vi senare har att fatta har det varit extremt svårt. Jag har öppet redogjort för mina våndor med journalister och på min blogg. Det har lett till ett visst stöd men också till oerhört mycket påtryckningar. Det är påtryckningar som kommer från politiska vänner, men det är också ett enormt tryck från väljare, medborgare och vänner. Därför känns det viktigt, fru talman, att låta detta tal ta den tid som det behöver för att jag rätt ska hantera frågan och allvaret som är förknippat med den. Därför har jag skrivit talet på förhand, trots att jag inte har fått gåvan att tala utifrån manus. Om jag skulle rösta för förslaget skulle oppositionen göra klart och tydligt för alla hur hård partipiskan är i de borgerliga partierna. Säkerligen skulle vi anklagas för att vara ett hot mot demokratin. Om jag däremot skulle rösta med oppositionen skulle man säkerligen från oppositionen förklara klart och tydligt hur svag den borgerliga regeringen är. Det är en aspekt som inte direkt berör det konkreta sakpolitiska förslaget men som är en del i de överväganden som jag har varit tvungen att göra. Det tillhör också politikens dimension att andra tolkar vad som sägs och görs. Vänner tolkar det vänligare, och fiender tolkar det med vilja så fel det bara går. Jag är inte bättre än någon annan på den punkten. Med den representativa demokratin, som ofta ger svaga regeringar, är det oerhört viktigt att regeringar kan finna majoritet för sin politik. Väljarna måste veta att partierna i regeringen har kraft att driva igenom de saker som de har fått förtroende att arbeta med. Det är inte heller ansvarsfullt att låta bli ett intermezzo av oförutsägbara voteringar. Politiken innebär i alla lägen att vi får ta och ge i förhandlingar. Förtroendet mellan oss måste vara så stort att vi vet att det som vi har sagt håller även om det blåser och även om det blåser hårt. Ett sådant förtroendekapital kan lätt brytas och göra stor skada för hela politiken. Också detta är något som jag har fått väga in i mitt övervägande. Kring själva förslaget har det förts enormt mycket debatt. Vi ska heller inte glömma att det var min nuvarande riksdagskollega och den före detta socialdemokratiske justitieministern som gjorde förarbetena till det förslag vi nu har framför oss och som den borgerliga regeringen lägger fram. Det vi nu diskuterar är ett socialdemokratiskt förslag som den borgerliga regeringen har blivit satt att hantera. Den svaga beredningen under Socialdemokraterna är för mig fortfarande ett gissel att hantera . Jag tror att det är viktigt att vi för historieskrivningens skull inte glömmer att de politiska motsättningar som finns går ganska mycket på tvärs med hur de var under den förra mandatperioden. En hel del omflyttningar i positionerna har skett, och i mina ögon är det emellanåt nästan som att man har tagit alla himlens färger, hällt dem i ett badkar och sedan bara rört om. Mycket tack vare aktiva agerande har förslaget kommit att justeras från sin ursprungliga form. Vi har fått en kontrollstation 2011 och ett politiskt insynsråd, och vi har stärkt integritetsskyddet. Det är klara förbättringar i förslaget som och min kollega ska ha en stor eloge för. Utan hårda angrepp på den socialdemokratiska regeringens hårdföra politik mot den personliga integriteten under den förra mandatperioden hade vi heller inte haft en integritetsskyddskommitté som kommit att tillsättas och som har kunnat presentera så bra förslag som den har gjort. Också detta är något jag har fått ta med i mitt övervägande. står vi inför helt nya hot mot vår säkerhet. Det senaste årtiondet har vi sett ondska i form av terror som på många sätt gjort vardagen osäker för många människor. Många känner en befogad oro då terrorn är skoningslös och kan drabba vem som helst och var som helst. Hoten kan handla om bomber, gifter, gaser, biologiska stridsmedel och mycket mer som endast hat och ondska kan skapa. I alla lägen är det oskyldiga människoliv som kommer att skördas. Inget land, ingen regering och ingen av oss riksdagsledamöter kan stå oberörda inför detta. Vi har också kunnat se hur länder, däribland , trätt över rimlighetens gränser i jakt på terrorister och för att bekämpa hot. Integriteten har skändats, och vi har