prot · GW0925 · 2008-11-11 00:00:00 — Ni sade inför valet att ni gick till val på att korta köerna, och därför har jag en fråga. Halva tiden av mandatperioden har gått. Kan socialministern åtminstone nu lova att det löfte som gavs kommer att förverkligas? Kommer vårdköerna att ha minskat under den andra halvan av den här mandatperioden? Så här långt har de ju gått upp. Jag vill ställa en annan fråga, för att vara ännu tydligare, när det gäller de nya gräddfilerna i sjukvården här i . Är socialministern beredd att gripa in för att förhindra att det skapas gräddfiler i sjukvården? Det här var också något som sades i valet, där inte minst statsministern i en partiledardebatt gick ut och sade att man inte skulle komma att öppna för privata akutsjukhus och privat driven vård inom akutsjukvården. Där står vi . Det här är verklighet här i . förlitar sig socialministern på myndigheter, men konstaterar ju att det finns ett antal ökande klyftor inom vården. Det kan vi återkomma till sedan. Om också skulle uppmärksamma det här, är ministern först då beredd att göra någonting? Kommer ministern bara att passivt titta på när partivännerna i genomför det här systemskiftet inom sjukvården, eller står den tveksamhet som vi hörde i de första inläggen för att ministern är beredd att agera? Det vore väldigt intressant att veta. Jag vill göra en kort kommentar om och . har ett borgerligt styrt och ett socialdemokratiskt styrt landsting. Problemet med den fria etableringsrätt som ni nu vill införa, såväl Finn som , är att den slår sönder de vårdvalssystem som finns där, och det är ingen tillfällighet att det borgerligt styrda till exempel är emot det ingreppet. Det var mer en kommentar till de angrepp som gjordes mot mig. Men som sagt: De två frågorna vill jag gärna ha svar på. 76 Socialminister (): beskriver inte i detalj vad han tycker är upprörande i . Det kanske kommer i en senare debatt. Det barnsjukhus som kallas för är till exempel en verksamhet som sker utan offentliga pengar. Vi har tidigare haft debatter i kammaren då vi har diskuterat om det här är en positiv utveckling eller om det här är en utveckling som något parti vill förbjuda. Jag kan möjligen föreställa mig, utan att veta det, att kanske vill förbjuda det. Men socialdemokratiska företrädare har sagt att man inte tänker förbjuda den här verksamheten. Man har snarare ställt upp på den linje som jag har gått på, nämligen att vi måste arbeta med den offentliga vården på ett sådant sätt att vi inte nödvändiggör försäkringar. Människor ska känna sig trygga i att vården har en kvalitet och en tillgänglighet som gör att det inte ska finnas skäl att lägga ytterligare pengar på hälso- och sjukvården, utöver det som man betalar över skattsedeln. Det är fortfarande min linje i dessa sammanhang. Om sjukhus, som i övrigt bedriver sin verksamhet och sköter sitt uppdrag utifrån de beställningar de har, har överkapacitet i form av lokaler, personal och annat, tar vissa uppdrag åt andra kommer jag inte att motsätta mig det. Det handlar om att de ska utföra den uppgift de har och som de fått beställningar på. Det är självklart det primära, men om det finns överkapacitet kan de utnyttja den för att dra in ytterligare resurser till oss som skattebetalare. Jag syftar absolut inte, och det tror jag inte heller att tror, till att åstadkomma gräddfiler. Tvärtom ska varje patient veta att vi arbetar för att alla, om någon, använder gräddfiler, alltså att vi har samma gräddfil för alla in i vården. Det handlar om förbättrad tillgänglighet genom en lång rad åtgärder som jag beskrivit här. Kommer vi att kunna korta köerna? Ja, det är naturligtvis min ambition. Jag har en del av ansvaret för det. Jag delar det ansvaret med vårdens huvudmän, och vi gör allt vad vi kan för att öka trycket på landstingen så att de ska kunna tillmötesgå de behov som många människor har och som väntar på vård. