prot · GV0951 · 2008-01-15 00:00:00 — Genom denna första fas av harmoniseringen av EU:s asyllagstiftning har vi också skapat en gemensam rättslig grund och framför allt ett system för övervakning genom kommissionen och ytterst av att reglerna genomförs och tillämpas i hela unionen. Nästa steg mot ett fördjupat europeiskt samarbete är ett gemensamt asylsystem med gemensamma regler, som vi förutsett till utgången av . Regeringen stöder aktivt strävan mot ett sådant system, baserat på en fullständig och allomfattande tillämpning av och andra för asylområdet relevanta folkrättsliga instrument. Jag är övertygad om att även detta gemensamma system ska innebära en fortsatt förbättring både för de individer som söker skydd här och för medlemsstaterna. De bilder från som vi sett i medier och som utgår ifrån i sin fråga indikerar det UNHCR redan rapporterat, nämligen att det finns klara problem vad gäller mottagningsstandarden för den kraftigt ökande strömmen av migranter. Nya anläggningar byggs nu i . Den misshandelsincident som visades har däremot inte något direkt samband med mottagningsvillkoren och rörde inte heller asylsökande. Händelsen har för övrigt, enligt den information jag har fått, lett till snabba rättsliga påföljder. Sådana händelser är förstås inte acceptabla men kan inte heller tas till argument för att inte gå vidare med ett förstärkt europeiskt samarbete. Vad gäller andra fråga, om att stoppa överföringar till , vill jag framhålla att regeringen inte har den roll som tycks förutsätta i frågan. Det är och, vid överklagande, migrationsdomstolarna som självständigt har att handlägga asylärenden individuellt och utifrån detta besluta om hur relevanta bestämmelser ska tillämpas. 82 (): Låt mig inleda med att välkomna att den här debatten slutligen äger rum. Det var som jag inlämnade min utmaning till för att få till stånd en debatt. Det är tacksamt att vi slutligen kan få ha den här i kammaren. Låt mig också välkomna övriga debattörer, som jag hoppas få svar från om var man står. Det var lätt att inför tv-kamerorna säga en sak, men vad är svaret när det gäller avvisningar till ? Jag har förstått, efter medieinslag, att Socialdemokraterna nu har ställt sig bakom vårt krav att man ska försöka göra vad man kan för att stoppa avvisningarna. Det välkomnar vi. Jag vet att har gjort liknande uttalanden. Bakgrunden till det här är det som vi från har kritiserat, att människor sänds tillbaka både till mottagningsförhållanden i en del länder inom EU och därifrån, ibland, tillbaka till länder där man riskerar förföljelse, trakasserier och tortyr. Det är ingen nyhet för oss att det här sker, men visst var det nya avslöjanden som flera olika mediekanaler lyckades presentera. Från har kravet länge varit att avskaffa eller omförhandla Dublinförordningen. Vår grunduppfattning är att den asylsökande själv måste få välja i vilket land man vill söka asyl. Det är inte nödvändigtvis det vi behöver diskutera . Vi kan väl söka lite efter möjligheterna att göra det som är möjligt. Det är nämligen möjligt att använda den undantagsparagraf som finns i Dublinförordningen. Det står där i 2 kap. artikel 3 punkt 2 att genom undantag från punkt 1, det vill säga den punkt där man beskriver att man ska prövas i det land där man först sätter sin fot, får varje medlemsstat pröva en ansökan som lämnats in av en tredjelandsmedborgare. Det betyder att det är fullt möjligt för att i sak pröva de ansökningar som lämnas in. Det skulle också kunna innebära att var och en av dem som annars skulle avvisas till i stället fick sin prövning i . Hur ställer sig de olika riksdagspartierna till denna möjlighet? Det vi kritiserar från är bland annat att människor sänds tillbaka till mottagningsförhållanden som är oacceptabla. Många har vänt sig till mig på olika sätt för att berätta vad man har varit med om i . Man vittnar om att man under tre månaders vistelse på ett förvar inte får rast utomhus och att man är alldeles för många i de skabbiga och smutsiga lokaler som