prot · GV09100 · 2008-04-22 00:00:00 — Varför agerade inte regeringen när det gällde detta? Varför gjorde ni ingenting? Det skulle vara intressant att veta hur ni bemöter TCO:s kritik på den punkten. Om vi nu ska ha LO som riktmärke i sammanhanget, vilket ministern tycks ha när det passar, kan jag ju läsa upp vad kräver på ledarplats: Vi borde med skärpa ha slagit fast att vi inte accepterar att tar över svensk grundlag, eller kan inskränka vår strejkrätt eller begränsa våra kollektivavtal. Man kräver en skärpning av regeringens attityd i förhållande till . 114 (): har vi fått höra av statsministern att alla beslut och all politik fattas gemensamt av regeringen. Detta sade han i samband med att det inte hade någon betydelse vem som svarade på interpellationer. Då blir min fråga till arbetsmarknadsminister : Betyder ditt svar här att vice statsminister inte längre har uppfattningen att det är viktigt att öppna för lönedumpning? När bytte hon i så fall åsikt i den frågan? Det är annars ett återkommande mantra att det är viktigt att utsätta löntagarna i för konkurrens, så svara gärna på den frågan! I sitt svar medger arbetsmarknadsministern också att han inte kan lämna en garanti för att utredningen är klar när Arbetsdomstolen meddelar dom. Därmed faller liksom alla garantier vi kan få av arbetsmarknadsministern kring vad som kommer att hända. Om man inte ens kan lämna en garanti där man ändå kan bestämma när utredaren ska vara klar, vilka garantier har vi då att man kommer att slåss för de här frågorna? Jag har tidigare citerat EU-parlamentariker som tillhör samma parti som statsministern och arbetsmarknadsministern. De har sagt att det är jätteviktigt att öppna svensk arbetsmarknad för lönedumpning, så det blir svårt när man dessutom har drivit frågan om ursprungslandsprincipen ute i . Det är inte svårt att tro att det egentligen är den politiken man vill föra i . Men man säger det inte här i kammaren, utan man säger det i . Man driver det där i stället och överlåter åt jurister att överpröva frågorna. Därför, fru talman, skulle jag vilja ha svar på när bestämde sig för att det inte var viktigt att öppna upp för lönedumpning. När bytte hon åsikt? 115 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill bara erinra om att statsrådet svarar för sig. Det är väldigt svårt att svara för någon annan ministers uppfattning. Detta handlar om statsrådets ansvarsområde, och han svarar för detta. 116 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig börja med att kommentera Rüffertdomen. Skälet är ganska enkelt. hade just levererat sitt slutbetänkande. Den var ute på beredning, och eftersom Rüffertfallet, både då och , handlar om förhållanden som är väsensskilda från den svenska arbetsmarknadsmodellen och inte är applicerbart på den utan på förhållanden där man har lagstiftade minimilöner eller allmängiltigförklarade kollektivavtal, valde vi i stället i det läget att fokusera på det som var viktigt, nämligen Lavalmålet. Där kom vi också fram till samma ståndpunkt som den tidigare regeringen i den muntliga förhandling som skedde . Detta väckte viss uppmärksamhet från dem som trodde något annat, och det är naturligtvis viktigt att vi gjorde det vi gjorde, nämligen försvarade den svenska modellen på det sätt vi gjorde. , och gör ett stort nummer av oenighet i regeringen och vad det nu kan vara. Låt mig bara påminna om att besluten om direktiven är fattade av regeringen gemensamt. Det är dessa direktiv som gäller och som är förutsättningen för utredningen. Det är inga konstigheter. Men när det gäller oenighet skulle möjligen kunna prata med och i om den oenighet och splittring som råder kring den socialdemokratiska inställningen till fördraget. Det skulle vara intressant att höra var ni landar i den frågan. Utredningen är utsedd, direktiven är antagna. Parterna har varit djupt involverade i det arbetet, och detta har för mig varit avgörande och centralt: Parterna skulle vara överens med oss om hur direktiven skulle vara utformade. Om