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2008/09:50 om ökade klyftor i vården 77 Socialminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att minska klyftorna i vården samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att sjukvårdslagens intentioner om lika vård ska uppfyllas. Jag vill först och främst betona vikten av att alla som behöver hälso- och sjukvård, oavsett ålder, kön, socioekonomisk bakgrund och etniskt ursprung, ska kunna känna trygghet i att uppsöka vården. Målet för hälso- och sjukvården ska vara en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Frågan om utnyttjande av vården hos olika grupper i befolkningen är emellertid en fråga som på många sätt sträcker sig utanför den verksamhet som hälso- och sjukvården arbetar med. I praktiken är det ofta inte enbart vårdbehovet som styr vårdutnyttjandet. Även andra faktorer såsom ekonomi, utbildningsnivå, kunskaper och förväntningar på hälso- och sjukvården kan påverka benägenheten att söka vård. Dessa faktorer handlar om hur samhället fungerar i ett större perspektiv, vilka attityder som råder och vilka förväntningar som finns på det offentliga. Invånarnas förtroende för det offentliga samt deras delaktighet i samhället har därmed stor betydelse för i vilken grad de utnyttjar vården. En av hälso- och sjukvårdens viktigaste uppgifter är att garantera att personer som behöver vård lätt kan nå denna och att det finns god information om vad vården kan erbjuda och om vårdens tillgänglighet och kvalitet. Varje enskild person ska vid behov få individanpassad information om det egna hälsotillståndet och om de metoder för undersökning, vård och behandling som finns. Att medborgarna bemöts på ett bra och respektfullt sätt är också viktigt för att de ska känna ett fortsatt förtroende för vården. överlämnade regeringen en remiss till Lagrådet där vi föreslår att alla landsting ska införa vårdvalssystem. Därmed ges medborgarna rätt att välja mellan olika vårdgivare i primärvården. Avsikten är att stärka patientens roll i vården och att förbättra tillgängligheten. Jag är övertygad om att systemet med vårdval kommer att gynna alla grupper i samhället, oavsett utbildningsnivå och födelseland. Grundregeln i ersättningssystemet ska vara att pengarna följer patientens val och att offentliga och fristående vårdgivare behandlas lika. Utöver det beslutar landstingen själva om hur ersättningen för vården ska utformas. Förutom förslaget att införa vårdval har regeringen initierat ett omfattande förbättringsarbete inom hälso- och sjukvårdsområdet som ska stärka patientens ställning och skapa nya möjligheter att mäta vårdens kvalitet och effektivitet genom öppna jämförelser. Ny lagstiftning, ökade investeringar i kvalitetsregister samt nationella och regionala IT-stöd är exempel på insatser som möjliggör informationsutbyte samt förbättrar förutsättningarna för en stärkt uppföljning av såväl vårdkvalitet som väntetider. Utöver de här insatserna vill jag även nämna den särskilda satsning om som syftar till att stimulera en snabb tillgänglighetsförbättring liksom ett långsiktigt hållbart effektiviserings- och kvalitetsarbete för att åstadkomma bestående förbättringar av tillgängligheten. Genom dessa insatser har regeringen skapat goda förutsättningar att nå målet om att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 78 (): Jag tackar för svaret även om jag tycker att svaret har en lite väl passiv hållning till de växande orättvisor vi ser i sjukvården och till de växande klyftor som inte minst i sin årliga rapport om läget i hälso- och sjukvården pekat på. Rapporten har överlämnats till regeringen. pekar bland annat på att utbildningsnivå och födelseland har stor betydelse för tillgången till sjukvård och att betydligt fler lågutbildade till exempel dör i sjukdomar som kan förebyggas och behandlas. Jag skulle vilja säga att den borgerliga politiken, såväl på riksnivå som på landstingsnivå, åtminstone i , bidrar till att öka dessa klyftor. Det vårdval