prot · GV09105 · 2008-05-06 00:00:00 — Det vore intressant att veta om det är regeringens avsikt att, när man får utredningens förslag, komma till skott och lägga ett förslag på bord . 30 (): Jag tycker att det var intressant att höra statsrådets svar men också kommentarer till svaret. För mig låter det som om över huvud taget inte funderat på att en ökad försäkringsmässighet i trafikförsäkringen också kan påverka vårt och andra trafikanters beteende i trafiken och därmed också antalet skadade och döda. Det är huvudsyftet med den här reformen som regeringen redan innan tillträdet redovisade att man planerade. I arbetet med att minska olycksfallen i trafiken ingår bland annat, som har framgått av svaret, att systematiskt se över vilka incitament för ökad trafiksäkerhet som vi som lagstiftare kan införa. Jag tycker att det är kortsynt att inte ta med trafikförsäkringens roll i det arbetet. Jag är övertygad om att en ökad försäkringsmässighet i trafikförsäkringen också påverkar människors beteende i trafiken och därmed olycksfallen. Jag tycker att man kan gå längre än vad regeringen har föreslagit i det sammanhanget. Jag tycker att försäkringen ska göras mer individuell. En försäkringspremie är inte bara en kostnad utan gör också att människor blir medvetna om att man som trafikant utsätter sig själv och andra för stora risker. Man blir medveten om att den premie man betalar beror på hur man själv uppträder i trafiken och hur stor risk man utgör för sig själv och andra. En individuellt utformat trafikförsäkring får en tydlig och uppfostrande roll i trafiksäkerhetsarbetet om man som trafikant vet och ser att man kan sänka sin premie genom egna val. På samma sätt som man som villaägare eller bostadsrättsägare kan påverka sin bostadsförsäkring om man investerar i inbrottssäkra dörrar, medverkar i grannsamverkan eller installerar brandskydd påverkar det här också trafiksäkerheten. Den bilist som kör laglydigt och säkert, väljer en bil med exempelvis antisladdsystem, alkolås eller svart låda bör få betala en lägre försäkringspremie än den som kör för fort, onyktert eller väljer att köra en mindre trafiksäker bil. Den här typen av trafikförsäkringssystem har införts i andra länder. Jag vet att regeringen i sina direktiv till den utredning som tidigare omtalats här också har nämnt att den här frågan ska övervägas. Jag tycker att det vore bra om regeringen också tog tydlig politisk ställning i frågan, föreslår en individualiserad trafikförsäkring och ger utredningen i uppdrag att arbeta fram ett välgrundat förslag på hur en sådan ska utformas. Därför vill jag fråga socialförsäkringsministern om hon är beredd att medverka till detta genom att förtydliga utredarens uppdrag och om regeringen är beredd att inkludera förändringen av trafikförsäkringen i arbetet med nollvisionen för trafikdödlighet. 31 Statsrådet (): frågar om jag är tveksam. Nej, jag är inte det. Jag tror att jag skulle kunna räkna upp väldigt många utredningar under Socialdemokraternas tid som har fått förlängd tid. Det är verkligen inte sällsynt. Det händer väldigt ofta. Det tror jag att kan instämma i. Vi kan se efter hur många utredningar det är som har fått förlängd tid. Man skriver direktiv, och sedan när utredaren eller utredningen börjar borra i materia kan de stöta på viss patrull när det gäller att få fram rätt information, bemanna sina kanslier och så vidare. Min och regeringens avsikt är inte att göra något hastverk av det här. Utredaren har framfört önskemål om en förlängning, och det har vi all anledning att tillmötesgå. Sedan skymtar jag även hos nästan en iver att den här utredningen kommer fram så att vi får en sådan här trafikförsäkring. Eller missförstår jag ambition och Socialdemokraternas inställning när det gäller att låta trafikanterna bära en större del av sina egna kostnader eftersom detta belastar de personer som har ett gott trafikvett? Trafiksäkerhet ska löna sig. Därmed genererar vi också resurser till ett trafiksäkert beteende. Jag har inte helt klart