kunnat se hur rättssäkerheten emellanåt har åsidosatts. Detta kan vi inte acceptera. måste vi handla och vara proaktiva för att tryggheten ska vara stor för våra medborgare och för att den frihet och demokrati vi alla vill värna kan leva starkt. Om vi har varit hemma och planerat ett terrordåd eller blivit utsatta för det kommer det att vara för sent att göra någonting. Den dagen kommer handling att krävas, och det finns då stor risk att det hela blir överilat och helt utan proportioner. Det råder ingen tvekan om att det förslag vi nu debatterar är en av de största inskränkningar av integriteten som någonsin har hamnat på den svenska bord. Det råder heller ingen tvekan om att signalspaning faktiskt behöver regleras. Vi kanske ska påminna oss om att av ledamöterna i denna kammare är överens om detta. Den möjlighet som signalspaning ger att upptäcka hot mot vår säkerhet är en möjlighet vi kommer att behöva hantera framöver. Det är dock viktigt att förslaget och den kommande processen blir rättssäker, att den är tydligt avgränsad och att vi kan känna trygghet inför hanteringen. Också detta måste tas i beaktande när jag fattar mitt beslut. Det finns också många andra aspekter som jag har fått väga in i min bedömning. Det problematiska är ofta det som en gång sade, som jag fritt översätter så här: Allt som behövs för ondskan att segra är att goda människor inte gör något alls. När vi kommer till frågan om FRA och signalspaning är det sant på två håll. Den som röstar nej kan anklagas för att inte sätta rikets säkerhet främst och riskera oskyldiga människors liv. Den som röstar ja har medverkat till att gå med stora kliv mot ett övervakningssamhälle. Jag har talat med många om min vånda inför denna debatt och denna votering. Men till syvende och sist måste jag kunna se mig själv i ögonen och se att jag gjorde det som efter mina avvägningar var det rätta. Under ett av samtalen med min mamma sade hon: ! Du vet att du måste göra det som är rätt, och det som är rätt kan bara du avgöra. Ingen har valt dig för att du ska gå emot dina övertygelser. Mamma har som så ofta rätt. Jag måste kunna sova . Jag måste kunna fortsätta mitt engagemang för politiken och tycka att den är meningsfull. Min lojalitet måste ligga på många olika plan. Mina värderingar måste vara inom de demokratiska ramarna. De måste vara mot mitt partidistrikt. De måste vara mot mina väljare. I alla delar kan man inte följa allas åsikter. Jag måste också vara tydlig, för mina väljares skull, med att det är viktigt att jag gör mina vägval. Min kritik mot förslaget är tydlig det tror jag att ni alla har uppfattat både tidigare och . måste jag också väga in möjligheten att i det längsta påverka besluten i rätt riktning. Är det så att jag helt väljer att ställa mig vid sidan av detta tror inte jag att vi inte kommer att diskutera förslaget igen. Är det så att jag driver förslaget längre fram kan vi göra förbättringar som kanske gör det möjligt att kombinera en reglerad lagstiftning om signalspaning och ändå klara den personliga integriteten så långt det är möjligt. har vi fört konstruktiva samtal med regeringen och med våra kolleger i riksdagsgruppen. Vi har i diskuterat i riksdagsgruppen och blivit eniga om ett förslag som vi hoppas ska kunna bli verklighet framöver. Det som i grunden är det stora problemet för mig är att man i regeringsformen 2 kap. 6 § stadgar följande: Varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp Han är därjämte skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång samt mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. Garantierna i det liggande förslaget är inte tillräckliga för att jag ska kunna känna att jag kan följa regeringsformen. Det handlar inte om att jag har en misstro mot nuvarande regering eller kommande regeringar per se. Det är svårt för mig att bedöma exakt vad som ligger bakom de uppgifter som funnits i medierna och hur mycket sanning det ligger i dem. Men helt klart är det något som väcker min oro. Om FRA olagligen har lagrat personuppgifter måste vi ställa oss frågan om de är redo att hantera ännu större maktbefogenheter än vad de redan har. Detta borde regeringen skyndsammast utreda, för att ta reda på vad som ligger bakom, vad