man tvingas befinna sig i. Man vittnar om misshandel och trakasserier. Det är den ena delen, att ingen ska från sändas tillbaka till ett land där man riskerar en sådan behandling. Den andra delen är att oerhört många människor också sänds tillbaka till länder där man riskerar förföljelse. kan vi konstatera att sändes 900 personer tillbaka från till just . En majoritet av dem var irakier. Nio av tio av de irakier som kommer till får beslut om asyl här, men ingen får det i . Då borde väl vän av rättssäkerhet fråga sig: Vad kan det bero på att så få som sänds tillbaka får möjlighet att ens få en realistisk prövning i ? Det som behöver besvaras av ministern och de borgerliga debattörerna i kammaren är: Vad är man beredd att göra, om något? Eller vill man bara blunda nu när tv-kamerorna för ögonblicket har stängts av? 83 (): Jag vill börja med att önska alla en god fortsättning på det nya året. Det är kul att debatten är i gång igen. Jag vill också be om ursäkt för att jag tyvärr säkerligen inte hinner med mitt andra inlägg, eftersom jag måste åka och föra en annan debatt i Aktuellt om . Det jag skulle vilja att vi lyfter upp här och verkligen tittar på är vad interpellanten verkligen säger i sin inledning. Den är ganska insinuant, och det finns ganska hårda skrivningar som det finns all anledning att titta lite närmare på. Man måste fråga sig: Vad menar man egentligen från och dess talesmans sida i de här frågorna? Det finns också all anledning för oss andra inom majoritetspartierna men också inom Socialdemokraterna att ställa frågan: Delar man den världsuppfattning som verkar ha? I sin iver och längtan tillbaka till ett samhälle som fanns före Europeiska unionen, är man från uppenbarligen beredd att återigen skicka ut människor i detta virrvarr man befann sig i, där man inte visste att man hade rättigheten att få sin sak prövad i ett land utan i många länder sattes på transporter vidare till ett annat land. Många länder var transportsträckor, men man fick aldrig chans att söka asyl någonstans. Det är en rättighet som är internationellt reglerad och som respekteras av alla länder inom Europeiska unionen. Med din modell skulle vi gå tillbaka till den typ av samhälle där den enskilda människa som vill söka asyl faktiskt inte vet om hon får den rätten tillgodosedd, inte heller om hon kan få det på ett rättssäkert sätt. När jag ser på de skrivningar som gör i texten blir jag faktiskt mörkrädd. Det är ganska grova anklagelser som läggs fram. Han skriver om Fästning alltså EU-ländernas gemensamma strävan att hålla människor borta och att stänga gränserna för asylsökande. Det är så ser på det europeiska samarbetet, och det är så man ser på de intentioner som man har i Dublinförordningen om att garantera människor möjligheten till en prövning i åtminstone ett land i Europeiska unionen utan att transporteras vidare utan att få sin sak prövad. UNHCR har, precis som ministern tidigare påpekade, också välkomnat de ansvarskriterier som finns med i Dublinförordningen. Tar avstånd från UNHCR:s välkomnande av ansvarskriterierna? Menar du att UNHCR gör felaktiga bedömningar, och finns det i så fall fler fall där du tycker att vi inte bör lyssna till de välkomnanden som UNHCR gör? Vidare i interpellationen säger du: Det är länderna i norra delen av som påtvingat EU:s medlemmar vid principen för att uppnå en koncentration av flyktingarna i dessa länder och i görligaste mån motverka etnisk mångfald i . Menar du alltså att det är vi i exempelvis och som har tvingat på länderna kring Dublinförordningen för att vi vill hålla etniskt rena länder? Det är ganska grova anklagelser som kommer med. vet jag ju att ni säkert inte menar detta, utan det är ren och skär populism som så många andra gånger. Men det finns all anledning att ta upp det här i kammaren så att vi får det dokumenterat. Det finns all anledning för exempelvis Socialdemokraterna, om har rätt i att de ansluter sig till hans linje, att tala om ifall de också ställer sig bakom denna typ av uttalanden från . Det är också graverande att menar att , som är bundet av , bryter mot den konventionen. Då bör det också finnas en tydlig internationell kritik med en tydlig avsändare och en tydlig mottagare. Jag upplever inte att den riktigt finns . Det ska bli trevligt att under framöver få höra hur förhåller sig till dessa uttalanden och särskilt till de skrivningar han själv har gjort i sin egen interpellation. 