som det borgerliga styret använt sig av i är kombinerat med fri etableringsrätt. Effekten av de fördelningssystem man har, sättet att styra resurserna, har blivit att man tagit pengar från områden med sämre folkhälsa och flyttat dem till områden med bättre folkhälsa. Därmed missar man den slutsats som drar, nämligen att betydligt fler lågutbildade dör i sjukdomar som kan förebyggas och behandlas. Den neddragning som gjorts vid vårdcentraler i mer utsatta områden, med sämre folkhälsa, har bland annat lett till att sjuksköterskor och annan personal inom förebyggande vård försvunnit. Vi har också sett exempel på att familjecentraler lagts ned. Det beror på att man i inte längre fördelar efter behov, utan man får en peng per skalle och får sedan så att säga röra sig fritt. Därmed får vi detta problem som bidrar till att de klyftor som pekar ut förvärras. Det är inte den modell man valt ute i landet. I många landsting har man gjort upp över blockgränserna i form av olika vårdvalssystem, och man styr fortfarande efter behov. Det förslag som regeringen nu lägger fram, med fri etableringsrätt i hela landet, innebär att det inte längre går att styra efter behov, något som även era borgerliga partivänner reagerat mot. Vi har hört kommentarer från , som är borgerligt styrt. , landstingsråd i och ordförande i och Landstings sjukvårdsdelegation, sade senast under Almedalsveckan att han var emot förslaget. , ordförande i hälso- och sjukvårdsnämnd, instämde och ville ha så lite tyglar som möjligt. De goda valfrihetsexempel som finns ute i landet, och som är kombinerade med rättvisa, slås nu sönder av den fria etableringsrätt som den borgerliga regeringen vill införa i hela landet. Vi ser konsekvenserna av den i , inte minst gäller det konsekvenserna av en modell där man inte låter resurserna styras efter behov utan låter dem följa individen rakt av. Det medför ökade klyftor i vården. har konstaterat detta. har i sin första utvärdering av den modell som finns i , Vårdval , konstaterat att den medicinska kvaliteten i områden med dålig folkhälsa riskeras med dagens system. Jag skulle vilja fråga socialministern om han inte tar intryck av , och egna partivänner runt om i landet vad gäller den här frågan. 79 FINN (): Jag ska börja med att uppfylla mitt konstitutionella ansvar genom att kommentera svaret från socialministern och säga att jag är mycket tillfreds med svaret som belyser hur mycket alliansregeringen sätter patienten i centrum. Det gör man genom att visa på en behovsanpassad vård utifrån individens unika behov. Den tidigare socialdemokratiska majoriteten, nuvarande oppositionen, förstår inte detta med behovsanpassad vård utifrån ett kollektiv som ju är en omöjlig ingång i en diskussion om något så unikt som det egna hälsoproblemet. Jag vill därför tacka socialministern för svaret och fylla på med alla de kloka åtgärder som kommer som ett radband från regeringen för att hanteras i framför allt socialutskottet. Interpellanten själv är inte närvarande. Jag måste ändå ta upp en fråga på det tredje stycket som interpellantens ersättare här betonade som en konsekvens och något slags bevis för tesen som Socialdemokraterna enligt mitt tycke helt har missat: Införandet av vårdvalet i har starkt bidragit till den negativa utvecklingen. Hur vet man det? Det regnar mycket , och det regnar ute . Alltså befinner vi oss . Det är precis samma resonemang. Det finns ingen som helst koppling mellan att införa ett vårdvalssystem och de konsekvenser som man påstår att detta visar . När det handlar om gräddfiler, herr talman, har även där Socialdemokraterna på ett traditionellt socialistiskt manér missförstått att om man har ett konkurrensbefriat utförande av vården leder det med nödvändighet till en monopolistisk problematik i utförarledet, nämligen ett passiviserande av intresset att göra lite bättre än någon annan. När också Socialdemokraterna har nått upp till skattetaket övergår man