som är sant och vad FRA har haft för aktiviteter tidigare. Vi kan inte heller bygga en stat som bara tar hänsyn till dagens situation, utan vi måste också kunna skapa system och säkerhet som är hållbara och under många olika regeringar. Det har i inte alltför avlägsen tid begåtts kränkningar i mot enskilda människor, och det om något borde vara en varningsklocka. Återigen: Att signalspaning kan behövas och att den behöver regleras står helt klart, men inte på detta sätt. I skrev chefredaktören : Det finns därför inga skäl för att godkänna alliansregeringens förslag om utökad signalspaning. Men tyvärr pekar allt på att lagen kommer att godkännas, trots att flera av allianspartierna ofta pratar om vikten av att förstärka integriteten. Det är en stor skandal. Alliansen borde göra det svårare för storebror att se oss, inte ge honom nya och bättre glasögon. Han har rätt såväl som de många kloka synpunkter jag har fått i mejl, på bloggar, i sms och så vidare . Min gamle partivän har också rätt. Han skrev: Jag citerar: Jag har hur som helst hört dig prata dig varm över att systemen aldrig får gå före människan på CUF och partistämmor. Jag hoppas att du har mod och ork att återigen driva den linjen, trots dom problem det kan innebära för dig. Jag hoppar över några bitar och lämnar dem därhän. Det som ligger för mitt avgörande är att bestämma huruvida jag ska rösta med oppositionen, med allt vad det innebär att jag utsätter regeringen, mina partikamrater, för, eller om jag ska rösta ja och därmed svälja hela konceptet, och det har jag mycket svårt för. Jag tycker att det finns kloka synpunkter i förslaget från utskottet som i allra högsta grad skulle kunna förstärka det förslag som finns och stärka integriteten och integritetsaspekterna av signalspaningen. Jag skulle därför vilja avsluta mitt anförande med att rikta en fråga till försvarsministern: regeringen att vidta ytterligare åtgärder för att stärka upp integriteten, och vad är det i så fall som regeringen skulle kunna tänkas göra? För mig är det oerhört viktigt för att avgöra hur jag ska komma att lägga min röst. I detta anförande instämde i , , och (alla c). 171 Försvarsminister () replik: Först vill jag säga att jag tror att alla som hörde anförande känner en fördjupad respekt för honom som politiker och person, detta oavsett ståndpunkt i sakfrågan. Ja, alliansen har lyssnat in ledamöter från flera partier som haft synpunkter. Jag kan här berätta och jag kommer att behöva två repliker för att kunna göra det att vi kommer att komplettera hanteringen av den nya signalspaningslagen med följande åtgärder: 1.Ett särskilt uppdrag kommer att lämnas till Datainspektionen om att fram till kontrollstationen 2011 följa FRA:s verksamhet ur ett integritetsskyddsperspektiv. Till Datainspektionen kommer en särskild referensgrupp att knytas, med personer som nomineras av riksdagspartierna. Datainspektionen har i uppgift att granska personuppgiftsbehandlingen vid myndigheter. Med ett särskilt regeringsuppdrag kommer myndigheten att särskilt följa FRA:s verksamhet. 2.Regeringen avser att tillsätta en kommitté som utifrån ska följa FRA:s verksamhet generellt utifrån ett integritetsperspektiv fram till kontrollstationen. Kommittén kommer att verka utöver det integritetsskyddsråd som kommer att inrättas inom FRA. Den kommer också att verka vid sidan om och Datainspektionens granskande verksamhet. Kommittén kommer att bestå av parlamentariker. Dess iakttagelser kommer att vara ett underlag inför den kommande utvärderingen av lagstiftningen. En uppgift ska vara att med ledning av gjorda erfarenheter bedöma dels om ytterligare integritetsskyddande åtgärder krävs, dels om formerna för tillståndsprövningen behöver utvecklas samt frågan om oberoende granskning. Kommittén ska ha möjlighet att lägga fram förslag som kan behandlas . 172 () replik: Jag vore också glad om försvarsministern, om han hinner i sin andra replik, kunde utveckla sin syn på de förstärkningar som det finns texter om i utskottets betänkande och som det har framförts idéer om här i kammaren tidigare. Man kanske borde göra tillkännagivanden. Har försvarsministern någon synpunkt på detta? 