det tog till var det värt det för att få utredningen på rätt spår. Annars hade det kunnat bli väldigt intressanta diskussioner här i kammaren. Till vill jag säga att är nöjd med direktiven. Han är också nöjd med tidsplanen. Med all respekt för mig är det viktigare att parterna är nöjda än att är det. Lagförslaget kommer när utredningen är klar och remitterad. Det är viktigt att undanröja tvivel, inte att bygga nya. Därför måste detta ske på ett sätt som bevarar den svenska modellen och inte ytterligare ifrågasätter den. 117 (): Upplysningsvis, arbetsmarknadsministern, sitter och jag inte i någon regering. Det gör Littorin, och det gör till exempel. Det gör en viss skillnad i frågan. Jag tycker som jag sade tidigare när det gäller olika uppfattningar det är klart att ni är eniga på regeringssammanträdet. Men när de som sitter i samma regering sedan för en debatt vid sidan om där man har olika uppfattningar är det klart att det sår funderingar ute i det svenska samhället. Vad tror löntagarna? Vad tror fackföreningsrörelsen när man ser den splittrade bilden? Det är klart att de här diskussionerna finns. Det gör att frågan blir ostadigare. Jag står bakom fördraget, det har jag sagt tidigare, därför att det är bättre för den svenska arbetarrörelsen och fackföreningsrörelsen i hela . Ju tydligare arbetsmarknadsministern och regeringen är och ju snabbare man är att leverera så att vi kan slå vakt om den svenska modellen desto fortare dör fördragsdebatten. Det ligger också i regeringens händer. Var ska den hamna någonstans, och hur tydlig är man? Skjut inte problemen över till oss utan ta hand om dem i stället och leverera det ni ska så slipper vi den här diskussionen, och då vet vi också vad som gäller i . vill jag säga att det är ett problem att det tar tid. har gjort en tolkning som man sprider omkring, och man håller på att införa ett annat hanteringssätt på den svenska arbetsmarknaden. Det oroar också, om vi nu ska slå vakt om den svenska modellen. Det där är väldigt viktigt också. Allra sist: Barroso tänker kandidera om. Det vore ett ypperligt tillfälle för den att säga: Vi är inte intresserade av Barroso om han inte kan se till att vi kan ha våra kollektivavtal i . Det kan han leverera med sin kommission. Är arbetsmarknadsministern beredd att driva den frågan i regeringen? Det gäller att sätta hårt mot hårt. Vi har våra regler, och jag tycker att vi ska slå vakt om dem. Det finns ingen anledning för att böja sig därför att en fattar ett felaktigt beslut. 118 Arbetsmarknadsminister (): Min grundinställning är, som jag har sagt och som jag också sade väldigt tydligt när vi motiverade vår inställning vid den muntliga förhandlingen i just Lavalmålet, är att svenska kollektivavtal ska gälla i . Det är grundinställningen. Utredningen arbetar i den andan, och utredningen levererar resultatet . För att gå tillbaka till interpellationen: Jag kan naturligtvis inte garantera att det sker innan vi får en dom i Arbetsdomstolen. Men avsikten har inte varit att fördröja arbetet utan att se till att det blir så stabilt och säkert att vi inte råkar ut för fortsatt otydlighet i relationen mellan den svenska lagstiftningen och det som är EG-rätten. Min utgångspunkt är, precis som hos de andra parter som jag har diskuterat med i den här frågan, att Lavalmålet kommer vi att kunna hantera. Vi kommer att hantera det på ett sätt som gör att vi bevarar den svenska modellen. Det är för mig ledstjärnan. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2007/08:510 om fler aktörer inom arbetsförmedling för att bryta utanförskapet 119 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att ytterligare stimulera tillkomsten av alternativa arbetsförmedlare utöver de åtgärder regeringen redan genomfört. Inledningsvis vill jag påminna om att Arbetsförmedlingens monopol avskaffades . Då upphörde kravet på tillstånd från dåvarande för att bedriva privat arbetsförmedling. Det finns alltså inga hinder i regelverken för den som vill bedriva arbetsförmedling. Ett aktuellt exempel är , som är ett samägt företag mellan och Salus Ansvar. De jobbar med att förmedla jobb åt medlemmar i fyra akademikerförbund. Ett annat exempel är de jobbtorg som finns i och som bedrivs av kommunen. Det torde vara bekant att regeringen mycket starkt betonar prioriteringen av insatser för dem som står långt från arbetsmarknaden. Kompletterande aktörer har en viktig uppgift för att minska utanförskapet. Jag menar att det är nödvändigt att använda även andra kontaktnät och arbetsformer än dem den offentliga arbetsförmedlingen har. Inga vägar ska vara oprövade. Jag välkomnar alla initiativ till privat arbetsförmedling, inte minst sådana som vill hjälpa dem som har svårast att få arbete. Regeringens uppdrag till Arbetsförmedlingen är också att fler aktörers kunnande och kompetens ska tas till vara inom till exempel jobb- och utvecklingsgarantin. Inom den offentliga arbetsförmedlingen pågår stora förändringar. gick startskottet för den nya sammanhållna myndigheten . Den offentliga arbetsförmedlingen ska finnas kvar och fyller en viktig funktion, men måste förmedlingsverksamheten bli mer diversifierad. Med detta menar jag att den offentliga arbetsförmedlingen ska kompletteras med andra aktörer. Det kan vara olika privata företag men också fackliga organisationer eller andra ideella organisationer har en viktig roll i detta sammanhang. Jag vill särskilt understryka vikten av att sociala företag medverkar till att fler kommer tillbaka till arbetslivet. fick dåvarande Ams i uppdrag att mer aktivt använda kompletterande aktörer i förmedlingsarbetet, och Ams valde att starta en försöksverksamhet på tre olika platser i landet. Verksamheten utvärderas av IFAU. Ett senare uppdrag, där Arbetsförmedlingen precis avslutat sin upphandling, gäller insatser för deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar. Uppdraget är att erbjuda upphandlade tjänster från kompletterande aktörer åt en tredjedel eller minst 10 000 personer av deltagarna i dessa garantier. Ytterligare ett uppdrag gäller genomförandet av försöksverksamhet med alternativa insatser för långtidssjukskrivna, som regeringen beslutade om . Försöksverksamheten ska omfatta minst 1 500 personer och bedrivas i , , och . ska svara för urvalet av deltagare och Arbetsförmedlingen sköta upphandlingen av de kompletterande aktörerna. Utvärdering kommer även här att ske genom IFAU. Några ytterligare initiativ är inte aktuella just , men regeringen återkommer i samband med budgetproposition med formerna för jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas. 120 (): Tack, statsrådet, för svaret! Jag förstår att statsrådet ser positivt på min fråga om behovet av komplement till Arbetsförmedlingen i syfte att bryta det vi kallar för utanförskapet. Personer med funktionshinder, personer med invandrarbakgrund, personer med långtidssjukskrivningar och arbetslösa behöver ibland ett särskilt stöd för att komma in på arbetsmarknaden. Jag tror att Arbetsförmedlingen behöver konkurrens i sitt uppdrag. Statistiken visar att alliansregeringen har klarat av att bryta utanförskapet bättre än tidigare regering. har utanförskapet minskat med 145 000 personer, och det är bra. Men vi kan bli ännu bättre, och då tänker jag särskilt på personer med funktionshinder. Frågan är: Vad kan vi göra? Vad är det som behövs? Jag tror att vi behöver en ökad mångfald av arbetsförmedlare för att få in flera med specialkunskaper. I min interpellation till ministern ställde jag därför frågan: Vilka ytterligare åtgärder avser ministern att vidta för att stimulera tillkomsten av alternativa arbetsförmedlare utöver de åtgärder som regeringen redan genomfört? Min fråga kommer sig av att jag har gjort en internationell utblick och tittat på förhållandena i , , och och läst mig till lite grann vilka förändringar man där har föreslagit. Det visar att vår arbetsförmedling inte fungerar optimalt . har sagt i sin kritik 2006 att arbetsförmedlingarna prioriterade arbetet med arbetsmarknadspolitiska