84 (): Jag vill påminna om det som ministern sade. Dublinförordningen är till för att säkerställa möjligheten till asylprövning. Vi får aldrig glömma det. Jag ska också nämna en del av de kriterier i förordningen som inte så ofta kommer fram i debatten. Där ingår att barn som har släktingar i ett land har möjlighet att få sin sak prövad. Har man släktingar i kärnfamiljen har man också möjlighet att välja. Det finns ett antal olika kriterier som jag tycker är bra. Dublinförordningen är en del av samarbetet och harmoniseringen. Det ställer en majoritet i den här kammaren upp för. Varför gör man det? Jo, för att det är en stor utmaning och för att de flesta i den här salen gör bedömningen att vi måste samarbeta för att kunna lösa de problemen. Låt mig ge ett litet räkneexempel. Om alla EU-länder i relation till sin befolkning skulle ta emot lika många kvotflyktingar som vi gör i skulle man komma upp till 95 000 kvotflyktingar i hela EU. Hur ska kunna göra nytta och lämna avtryck på migrationsområdet om man inte samarbetar? Ni som inte vill samarbeta blir då faktiskt svaret skyldiga. Hade vi inte haft samarbetet hade vi med stor sannolikhet inte fått signaler som indikerar bristerna, och vi hade absolut inte haft verktyg för att kunna påverka dem. Det är till gagn för alla asylsökande, inte bara för dem som genom Dublinförordningen kommer till eller något annat land. När detta är sagt ser jag personligen och mina alliansvänner mycket allvarligt på de uppgifter som har kommit fram. Vad har vi då gjort med det? Från socialförsäkringsutskottet har vi inbjudit den socialdemokratiska EU-parlamentarikern och ledamoten i , , och fört ett resonemang med henne. I allianspartierna har vi träffat EU-parlamentariker i vår egen krets. , moderat riksdagsman, har till ställt frågor om hur man ska säkra skyddet för asylsökande och hur man ska kunna förbättra mottagandet. Fyra av alliansens ledamöter i socialförsäkringsutskottet har haft en träff med den grekiske ambassadören och fört resonemang med honom. Därför skulle jag vilja fråga statsrådet: Vad har statsrådet haft för kontakter på EU-nivå angående det här ärendet? Min bedömning är att Dublinförordningen i grunden är bra, för den säkerställer asylprövningsrätten. Med samarbetet ska vi göra att systemet fungerar bättre. Människor som hanterar system måste känna och veta att de kan komma att bli granskade. Jag skulle vilja avsluta med att be om att få höra statsrådets syn på vad interpellanten skriver om att förordningen alltså motverkar en någorlunda jämn fördelning av flyktingar i olika EU-länder och koncentrerar dem till frontstaterna. Jag tycker inte att det stämmer. Jag vill höra vad statsrådet tycker. 85 (): Låt mig börja med att säga att jag tror att vi alla i den här kammaren nog är överens om att det är väldigt positivt med rörlighet över gränserna. Sedan kanske vi i alliansen är mer positiva än exempelvis vänsterpartierna när det gäller att människor kommer hit för att arbeta eller söka arbete. Men vi tycker att de flyktingar som har tagit emot har varit ett positivt inslag i svenskt samhällsliv och varit en resurs. Vi borde också vara överens om att flyktingpolitiken fungerade mindre bra, inte minst för de flyktingar som kom hit. Det var långa väntetider. Man kunde få vänta på beslut . Det fanns barn som växte upp här och vande sig vid och sedan fick avslag och så vidare. Det var dålig integration och svårt att komma in på arbetsmarknaden. har det hänt två saker. De hände 2006. Vi har fått en ny processordning med rättssäkerhet och möjlighet till överklagande i