173 Försvarsminister () replik: Om kammaren väljer att göra en återremiss för att se över de frågor som pekar på är jag så klart öppen för det. Men det är kammaren som äger den frågan. Jag vill också nämna att jag är öppen för att den kommitté som jag nämnde tidigare ska kunna tillsätta ett integritetsombud, som ska ha till uppgift att bevaka integriteten för personer bosatta i och att den garanteras. Jag har också här noterat att det finns synpunkter från andra partier och att man kanske är intresserad av att ta en vända till med det här. Det är väl i så fall gott så. Detta säger jag med anledning av den fråga som ställde. 174 () replik: Min personliga bedömning är att det känns tryggt att regeringen har lyssnat till den kritik som har varit ganska massiv . Jag tror också att man har tagit intryck av den debatt som har varit här . Jag har hört flera inlägg under som har gått i ungefär samma riktning. Jag skulle vilja avsluta detta med att yrka på återremiss och, om det förslaget skulle falla, avslag på propositionen. 175 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna åhörarna på läktaren om att opinionsyttringar från läktaren inte är tillåtna. 176 () replik: Först vill jag instämma i att det var starkt av att över huvud taget gå upp i talarstolen. Det uppskattas verkligen. Det vi sedan får se är väl ett spel mellan två partier, antar jag ett iscensättande av ett spel där slänger ut en fråga spontant och försvarsministern ska svara på den. Det är klart att vi tycker att en återremiss är att föredra framför ett ja. Det är ju självklart. Men att lägga fram ett sådant här förslag vid sittande bord är otroligt fräckt. Det är makalöst! Att man vid en fråga av denna dignitet inte kan komma med ett sådant här förslag innan är inte bra. Min fråga till är: Du nöjer dig alltså med detta? Kommittén och återremitterandet betyder ju att om vi har otur behöver det inte hända speciellt mycket. Vilka krav har du på förbättringar för integriteten för att du ska säga ja till detta ? 177 () replik: kan inte ha missat när jag i mitt anförande berättade att vi har haft ett gott och konstruktivt samtal med regeringen, våra kolleger i de andra riksdagspartierna och internt i . Det är ett samarbete som visar på styrkan i och på att vi är beredda att ta ansvar för landet. Vi är beredda att regera och leverera, även om jag kan säga att det inte har varit lätt för någon av oss i något parti. Vi har också landat i något som känns konstruktivt och som känns som en väg framåt. Du frågar vilka saker det är. Till exempel är det att vi gör ett tillkännagivande av de förstärkningar som finns hos utskottet, vilket jag har noterat att har fört fram som en möjlig väg för att förstärka integriteten. Det kan till exempel handla om att stärka den juridiska delen av tillståndsprövningen och en rad andra förslag som kan komma att vara viktiga. Det här är förstås ett samtal som inte är slut här utan som kanske i stället har tagit en ordentlig början här, så att vi kan fortsätta vägen framåt. I alla sammanhang det vet lika väl som någon annan krävs förhandlingar och ett förtroende mellan olika parter. Ni i har tidigare tillsammans med två andra partier hanterat budgetar och vet mycket väl att samtalen kan föras ända till sista sekunden. Det är ingen hemlighet för en miljöpartist. Ska man vara konstruktiv och rak och ärlig tycker jag att man bör redovisa sina skäl härinne. Jag tycker att man bör redovisa de förslagen därav mitt yrkande och mitt anförande, där jag också fick chansen att än i Rapport eller Aktuellt redogöra för de överväganden som jag faktiskt har varit tvungen att göra och som vi alla i denna kammare alltid är tvungna att göra. Det finns också vissa frågor som är särskilt svåra för oss. Vi får ofta ta och ge i många frågor där jag kanske inte alltid är hundraprocentigt övertygad om att vi är riktigt på rätt linje. Vissa frågor väger så pass mycket tyngre att man måste låta dem ta tid. Man måste också hantera frågor med den respekt de förtjänar. 