för mig om även Socialdemokraterna har diskuterat de här frågorna. pågår en utredning, och utredaren har begärt att få en förlängning. Jag ser inget märkvärdigt med det. Vad skatteutskottet och trafikutskottet har diskuterat kan jag inte beröra eftersom jag svarar för socialförsäkringsfrågorna. Detta ligger på mig eftersom det handlar om ganska mycket pengar som ska överföras för rehabiliteringen. Det är av den anledningen som denna utredning ligger på mitt bord. När det gäller fråga om en individuell försäkring kan man säga att det på sätt och vis är det eftersom man säger att trafiksäkerhet ska löna sig. Grupper som man bedömer har låg risk för att orsaka trafikskador och skada sig själv ligger lägre när det gäller . På sätt och vis har vi redan de tankarna. Jag tror visst att utredaren också kommer att fundera på de här frågorna. 32 (): Det är intressant att lyssna på såväl statsrådet som . Ni pratar precis som om det inte pågår något trafiksäkerhetsarbete och som om man inte tar ett individuellt ansvar. Skillnaden är den att man tar ett individuellt ansvar för sin trafikförsäkring. Den påverkas av hur mycket man kör. Om man kör trafiksäkert får man en bonus till exempel. Man kan ta en hel- eller halvförsäkring. Det finns många olika saker som påverkar den trafikförsäkring man har . Därför finns det ett tydligt individuellt ansvar. talar vi om att man också ska ta ett individuellt ansvar för den kroppsskada man får själv. Det kan vara olika faktorer som påverkar vad som blir en fråga för rehabilitering. Det kan vara en trafikolycka, men det kan också vara en arbetsskada som man har fått på sitt arbete eller en skada som man har fått på sin fritid. Vem ska avgöra vilken del av denna skada som ska omfattas av trafikförsäkringen? Det är den typen av problem som uppstår när man börjar prata om att trafikförsäkringen också ska ta hand om rehabiliteringsinsatserna och de sjukförsäkringskostnader som kan uppstå där. Alla de här frågorna är över huvud taget inte utredda. De är inte uppe till diskussion innan man lägger fram ett förslag om att införa en särskild trafikförsäkringspremie. Det handlar i runda slängar om ca per försäkringstagare. går det ena året efter det andra. Jag har räknat ut att plockar regeringen in 10 ½ miljard kronor utan att det har kommit något förslag om en så kallad rehabiliteringsförsäkring. Man plockar in 10 ½ miljard av försäkringstagarna. Det enda de får är en höjd försäkringspremie. Det påverkar inte trafiksäkerheten. Ni plockar in 10 ½ miljard eller i en extra skatt av människor med trafikförsäkring om man utgår från att det kommer ett förslag . Kommer det senare blir det ännu mer. Får vi en ny regering blir situationen en annan naturligtvis. Men så är det faktiskt med det förslag som arbetar med. Man börjar i fel ände. Det vore väl bättre att man gick igenom den här frågan mer ordentligt och inte hade så bråttom utan diskuterade om det är möjligt att göra sådana förändringar som utredningen nu ska titta på. Ta fram ett sådant förslag, så får vi granska det först och se om det över huvud taget är möjligt! Jag är ytterst tveksam för egen del, och mitt parti är också ytterst tveksamt till att genomföra en sådan förändring. Vi tror nämligen att det uppstår väldigt många konstiga situationer för enskilda människor där försäkringsbranschens tjänstemän ska avgöra om det här är en rehabiliteringskostnad som försäkringsbranschen ska ta eller om det är en rehabiliteringskostnad som samhället och sjukvårdshuvudmännen ska ta. Den typen av avvägningar är över huvud taget inte belysta, men vi är helt övertygade om att det kommer att bli så, för så är det i andra länder som har den här typen av uppdelning. Det är ju därför vi i har sagt nej till den här typen av försäkringslösningar. Använd trafikförsäkringen för plåtskador, där den hör hemma! 