domstol. Det bestämde vi med bred politisk majoritet. Vi har också slagit fast att politiker inte ska fatta beslut i enskilda ärenden. Det handlar inte om att vi ska smita undan vårt ansvar. Tycker vi att lagar och regler fungerar dåligt kan vi här i besluta att vi ändrar dem. Så var det när vi ville komma från det gamla systemet där politiker genom att skapa opinion plötsligt kunde få den gamla att ändra sig och fatta ett annat beslut än det ursprungliga. Det var inte rättssäkert. Det andra viktiga är att en ny gemensam flyktingpolitik i EU börjar växa fram. Vi ser fram emot och hoppas på att 2010 ha sjösatt den fullt ut. Det finns många saker där. Man diskuterar gemensamma regler, gemensamma principer för asylansökan och om ekonomisk ersättning till länder som har särskilt stort tryck. Vi har redan fått ett beslut i EU om att får ett visst stöd för att vi tar emot så många irakiska flyktingar till exempel. , som hade ett tryck på 000 flyktingar , borde också ha möjlighet till ett visst ekonomiskt stöd. Grundtanken är alltså att vi ska få en gemensam flyktingpolitik. Det tror jag är den enda vägen för att få en rättssäker flyktingpolitik och för att som helhet ska kunna ta emot fler flyktingar. Det går inte att ett, två eller tre länder tar extremt stort ansvar medan många andra länder smiter undan. på länge verkar det nu som att dessa möjligheter finns. har med rätta kritiserats för en del inslag i sin politik, och man har själv tagit upp den till debatt på hemmaplan, i , helt offentligt. Men det finns säkert all anledning till kritik. Men vad är nyckeln är den att eller något annat enskilt land agerar visavi , eller är den att EU och kommissionen sätter press på ? Det är naturligtvis det sistnämnda som är det vettiga. De frågor som jag har kommit fram till är: Vad är avsikten med och inställning här? Ska vi sluta med samarbetet, eller ska vi fast vi ska lämna EU, som vill ändå fortsätta att ha ett samarbete i flyktingfrågor? Ska vi avbryta strävandena för att ha en gemensam asylpolitik 2010? Ska vi lämna det rättssäkra system där politiker inte fattar beslut i enskilda frågor? Det vore naturligtvis väldigt intressant att höra vad Socialdemokraterna säger om dessa två frågor. Ska vi fortsätta med en gemensam EU-politik om flyktingar? Ska vi fortsätta med den rättssäkra beslutsordning som vi har? 86 (): känns det tråkigt att vi måste skriva under en rad konventioner och lagar om hur vi människor ska behandla varandra. Sunt förnuft borde kanske säga att jag som medmänniska behandlar en annan medmänniska med respekt, på ett sjyst och rättvist sätt, humant och på lika villkor. Tyvärr vet vi att verkligheten är annorlunda, och det är alltid lika fel, lika upprörande och lika tragiskt när det händer. Jag som medmänniska och vi som land har en skyldighet att göra vad vi kan för att konventioner och lagar verkligen följs. Denna interpellationsdebatt handlar om det reportage som Nyheterna gjort och som visar på en rad grymheter mot asylsökande i . De har utsatts för misshandel och omänskliga förhållanden och sänds dessutom tillbaka med risk för tortyr och dödsstraff i hemländerna. Vi skickar enligt tillbaka asylsökande till . Jag är glad att och fört upp denna fråga till diskussion i kammaren för den är mycket viktig. Vad jag förstår handlar diskussionen inte om ifall man är för eller emot EU. Inte heller handlar den om ifall man är för eller emot . Där kanske jag och har olika åsikter. Den handlar i stället om hur vi behandlar varandra. Förutom reportaget i har även riktat kritik mot som är det land inom EU som efter tar emot flest irakiska flyktingar. Enligt UNHCR får inga irakier asyl i . Flyktingar direktavvisas ofta vid gränsen utan att få sin sak prövad. Asylsökande får heller ingen rättshjälp. I ett brev till skriver UNHCR att bristerna är mycket allvarliga och uppmanar därför EU-länderna att överväga möjligheten till undantag från den så kallade Dublinförordningen om första asylland just när det gäller irakier. Det tycker jag