som traditionen bjuder i de monopolistiska systemen till en ransoneringssjukvård under förespeglingen att ett kollektivs behov ska vägas mot ett annat kollektivs behov och så ska någon individ få ramla ifrån. Det är klart, herr talman, att i ett sådant system kommer alltid den starkaste fram. Paradoxen har infunnit sig, nämligen att Socialdemokraterna som påstår sig värna de svaga har en politik som gynnar de starka. Det är framför allt genomgående på välfärdsområdet när vi nu har en parlamentarisk samsyn kring att den ska vara offentligt finansierad. Det finns också anledning att ta upp frågan om den regionala skillnaden och igen påtala det som jag nämnde vid den förra interpellationen, nämligen att återigen som borgerligt styrt inte bara har lyckats med bedriften att ha den bästa tillgängligheten och den största patientnöjdheten i så måtto utan också den lägsta landstingsskatten. Det innebär att man i princip inte har kopplingen mellan resurser på det sättet och kvalitet. Precis som socialministern betonade handlar det mycket om att titta på kvalitetsaspekter. Då kommer vi tillbaka till politiken igen. Tror vi att alternativet är den lösning som Socialdemokraterna har föreslagit ? Då talar vi inte om år utan om decennier. Den har lett till fram till en situation med både dålig tillgänglighet och den typ av klassklyftor i en offentligt finansierad vård som mycket riktigt strider mot hälso- och sjukvårdslagens intentioner. Det är gräddfiler som skapas utifrån en socialistisk föreställning om motsatsen. Alternativet kommer i ett radband av kloka reformer från alliansregeringen som vi kommer att kunna utvärdera när vi närmar oss valet . Jag ser fram emot, herr talman, att titta på dessa förhoppningsvis väldigt positiva resultat om . 80 Socialminister (): Jag ska påminna om de siffror som jag nämnde tidigare, där det visar sig att bland patienterna i anser en andel att väntetiden i vården är rimlig. Andelen har ökat från på bara . Andelen som har ett stort förtroende för vården har ökat från . Jag tycker också att det är alldeles fantastiskt att man i primärvården har lyckats ta emot ytterligare 200 000 patientbesök. Det handlar om personer som har tvingats söka upp en tungt belastad akutvård eller som har blivit helt utan läkarkontakt. Det är något som i sig är väldigt betydelsefullt. Som minister tror jag mig ibland vara förflyttad till i för att ständigt diskutera den politik som bestäms av politiker i . diskuterar jag även andra landstingsområdens angelägenheter. Ändå vill jag med några ord säga något om det som tar upp. När vi ser på till exempel mödravårdscentraler kan väl knappast vara särskilt upprörd över att det har tillkommit en ny sådan i eller vara särskilt arg över att det har tillkommit en ny barnavårdscentral i , eller . Jag tror att det är sådant som bidrar till att öka tillgängligheten. Sådana uppgifter tar jag naturligtvis till mig. Jag har talat om från början att jag är en varm anhängare av vårdvalssystem eftersom jag tror att det bidrar mycket till en kvalitetsutveckling och en tillgänglighetsutveckling som är väldigt positiv. Det inkluderar den fria etableringsrätten. När det gäller ersättningssystemen som är nyckeln till effekterna av vårdvalssystemet vårdvalssystem kan ju se ut på många olika sätt har allianspartiernas företrädare här i skrivit artiklar där de har beskrivit att de vill förstärka när det gäller till exempel invandrares behov av vård för diabetes och hjärt- och kärlsjukdomar. Man säger att man sannolikt har underskattat enskilda patienters faktiska vårdbehov. Man vill förstärka när det gäller invandrares ålderssjukdomar. Det gäller till exempel diabetes och hjärt- och kärlsjukdomar. Man har beskrivit att man bättre ska uppmärksamma medelålders invandrare och ge en högre ersättning till mottagningar i kommuner som , och . Man höjer tolkersättningen , vilket innebär betydande förbättringar för till exempel , och . lämnar jag