33 (): Även jag tycker naturligtvis att det hade varit väldigt bra om alliansregeringen hade suttit så att man hade haft mer tid på sig att förbereda de förändringar som skedde när man tillträdde val. Men ibland kommer man i en sådan situation att man måste fatta beslut och genomföra åtgärder som kanske kräver mer omfattande utredning. Jag har all förståelse för att en utredning av en sådan här förändring av trafikförsäkringen kommer att ta . Jag instämmer i det statsrådet säger: Den förändring som initieras inledningsvis innebär att grupper som har låg risk får lägre . Men det jag är ute efter är att individer som har låg risk faktiskt också kan få lägre och att man bedömer premien utifrån den enskilde trafikanten. Jag är helt övertygad om att den mest verksamma åtgärden för att få en trafiksäker miljö är att få den enskilde trafikanten att få ett mer trafiksäkert beteende i trafiken. Vi har erfarenheter från andra länder där man också kan se att det fungerar på det sättet. Också allmänheten delar den här uppfattningen. har gjort en bred enkätundersökning där man konstaterar att sju av tio svenskar tycker att försäkringspremien ska vara högre för dem som begått förseelser i trafiken och lägre för dem som kör nyktert och håller hastighetsgränserna. De ska inte betala lika hög trafikförsäkringspremie som den som bryter mot lagen. En sådan här förändring kräver lagändringar. För att kunna ta hänsyn till körbeteende när trafikförsäkringspremien sätts behöver försäkringsbolagen bland annat tillgång till uppgifter om tidigare trafikbrott, vilket man inte har . Jag upprepar frågan: Är statsrådet beredd att ge tilläggsdirektiv till utredaren så att vi snabbt kan få till stånd en sådan här lagstiftning? 34 Statsrådet (): , det händer väldigt mycket med trafiksäkerheten, men vi kan inte blunda för att kostnaderna för sjukpenning och sjukersättning beroende på trafikskador har ökat markant. Det tyder väl inte på att vi är framme vid någon godtagbar situation, utan här behöver göras ännu mer. Vi måste kanske göra klart för oss att den extraskatt som har tagits ut var första delen av att göra trafikförsäkringen obligatorisk. Den är nu betald. Vad är det då man har betalat för? Det behöver framgå klart. Jo, det handlar om att trafikanterna nu bär kostnaderna för gamla skador. Det var också ett krav från försäkringsbolagen, för annars skulle det lätt kunna komma in kanske nystartade försäkringsbolag som skulle ta över den obligatoriska trafikförsäkringen men som skulle slippa undan de kostnader man har för gamla skador. De skulle då kunna börja från ruta ett och så att säga hämta hem jag ska inte säga vinsten, men det hade blivit betydligt enklare och betydligt mindre kostsamt för de nya företagen. Detta var steg ett, och bär trafikanterna kostnaderna för de gamla skadorna. Vad vi nu utreder är hur kostnaderna för kommande skador ska bäras och hur det ska ske. Det är det vi utreder. Jag ville bara att det skulle stå klart: Visst har man fått någonting för pengarna. Jag har själv besökt . Där har man haft den här försäkringsformen . Man tycker att den har fungerat väldigt väl, i alla fall av det jag har fått fram under mina besök. Den fungerar så väl att man till och med har kopplat in hälso- och sjukvården i denna försäkring . Därför tycker jag att det är viktigt att vi får den här försäkringen. Jag tror och har också sett att den kommer att ge väldigt mycket positiva effekter för dem som kör bil och när de blir omhändertagna. avslutar med att säga att plåtskador och människor ska behandlas på olika ställen. Ja, så har vi det ju , och det är väl många med mig som kan konstatera att det faktiskt tyvärr är så att bilen ibland blir snabbare omhändertagen och reparerad än människorna. Jag tror att det vore bra med ett ekonomiskt incitament hos ett försäkringsbolag att se till att människor snabbt kommer på benen, att människor inte behöver gå med whiplashskador innan de får stöd och hjälp utan får det , att man får operation, behandling, sjukgymnastik och rehabilitering, att detta ska ske och att man inte ska behöva stå i kö till sjukvården för detta. Jag tror att många skulle få snabbare hjälp om både plåtskador och människoskador