är ett ganska tydligt svar på fråga. Visst måste konventionen om mänskliga rättigheter och rätten för människor att söka asyl och en undan förföljelse sättas i första rummet. När det inte följs måste som land göra allt det kan för att ett annat medlemsland i EU ska följa dessa lagar. Ett sätt skulle kunna vara att tills vidare stoppar avvisningar av asylsökande till enligt undantaget i Dublinordningen, alltså tills det att en förändring skett. Det är bra att medierna granskar och visar när något inte står rätt till. Det är dock olyckligt när det ibland snävas in så att endast ett visst land eller en viss händelse uppmärksammas. Vi vet att och konventionen om mänskliga rättigheter inte alltid följs på andra ställen heller. Vi får rapporter om hur asylsökande behandlas på och hur de som kommer till utan giltiga resedokument hamnar bakom lås och bom i upp till , tills identitet och asylskäl utretts. När oegentligheter sker måste vi politiker både i och i EU:s medlemsländer hitta verktyg att kunna använda oss av. Det gäller framför allt nu när vi ska ha en gemensam flykting- och asylpolitik i EU, något som vi socialdemokrater ställt oss bakom. För att ska följa , vilket vi socialdemokrater också ställer oss bakom, måste vi vara säkra på att konventionerna om mänskliga rättigheter och rätten till asyl följs av de länder som vi avvisar asylsökande till. Min fråga till migrationsministern är vilka åtgärder den kommer att vidta för att exempelvis , som vi avvisar asylsökande till enligt , ska följa de konventioner som medlemsländerna i EU skrivit under, det vill säga och konventionen om mänskliga rättigheter. Och om så inte sker undrar jag vilka åtgärder som medlemsland då kan vidta. 87 Statsrådet (): Först och främst ska jag tacka för och instämma i de kloka synpunkter som mina kolleger framfört. När det gäller mina kontakter med kommissionen, som efterlyste, med anledning av det som varit har jag kontaktat den ansvarige kommissionären , detta med utgångspunkt från de saker som då visades i tv. Jag vill gärna veta vad kommissionen gjort och kommer att göra i frågan. Det framgick mycket tydligt i dialogen med representanten för kommissionen att kommissionen haft ögonen på och kommer att fortsätta att ha det vad gäller dessa frågor. Interpellanten hävdar att flera Dublinstater återsänder asylsökande som, om de fått sin sak prövad i , skulle haft goda möjligheter att få ansökan beviljad här. Det är självfallet en förenkling. Alla stater är bundna av Genèvekonvention om flyktingars rättsliga ställning som utgör grunden för den internationella flyktingrätten. Det innebär att personer som uppfyller kriterier för flyktingskap också ska få det efter prövning av ansökan, oavsett vilken medlemsstat prövningen sker i. Det innebär vidare att principen om non-reformant gäller i alla medlemsstater, det vill säga att ingen person avvisas till ett land där hans eller hennes liv eller frihet skulle hotas på grund av personens ras, religion, nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller politisk åskådning eller till ett land där han eller hon riskerar att sändas vidare. Dublinförordningen omfattar personer som söker skydd enligt och reglerar vilken medlemsstat som ska pröva en sådan ansökan. EU:s medlemsstater har tidigare inte haft harmoniserade regler om vad som ska menas med internationellt skydd. Genom skyddsgrundsdirektivet som antogs 2004 har medlemsstaterna i större utsträckning harmoniserat vilka grunder som ger status som flykting eller skyddsbehövande i övrigt och gemensamt definierat hur begrepp ska tillämpas. Det stämmer att statistiken visar att en betydligt större andel av asylsökande får uppehållstillstånd i än i , men om man jämför de skyddsgrunder som är likadana i och finner man att erkännandegraden är relativt lika i de två länderna. Återigen: Dublinreglerna är en forumregel, det som avgör ansvaret för att pröva en persons ansökan om skydd inom EU. En sådan regel medför även att man måste reglera vilka typer av