för och pratar lite i stort. Vi kanske missar den väldigt viktiga diskussion som jag var inne på lite i mitt svar. Hur möter vi den utmaning som ligger i att människor som kanske har kommit från ett annat land, som kanske har en lägre utbildningsnivå än de flesta, som kanske drabbas av ett slags stigmatisering i form av arbetslöshet ändå vänder sig till vården när de har behov? Och hur får vi vården att möta dem och deras behov på precis samma sätt som man möter alla andra människor? Här fordras säkert en hel del forskning och en hel del diskussioner inom professionen för att hitta nya vägar men också att vi som politiker funderar på det här. Vi kan ta ett enkelt exempel som mammografi där vi vet att vissa inte kommer på kontrollerna. Det gör det svårare att uppnå den tidiga upptäckt som är jätteviktig för att man ska kunna bekämpa den cancer som några av dem som inte är undersökta tyvärr drabbas av. 81 (): Det är inte diskussionen om det fria valet som är min poäng och som är problemet, att vi som patienter får välja. Det har vi haft . Problemet är den fria etableringsrätt som ni vill införa för producenterna i hela landet och som finns i . I fall är den kombinerad med en omfördelning av resurser som visserligen leder till att det öppnas en del vårdcentraler, som socialministern säger. Men det dras ju ned på resurser i många områden. Jag kan ta flera exempel på vårdcentraler som har fått dra ned med flera miljoner. Det handlar om , , Storvretens vårdcentral, Hallonbergen, . Det finns ett otal exempel. Det är en omfördelning av resurser där man tar från områden där folkhälsan är sämre och för över resurser till områden där folkhälsan är bättre. Detta kombineras med den fria etableringsrätten. De nya vårdcentralerna som har öppnats i är 21 stycken. Av de nya mottagningarna ligger 9 i . Det är det som är problemet. Den politiska styrningen där man kan styra efter behov och där det krävs förebyggande insatser för att förbättra folkhälsan slår ni isär. Finn pratar sig varm om modellen i . Om den är så bra, varför vill du slå sönder den? Det är precis det som den fria etableringsrätten leder till och som också dina borgerliga vänner i har motsatt sig. Så än en gång: Varför inte ta intryck av vad som sägs? varnar för de ökade klyftorna. har pekat ut den modell som finns i och som ni nu försöker att införa i övriga landet, indirekt via den fria etableringsrätten, även om det fortfarande finns en annan ambition när det gäller fördelningspolitiken lokalt eller regionalt. Men det riskerar att slås sönder. Det handlar också om de egna borgerliga politikerna. Varför inte ta intryck av vad de säger och göra något åt det här? Det finns en annan kommentar när vi ändå är inne på det. Socialministern sade i ett annat inlägg att om vi har en överkapacitet kunde socialministern tänka sig att offentligt finansierade sjukhus fick sälja operationer till privata försäkringsbolag. Men problemet är att vi inte har överkapacitet. Vi har vårdköer som har ökat. Problemet blir då att om vi skapar en möjlighet att köpa operationer privat och har köer finns det drivkraft för privata försäkringsbolag och också för människor som inte orkar vänta att betala lite extra för att få operationen. Det är då vi får den tudelade sjukvården. Det är då vi får gräddfilerna. Det är precis det som håller på att införas i . Det här var inte något som ni gick till val på, och därför hoppas jag att socialministern tar intryck även i den frågan och agerar för att göra något åt den tudelade vård och de gräddfiler som håller på att uppstå i vid sidan av alla de klyftor som ökar och som förvärras av er fria etableringsrätt. 