program. Varje arbetsförmedlare förmedlade fem gånger så många Amsprojekt som riktiga jobb. Man prioriterade inte kontakten med arbetsgivare. Mot den bakgrunden är det naturligtvis välkommet att regeringen har sjösatt en ny organisation för Arbetsförmedlingen i syfte att få till stånd en effektivare matchning och en ökad kundorientering. Regeringen har också satt i gång nya projekt för att få fler aktörer vid sidan av Arbetsförmedlingen. Men jag tror inte att de här projekten räcker, utan vi behöver en ökad mångfald av arbetsförmedlare. Vad har man då gjort i de andra länderna som är intressant? Ja, bland annat har man gjort sammanslagningar eller samorganisation mellan arbetsförmedling, socialtjänst och försäkringskassa. Man har gjort en gemensam ingång för alla som av någon anledning är beroende av bidrag eller ersättning för sin försörjning. Vad man också har gjort är att man infört olika former av poäng-, rating- och prestationssystem. Den här formen av klassificeringssystem efterfrågas nu här i av flera aktörer. Man vill kunna konkurrera på lika villkor. Tyvärr får vi nog konstatera att det inte är någon bra konkurrenssituation för andra aktörer som vill komma in på den här marknaden. Det behövs därför bättre spelregler. För att den arbetssökande ska kunna välja rätt förmedling om man nu öppnar för ett system med fler aktörer och göra jämförelser behövs en öppen betygssättning. Det är jämförelser som den arbetssökande själv ska kunna se. Hur fungerar olika arbetsförmedlare? En viktig fråga som jag tar upp i min interpellation och som jag gärna skulle vilja få svar på är hur ministern ser på att ta fram någon form av klassificeringsinstrument för att få en likvärdig bedömning av de personer som ska få hjälp av arbetsförmedlare, såväl statliga som privata aktörer. Kan ministern tänka sig ett öppet jämförelsesystem där arbetsförmedlingar av olika slag blir tillgängliga för de arbetssökande? 121 (): Att hitta nya lösningar för att människor ska komma i arbete är viktigt. Därför måste vi skapa förändringar som ger snabbare vägar till fler riktiga jobb. har vi i kammaren diskuterat regelförenklingar när det gäller företagande och konstaterat att de regelförenklingsåtgärder som regeringen genomfört eller aviserat innebär besparingar med upp till 10 miljarder för företagen. Det blir lättare att starta och driva företag. Det innebär att det också blir fler jobb att förmedla. handlar det om att göra arbetsförmedlingsprocessen enklare. Jag vill instämma i interpellantens ord om hur viktigt det är att stimulera tillkomsten av alternativa arbetsförmedlare. Arbetsförmedlingen ska vara vägen till jobb, inte till passivitet. Från sida har vi länge pratat om vikten av en vitalisering av förmedlingsverksamheten där privata aktörer ges ett tydligt mandat att förmedla arbete till arbetssökande. Att få in duktiga coachande entreprenörer i arbetsförmedlingsverksamheten är nödvändigt. Alla goda krafter behövs för att ge ökade möjligheter för arbetssökande att få arbete. Privata företag, organisationer, fackföreningar, utbildningsföretag och bemanningsföretag är exempel på aktörer med goda erfarenheter som skulle kunna bidra i förmedlingsarbetet. Med ett system där privata förmedlingsalternativ erbjuder hjälp till arbetslösa får vi en mångfald av olika aktörer och ger ökade valmöjligheter till den arbetssökande. En rörmontör kanske behöver en annan form av förmedling och coachning än en biokemist, och förmedlingsverksamheten behöver inte se likadan ut i alla delar av landet. Arbetsmarknaderna ser olika ut, och därför bör förmedlingsverksamheten anpassas till de lokala förhållandena. Någon form av ersättnings- eller bonussystem kan också kopplas till förmedlingsverksamheten för att ge incitament till att mer effektivt förmedla jobb. För att då undvika att förmedlingar endast förmedlar arbeten åt förhållandevis lättanställda personer kan ersättningssystemet utformas på ett sätt som särskilt gynnar dem som stått utanför arbetsmarknaden. Jag undrar hur arbetsmarknadsministern ser på ett sådant ersättnings- eller bonussystem. 