så att säga handhades av ett försäkringsbolag som hade ordentligt incitament att vilja göra någonting åt detta snabbt. Sedan kan jag hålla med om det problem som har funnits , nämligen uppdelningen av rehabilitering på en väldig massa sätt. Det finns arbetslivsinriktad rehabilitering, medicinsk rehabilitering och social rehabilitering. Jag tycker att det har varit ett mischmasch. Den här uppdelning skedde 1992. Det är precis som säger om när någon drabbas av hjärtproblem: Sker det på grund av anlag så är det medicinsk rehabilitering som gäller, men det är annorlunda om det sker på grund av att man kör i trafiken i sitt yrke och är stressbenägen. Vi har alltså olika typer av aktörer som ska hjälpa till. Jag tycker att detta är ohållbart i längden. 35 (): Det är ändå så att skatten på trafikförsäkringen också skulle bidra till finansieringen av de omfattande skattelättnader som föreslogs i budgetpropositionen 2006. Det utgjorde ju en del av den finansieringen och utgör fortfarande en stor del av finansieringen av olika skattelättnader, som resulterar i ganska stora belopp . tyckte jag att det blev intressant här på slutet, för nu kom vi in på det som är något av pudelns kärna i hela den här diskussionen, nämligen privatiseringen av sjukvården. Såvitt jag förstår är en tanke i detta att de privata försäkringarna det blir privata försäkringar som man tar om systemet läggs om såsom här föreslås blir en form av privat sjukförsäkring kopplad till trafikförsäkringen. Då kan försäkringsbranschen gå före med de personer som är drabbade av olika trafikskador, före andra människor, och finansiera det via denna försäkring. Då får vi ju två olika finansieringssystem till sjukvården. Det blir väldigt intressant att se hur statsrådet har tänkt lösa den frågan, nämligen på vilket sätt det kommer att fungera, där människor som har drabbats av andra sjukdomar eller olycksfall ska få stå i en särskild kö för att personer med trafikskador ska få extra resurser så att de kan gå före när det gäller rehabilitering och liknande. Då får vi ju två olika system i vårt sjukvårdssystem, där det inte är den enskilde patientens behov som avgör, utan det är om jag har en tillräckligt bra trafikförsäkring, som jag då enligt också ska ha individuellt anpassad och finansierad i större utsträckning. Då blir det personen med den stora plånboken som i större utsträckning kommer att få en bättre sjukvård än personen med mindre plånbok. 36 Statsrådet (): Vi avslutar med en sjukvårdsdebatt, och den tar jag gärna. Jag vill säga att det inte finns någon i den här kammaren som inte håller med mig när jag säger att vi ska ha skattefinansierad, allmän sjukvård som är tillgänglig för alla efter vars och ens behov. Det är prioritering nummer ett, och det finns ingen i denna kammare som säger emot det. Om vi däremot har en annan utförare som på eller uppdrag, genom skattefinansiering och utifrån kontroll, kan utföra sjukvård, som exempelvis i som jag inte tror att heller vill lägga ned, och kanske på ett bra sätt kan hjälpa folk som behöver stöd och hjälp har jag ingenting emot det. Men den ska vara skattefinansierad, och den ska vara allmänt utformad efter vars och ens behov. Det brukar vara så att om jag som invånare i är sjuk vill jag ha hjälp. Vem som är huvudmannen är jag inte lika intresserad av. Jag vill ha stöd och hjälp, och jag vill att det ska gå fort att bli frisk och komma på benen. Dessutom ska jag veta att sjukvården är skattefinansierad. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2007/08:591 om våldsutsatta kvinnor och rätten till sjukpenning 37 Statsrådet (): har ställt ett antal frågor till mig om framför allt våldsutsatta kvinnors rätt till sjukpenning och tar i sin interpellation bland annat upp en skrivelse från kvinnojour i vilken det påtalas allvarliga brister i misshandlade kvinnors möjlighet till sjukskrivning. Vad gäller rätten till sjukpenning för kvinnor som har utsatts för våld av sina män kan jag först konstatera att de svenska socialförsäkringssystemen är generella och obligatoriska och att välfärdssystemen omfattar alla. ansvarar för att den bedömning som sker av den enskildes rätt till sjukpenning i samband med sjukdom som sätter ned arbetsförmågan följer den lagstiftning som finns, i detta fall lagen om allmän försäkring. I lagen står angivet att ersättning från den allmänna försäkringen ska utges vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan. När det gäller rätten till sjukpenning görs det en bedömning av arbetsförmågan i det enskilda ärendet. Det görs således vid en individuell prövning av rätten till sjukpenning i varje enskilt ärende för att säkerställa att alla enskilda blir lika och korrekt behandlade. Jag utgår ifrån att beslut grundar sig på en professionell handläggning. Jag vill även informera om att regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag (dir. 2008:11) att göra en översyn av begreppen sjukdom och arbetsförmåga samt en enhetlig bedömning av arbetsförmåga, bland annat eftersom dessa begrepp är mycket centrala inom framför allt sjukförsäkringssystemet. Som anger i sin interpellation har regeringen beslutat om en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, och stora satsningar för att stoppa detta våld har gjorts, bland annat ökat skydd till de våldsutsatta. Regeringen har vidare i budgetpropositionen presenterat ett samlat åtgärdspaket för att skapa fler vägar tillbaka till arbete. I åtgärdspaketet ingår bland annat satsningar på en rehabiliteringsgaranti och en utvecklad företagshälsovård. Som ett led i detta åtgärdspaket har regeringen presenterat förslag till en förändrad sjukskrivningsprocess med preciserade tidsgränser för de olika momenten vid prövningen av arbetsförmågan och med en tydligare utgångspunkt i individens förmåga och behov. Det är regeringens uppfattning att de samlade satsningarna kommer att leda till ett mer effektivt stöd till kvinnor, och regeringen ser därmed arbetet med att minska ohälsan som en viktig del i arbetet med att uppnå målet för jämställdhetspolitiken. 38 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag ställde fyra frågor till ministern. Den första var: Kommer statsrådet att verka för att kunskapen om mäns våld mot kvinnor ökar hos , samt hur bedöms en psykisk krisreaktion, som en kvinna kan få, som sjukdom? Min andra fråga var: Vad avser statsrådet att göra om de skador som de våldsutsatta kvinnorna har inte föranleder att de får sjukskrivning, och hur ska de då kunna gå vidare i livet utan att riskera det utanförskap som det ofta talas om? För det tredje frågade jag vad statsrådet avser att göra för att våldsutsatta kvinnor ska kunna starta ett nytt liv och komma tillbaka i arbetslivet. Och när det framför allt gäller statsrådets ansvarsområde frågade jag hur handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor kan förverkligas. Tyvärr tycker jag inte att jag riktigt fått svar på någon av dessa frågor, även om det ges ett svar i generella termer. Ministern säger att rätten till sjukpenning ska bedömas utifrån arbetsförmågan i det enskilda ärendet. Det håller jag med om, jag tycker att det är viktigt, men för att kunna göra det är det oerhört viktigt med kunskap hos dem som gör bedömningen av arbetsförmågan. I de exempel som jag stött på, bland annat i , har läkare enligt den lag som ministern nämner gjort bedömningen att kvinnan har rätt till sjukpenning, men sedan har gjort en annan bedömning. I kvinnornas brev till , där de beskriver situationen, hänvisar de till en stark psykisk press. Mannen har misshandlat, trakasserat, förföljt och hotat, bland annat med pistol. Vad kan det leda till? Jo, uttröttning, magsmärtor, kraftig viktminskning, flytt från det egna hemmet, koncentrationssvårigheter, kraftlöshet, nedstämdhet alltså psykiska krisreaktioner. En av de största brister som kan finnas vid myndigheterna är just bristen på kunskap och förståelse. Ministern nämner i slutet av sitt svar olika reformer som regeringen planerar för att komma åt ohälsan, men ingen