82 FINN (): Det här är en i vissa stycken bedräglig interpellation av den anledningen att man använder sig ett retoriskt knep som har många namn. Ett av namnen är falsk auktoritetsförstärkning. Det innebär i det här fallet att man först hänvisar till mycket riktiga iakttagelse att det finns orättvisor i vården som ska bekämpas och som också alliansregeringen har många goda förslag för att åtgärda. Vi påstår dock att många av dem är upplupna av en misskött sjukvård under tidigare regeringars försorg. Sedan knyter man ihop detta med att införandet av vårdval i starkt har bidragit till denna negativa utveckling. Jag frågade: Var visas detta orsakssamband? Jag kan inte föreställa mig att det är som har påstått att det är så, utan här gör man alltså en överkoppling till den egna filosofin som vi menar inte är riktig. Därmed blir hela interpellationen ganska bisarr. Vi måste kämpa för att lösa ett problem, och det gör vi helst tillsammans men att peka ut en politik som har varit i kraft som orsak till alltings elände finns det inget som helst stöd för. Går man över till den andra viktiga frågan som socialministern lyfter upp, nämligen vårt gemensamma intresse av ett vårdvalssystem som gagnar patientens fria val, har vi preliminärbehandlat just denna proposition i socialutskottet. Till min förvåning finns det reservationer från vänsterblocket, och jag undrar i stillhet när jag läser reservationerna. vill inte ha någon som helst valfrihet, utan man trycker hårt på den socialistiska knappen och säger att här bestämmer politikerna bättre vad folket vill ha. har i grunden ett stort intresse för en ökad mångfald vad gäller utförare i de flesta system jag hoppas även inom hälso- och sjukvården. Var Socialdemokraterna kommer att landa i detta är för mig helt oklart, mer än att uppfattningen att man lutar sig åt vänster och motsätter sig vårdvalssystem kan vara förgörande för en bredare samsyn på en förändring som är så nödvändig för att patienterna ska få en bättre tillgänglighet. 83 Socialminister (): Jag beskrev med några exempel nya kliniker som hamnar ute i områden som ibland beskrivs som lite tyngre. Jag tror inte att det är särskilt konstigt eller ens dåligt att det blir fler mottagningar i innerstaden. Många bor lite utanför staden och åker in till sitt arbete . För många passar det ganska bra att kila i väg från jobbet för att träffa sin doktor, eller vad det nu kan vara, för att sedan kunna åka hem . Det är en del av förklaringen till detta, och det tror jag ökar tillgängligheten, underlättar för människor och sänker tröskeln för det där läkarbesöket som annars kanske inte blir av. undrar om jag tar till mig de kritiska synpunkter, de påpekanden och de förslag till förbättringar som dyker upp. Det gör jag alldeles självklart. Själva idén med en öppen debatt och med att ta in synpunkter från myndigheter och oberoende granskare är att genomföra det här ständiga förbättringsarbetet som behövs. Jag tror inte att det finns några väldiga alexanderhugg som kan möta varje problem vi har i vården, utan det handlar om ett gnetande och ett prövande, att man prestigelöst utvärderar och ser om det går att förbättra eller om något behöver justeras. Det är så jag tror att man åstadkommer de förbättringar vi alla vill se. Jag vänder mig också lite emot diskussionen. Jag hade hoppats att vi utifrån själva interpellationstexten skulle få en diskussion om sådana här viktiga frågor som handlar om hur vi kan underlätta för människor som kommer från en annan kultur, ett annat samhälle, till det svenska. Hur kan vi nå dem på ett bättre sätt? Hur kan vi tala ett språk som gör att de känner att detta är en vård även för dem? Hur kan vi förbättra när det gäller kallelser så att fler människor kommer för att få den nödvändiga eller viktiga undersökning som kanske gör att vi tidigt upptäcker det som kan åtgärdas enkelt i stället för att vänta tills det blir en väldigt stor operation som ibland tyvärr inte slutar lyckligt? Det finns stora saker att fundera över som den stora retoriken inte lyckats möta riktigt. Här blir det så att allt detta är ett resultat av de mått och steg som en ondskefull majoritet i eller möjligen i har vidtagit i syfte att försöka försvåra för människor.