178 () replik: , du har hört debatten och vad experterna säger. Om det inte förändras något i förslaget när det gäller yttre hot blir det ju ingen större förändring i sig. Jag hoppas att kommer att vara den som är pådrivande så att vi får en riktig förändring när det gäller integriteten, så att det blir ett verkligt skydd. Om formuleringen om yttre hot står kvar blir det i alla fall FRA som gör bedömningen av vad yttre hot är. Då står vi kvar på ruta ett, och då spelar det ingen roll hur mycket du finputsar ute på kanten. Detta är bara en uppmaning till att se till så att integriteten i verkligheten stärks, inte bara på papperet. 179 () replik: Som den mycket ödmjuka människa jag är tar jag till mig av förslag och råd. 180 (): Jag har stor respekt för inlägg och hans vånda i det här ärendet. Jag kanske inte har lika stor respekt för hans vånda när det gäller att stiga upp och beskriva den. Sedan utspelar det sig stor dramaturgi som man ibland skulle kunna vara avundsjuk på här. Jag vill bara säga att vi i sak inte har sett att någonting har hänt. Man talar om vissa förstärkningar. Det skulle vi väl kunna tycka vore bra. Men, som sagt, är . Vi har inte röstat ännu, och hotet mot vår integritet finns fortfarande kvar. Det som är sagt är att vi ska kontrolleras mer, övervakas mer. FRA ska få rätt att avlyssna alla telefonsamtal, all e-post, alla fax och alla sms som korsar gränser. Som vi nu vet handlar det inte om att kolla människor som är misstänkta för något brottsligt. Nej, alla ska kontrolleras du och jag, mamma, pappa, syskon, kusiner, kompisar och vänner. Blir det ett ja till regeringens förslag riskerar vi nu en övervakningslag som strider mot grundläggande demokratiska rättigheter, som upphäver meddelandeskyddet och därför undergräver press- och yttrandefriheten i . Som journalist måste jag kunna garantera skydd för den som lämnar mig uppgifter. Som medborgare i måste jag ha rätt att kunna yttra mig utan att bli avlyssnad. Som medborgare, var som helst i världen, måste jag kunna lämna tips till redaktioner, också i , utan att bli avlyssnad och riskera att bli avslöjad som uppgiftslämnare. riskerar att isoleras från viktiga kontakter med resten av världen. Jag delar och och Europeiska journalistföreningens oro för att personliga uppgifter om tiotusentals alldeles vanliga, hederliga och laglydiga människor kommer att hamna i sekretesskyddade statliga databaser. Vem tror på fullt allvar att ny teknik kan skilja hederliga medborgare från skurkar? Självklart kommer misstag att begås. Oskyldiga kommer att drabbas. Oskyldiga kan komma att få tillgångar konfiskerade. Oskyldiga kan komma att råka illa ut i sina hemländer på grund av svensk elektronisk spaning. Var så säker! Vem tror på fullt allvar att inte uppgifter om politisk aktivitet eller mycket privat information, till exempel om sjukdomar, kan komma att läcka ut? Även inom FRA är det faktiskt människor som ska hantera uppgifterna, och risken för att informationen kan missbrukas är uppenbar. Det är känsliga uppgifter som man kan fiska fram och därför eftertraktade uppgifter som kan säljas. Tjänstemän kan bli föremål för utpressning och mutor. Sådant har hänt . FRA liknar sökbegreppen vid fiskekrokar som sänks ned i en flod. En del fiskar fastnar, medan andra slinker igenom för gott. Jag skulle vilja säga att för en fångad ful fisk kommer hundratals ja, tusentals oskyldiga fiskar att fastna och få problem utan att vara skyldiga till något brott. För andra tiotusentals eller miljoner handlar det om att den personliga integriteten kränks, . avslöjade Folket i Bild/Kulturfront hur och den dittills okända informationsbyrån registrerade människor med vänsteråsikter, ofta med illegala metoder. och som stod för avslöjandet dömdes båda till fängelse för sina avslöjanden. Makten visade sin arrogans . visar makten återigen sin arrogans i sin iver att i spåren efter övervaka svenskar och alla som svenskar har kontakt med i andra länder. var det vänsteråsikter som registrerades. är det kanske religiösa åsikter eller bådeoch. Hur ska människor som har flytt undan förföljelse på grund av politiska åsikter våga ta kontakt med släktingar och regimkritiker i sitt hemland? Och hur ska vi journalister kunna tro att de ska våga ta kontakt med oss på våra redaktioner? Förslaget att låta FRA kontrollera alla samtal som korsar gränser utgör det mest upprörande exemplet på den utveckling mot det storebrorssamhälle som den något hysteriska USA-ledda kampen mot terrorismen hotar att leda till.