av dessa reformer har en specifik inriktning på att öka kunskapen om våldsutsatta kvinnors problem. Och hur ser det ut i regleringsbreven till ? Ingenstans framgår att kunskap om mäns våld mot kvinnor är relevant för att kunna göra bedömningar i dessa fall. Att se våldet i nära relationer som en maktutövning, och att det har sin grund i ojämlikheten mellan könen, är ett perspektiv som är väl förankrat internationellt. Min fundering är därför: Anser regeringen att det är en form av maktutövning? Jag tror att kunskap om denna problematik behöver öka. Som ministern säger gör ett professionellt jobb, men de gör det utifrån de förutsättningar de har. I utredningen i luften, som kom 2004, framläggs förslaget att det vid centrala myndigheter borde inrättas specialenheter för mäns våld mot kvinnor och barn. De utgår från Kvinnofridspropositionens utredning och går ett steg längre. De menar att en viktig del av arbetet för att motverka mäns våld är att institutionalisera kunskapen om det. De anställda ska alltså inneha specialistkompetens på området. Målet är inte att det ska behöva finnas men att det ändå ska finnas någon form av specialistkompetens. 39 Statsrådet (): Först ska jag säga att jag inser och förstår att det är en mycket besvärlig situation för väldigt många. Jag vill klargöra det med en gång. Det är en situation som vi önskar att ingen skulle behöva befinna sig i. vet jag att många organisationer gör ett fantastiskt arbete för att stödja och hjälpa kvinnor. Det gäller även kvinnor med barn, där barnen blivit offer och fått ta del av våldet, eller åtminstone bevittnat våld. Låt mig ge ytterligare några svar. Regeringen har gett i uppdrag att titta på riktlinjer för ohälsa, diagnoser och olika situationer. Ett 80-talet diagnoser har presenterats och ligger nu så att säga på läkarnas bord som stöd och hjälp för sjukskrivningar. Det fattades två diagnoser, och det var lättare psykisk ohälsa och smärtor och diffusa smärtsymtom. Jag vet att man har diskuterat de här diagnoserna mycket. Utredningen har också här fått förlängd tid. Men kommer nu förhoppningsvis att presentera de diagnoser som är kvar och som jag tror till viss del kan röra de här kvinnorna. Det handlar just om lättare psykisk ohälsa, ångest och smärtor. Låt oss därför se någon vecka eller två framåt när kan presentera riktlinjerna. Det är viktigt att vi inte får en aggressiv diskussion mellan professionen, läkarna, hälso- och sjukvården och utan att man är samstämd och enig i utformningen av riktlinjerna. Då får vi inte heller diskussioner på samma sätt mellan den sjukskrivande läkaren och , som man kanske tror överprövar. Därför är det väldigt viktigt att riktlinjerna kommer även på det här området och att , och läkarna är överens om detta. En fråga som vi också har diskuterat är vad arbetsförmåga är. Jag tror att vi är överens om att vi ska prata om det snarare än om diagnos, för det är så individuellt. Om vi nu ska hålla fast vid individen, hur man mår i den situation man befinner sig i, är det olika varje människa är unik. Därför har jag tillsatt en utredning som ska titta på vad arbetsförmåga är. kan jag ha uppfattningen att vi säger det utan att veta riktigt vad vi menar med detta. kommer att presentera sin första del och slutredovisningen . När det gäller bedömningen av arbetsförmåga, metoder och hur vi ska titta på detta kan det också vara ett starkt och stort led i detta arbete. När det gäller kunskap och så vidare är ju en myndighet med stor professionalitet det är vi överens om och som har ansvaret att ta till sig och söka den kunskap som man behöver för att göra ett bra och viktigt arbete. Vi har också försäkringsläkarna, som går in i en helt ny roll, att snarare vara rådgivare och överbrygga mellan hälso- och sjukvården och på ett annat sätt. När det gäller riktlinjer och beslutsstöd, arbetsförmågebedömningen och ansvar att tillägna sig sådan kunskap att man kan använda den på ett riktigt sätt tror jag att jag har gett några fler svar på interpellation.