122 (): Under valrörelsen diskuterades det mycket kring utanförskapet och de en och en halv miljon som inte fick vara på arbetsmarknaden, som devisen lät. slår regeringsföreträdarna sig för bröstet och säger att antalet minskat med 145 000. Det var den siffran vi hörde. Det gäller i den högsta av konjunkturer på kanske flera decennier , sägs det; jag vet inte vad exakt som är sanningen. Oavsett detta har det i varje fall varit en kraftig högkonjunktur. Däremot är det inte sant att den riktiga långtidsarbetslösheten sjunkit. Den är ganska . Det gäller både generellt och framför allt på ungdomssidan där det till och med finns en ökning. har man gömt undan en del av ungdomarna i ungdomsjobbgarantin, och de räknas inte längre som stående utanför. Man kan säga att den politiken inte varit lyckad. Det är ganska enkelt att förstå. Det har inte gjorts några riktade insatser. Den generella sänkningen av arbetsgivaravgifterna gör att man inte ändrar kösystemet på arbetsmarknaden. De som står närmast är de som först får jobb, och de som står längst bak står kvar där. Det är de som arbetsmarknadsministern nu hanterar i den jobb- och utvecklingsgaranti som det ska komma förslag om , när tiden börjar rinna ut för dem i det system som varit. Jag har ingenting emot att det finns andra som går in och hjälper till med grupper och så vidare, men om man inte styr det ordentligt finns risken att resurserna inte sätts in på dem som mest behöver dem. I stället kan det bli en förmedling av dem som redan har ganska lätt att få jobb. Det är den utveckling vi sett. Problemet är väl kanske inte förmedlingen för dem som står längst ifrån. Jag såg en siffra på alla som fått jobb . av dem saknade gymnasieutbildning. De som har dålig utbildning, bland annat äldre, och står långt från arbetsmarknaden har inte fått jobb fastän det är brinnande högkonjunktur. Det hjälper inte med högkonjunktur för den gruppen. De behöver andra insatser, riktade sådana. Det har vi inte hört ett ord om. har man dessutom missat tåget i tilläggsbudgeten. Där finns inga extra insatser. spår regeringen att konjunkturen går ned och att arbetslösheten till och med kommer att öka . Tror arbetsmarknadsministern att de som står längst ifrån är de som i det läget först får jobb? Nej, de står ännu längre ifrån. Slutligen vill jag skjuta in mig på en annan fråga. Arbetsmarknadsministern sparkade generaldirektören för Arbetsförmedlingen. Vi har aldrig fått något ordentligt svar på vad som var anledningen till det. fick generaldirektören fortsatt förordnande. är han rätt man på fel plats. Är det för att han inte varit tillräckligt aktiv i omställningsarbetet? Har han inte jobbat tillräckligt mycket för andra aktörer? finns det möjlighet för arbetsmarknadsministern att tala om vad som var skälet till att generaldirektören inte passade in. Jag vet mycket väl att en regering har rätt att byta chefer och så vidare, men det finns också en rättighet för både oppositionen och svenska folket att få en ordentlig förklaring till varför man byter ut en chef som man gett ett förlängt förordnande. Det vore på sin plats att ge ett besked här och . Var inte generaldirektören tillräckligt tydlig när det gällde privatiseringen av Arbetsförmedlingen, som ska ta fart? Jag ser, eller i alla fall anar, en koppling till det. Man vill ha en annan aktör där. Ge det beskedet så att vi vet hur det är! Det råder fortfarande viss dimma kring det som skett. Jag tycker att arbetsmarknadsministern nu borde ge besked om hur det förhåller sig. 123 Arbetsmarknadsminister (): Jag ska svara på interpellationen. Varför är det bra med kompletterande aktörer? Där delar jag naturligtvis interpellantens utgångspunkt. Det är bra för att man får specialkompetenser och erfarenheter som jag tror i princip är omöjliga att anställa på eller att hitta på annat ställe. Man får också ett bemötande som för den enskilde är oerhört centralt. De som varit på exempelvis