ansökningar regeln ska tillämpas på. har vi genom Dublinförordningen ansökningar om skydd enligt som gräns. var den gemensamma juridiska grund som gällde i alla medlemsstater när Dublinförordningen antogs. Detta tycker jag att vi måste understryka i diskussionen. När det sedan gäller den vidare diskussionen tycker jag att man bör peka på vikten av att om domstolar eller kommer till slutsatsen att man bör tillämpa ett sådant undantag som tagits upp till diskussion , det vill säga fatta beslut om överföring till den ansvariga staten, hindrar detta inte en sakprövning av asylsökningar i . Det är dock och domstolarna som självständigt, utifrån utlänningslagen och annan relevant lagstiftning, avgör när och hur dessa regler tillämpas, inte politiker genom politiska beslut. Vad beträffar frågan om koncentration som ställde återkommer jag till den . 88 (): , och vill att jag ska debattera EU-frågan i allmänhet. De vill att jag ska redogöra för min syn på harmoniseringen av flyktingpolitiken inom EU. Så enkelt kommer jag inte att göra det för er! Den debatten tar jag gärna med den som så önskar vid lämpligt tillfälle, men jag låter mig inte luras till att föra den debatten när detta är en debatt initierad av mig för att ska svara på frågor beträffande den huvudfråga som jag riktat till honom. Huvudfrågan gäller följande: avvisar personer till . När de anländer till möter de mottagandevillkor som är fullständigt undermåliga, problematiska, oroväckande. Man kan använda olika uttryck för detta. Dessutom avvisas ett stort antal personer till andra länder varifrån de ursprungligen kom och där de riskerar förföljelse, tortyr och trakasserier. sade: Om vi tycker att lagar och regler fungerar dåligt ska vi ändra på dem. Min huvudfråga till er är: Tycker ni att lagar och regler här fungerar dåligt eller inte? Om ni tycker att de fungerar dåligt och om ni menar någonting med de uttalanden ni gör om att ni är oroade över situationen är ni då beredda att göra någonting för att förändra detta? Jag talar inte om att vi från eller regeringens sida ska lägga oss i enskilda ärenden. Men visst finns det stora möjligheter för såväl riksdag som regering att agera utan att göra sig skyldig till att lägga sig i domstolarnas eller myndigheternas självständighet. Jag har i en mängd tidigare debatter gett förslag till migrationsministern om hur sådant går till. Jag börjar tro, herr talman, att det snarare handlar om att migrationsministern inte är så intresserad av att vara migrationsminister i alla fall inte om det handlar om att man ska ha några åsikter, tycka någonting eller göra någonting. För vad är det egentligen vi får för svar? har tagit upp frågan med kommissionär . Ja, det är väl jättebra! Det är alldeles utmärkt att man pratar med varandra i den internationella kretsen av ansvariga politiker för de här frågorna. Men det kan väl ändå inte vara det enda som migrationsministern har möjlighet att göra? Inte ens , och kan väl vara nöjda med att migrationsministerns svar på vad han tänker göra när vi alla tycker att detta är så oroväckande är: Det är lugnt talade jag med kommissionär om den här saken! Inte ens ni kan vara nöjda med det svaret. Frågan som fortfarande har att svara på är: Vilka åtgärder är du beredd att vidta? Eller är du inte lika oroad som vi andra här över hur mottagandeförhållandena och risken för återsändande ser ut ? Det räcker inte att hänvisa till att alla länder inom EU har undertecknat . Vi vet ju att ländernas rättssäkerhet på området ser helt olika ut. Hur skulle det annars kunna förklaras att sänder tillbaka 900 personer de flesta av dem irakier till ? I får nio av tio uppehållstillstånd. Men i får ingen irakier det. och andra borgerliga debattörer kan väl inte på fullt allvar hävda att de som råkar ha satt sin fot i innan de kom till är helt andra typer av fall än dem som kommer direkt till ? Flera av de borgerliga debattörerna har gjort UNHCR till en viktig fråga. Men lyssna då på vad UNHCR säger och tidigare i sitt brev till !