Basta i vet precis vad det handlar om. Det handlar om att känna den erfarenhet som kommer av det egna ursprunget. De egna erfarenheterna är oerhört betydelsefulla för den person som länge varit borta från arbetsmarknaden och inte sällan har flera olika typer av problem. Det finns många goda exempel. Basta är ett sådant. i är kommunens initiativ för att hjälpa personer med grava psykiska funktionshinder. Fontänhusen finns runt om i landet. Left is är ett privat företag i som arbetar med personer med Aspergers. Det finns en lång rad mycket bra exempel. De har fått komma in. De har fått vara en del av hur vi arbetar för att få tillbaka människor som länge varit borta från arbetsmarknaden att komma in och känna delaktighet, få en lön att leva på och vara med. Vi har dragit ned på arbetsmarknadspolitiska programinsatser för dem som har i arbetslöshet och i stället lagt mer resurser på de långtidsarbetslösa 12,6 miljarder i jobb- och utvecklingsgarantin och i jobbgarantin för unga. Det har varit ett fullt medvetet val, och det av två skäl. Det första är att vi i goda tider med högkonjunktur på arbetsmarknaden naturligtvis inte ska låsa fast personer med i arbetslöshet i olika typer av arbetsmarknadspolitiska program utan i stället se till att de får ett jobb att gå till. Då ska vi också ha en arbetsförmedling som fokuserar på att förmedla arbete, inte en massa onödiga saker som friår och sådant. Det andra är att vi vet att de vi nu pratar om, de som varit borta från arbetsmarknaden, sett både en och flera högkonjunkturer passera utan att de känt att någon brytt sig om dem. Precis som och andra säger har man helt enkelt lagt resurserna på annat, slutat bry sig om dem och inte sällan väntat in en förtidspension. Därmed har de varit ute ur statistiken. Jag delar helt utgångspunkt att det är ett omänskligt förfarande. När vi gör detta säger vi olika saker. Det första är att det är i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga som vi har de svåra fallen. Det är också där vi behöver de kompletterande aktörernas specialerfarenheter, kompetenser och bemötande för att arbeta. Vi kommer att handla upp en tredjedel av dessa platser och tittar naturligtvis mycket noggrant på hur det hanteras. I arbetet används vissa begrepp, targeting, profiling och coaching, som är sätt att lägga upp den individuella handlingsplanen och bedöma vad som kan vara den vettiga mixen av åtgärder för att hitta rätt profil på personerna. Vid coaching ska det vara 1520 personer per coach i jobb- och utvecklingsgarantin för att man ska få det rätta stödet för att kunna komma tillbaka. Det vi inte kommer att göra är att upphandla det rena förmedlingsuppdraget för dem som har varit arbetslösa , kommer in på arbetsförmedlingen och vill hitta ett annat arbete. Där finns det inget monopol. Det har inte funnits det . Vi menar att det vore ett felaktigt sätt att prioritera de knappa resurser som finns. Vi vill i stället se till att de finns för Arbetsförmedlingen och kompletterande aktörer när det gäller dem som har varit borta väldigt länge från arbetsmarknaden. 124 (): Först skulle jag bara vilja säga att lägger sig i diskussionen, men verkar ha en helt annan utgångspunkt än det som är frågan. Jag blir så förvånad, för de frågor som tar upp gör att man känner att det är en gammaldags socialdemokratisk politik. Jag förstår inte hur ni ska kunna förnya er. Man känner att ni vänder er om, tittar efter det gamla och blir som en saltstod. Jag förstår inte hur ni ska kunna komma tillbaka till en framtidsinriktad politik. De siffror som tar upp är helt felaktiga. Vi vet att det i alla grupper har blivit en stor förbättring . Men det finns en grupp som fortfarande står lite och stampar. Det är de funktionshindrade, fru talman. Det är därför jag ställt denna interpellation. Det behövs särskilda insatser för den gruppen. Jag tror att det finns flera aktörer som skulle kunna göra så mycket mer. Vi lägger runt 30 miljarder på arbetsförmedlingsarbete. Det är enorma summor.