prot · GV0972 · 2008-03-04 00:00:00 — Detta är en mycket viktig fråga. Sjukvården är nog en av de delar av välfärden som ligger medborgarna varmast om hjärtat. Ytterst handlar det om liv eller död i de allra mest akuta lägena. Vi vill alla känna tryggheten att man får hjälp när man verkligen blir sjuk. Man betalar också skatt just för detta. Det som håller på att hända är tyvärr mycket allvarligt. För sedan hade jag kontakt med som är ms-sjuk. Han kom med ett desperat rop på hjälp. Han hade fått veta att hans medicin var för dyr. Med de nedskärningar som har lagts på hade man inte råd med hans medicin, trots att det skulle leda till att hans arbetsförmåga skulle komma att nedsättas. Det fanns till och med risk för en för tidig död. Uppmärksamheten ledde till att han, och därmed också det hundratal ms-patienter som var berörda, trots allt fick medicinen. Då kom nästa smäll. Man hade inte längre råd att ha tillräckligt mycket personal på den avdelning som skulle ge honom och de andra ms-patienterna medicinen. Det blev en moment 22-situation. Medicinen kunde han få men inte behandlingen som är väldigt resurskrävande. Detta visar hur omöjliga val man ställs inför i vården när man åläggs sådana här gigantiska sparbeting. Jag tycker att det finns ett nationellt ansvar. Man har rätt till vård oavsett var i landet man råkar bo. Tyvärr är vi på väg in i en situation i där denna rättighet urholkas. Det gäller inte minst det senaste larmet från om att man inte kan hålla den högsta vårdkvaliteten för att pengarna inte räcker till. Det riskerar att drabba många äldre människor som är i en utsatt situation inom vården. Före valet var tapetserat med valaffischer där det stod att folk ville ha vård och inte en kölapp. Det var som stod bakom det, och det kan man hålla med om. Det är en av de absolut viktigaste utmaningarna i vården, nämligen att minska och helst utradera köerna. har utvecklingen gått åt motsatt håll. Det är också allvarligt att regionledningen viftar bort problemen. Det uttrycktes till och med att anledningen till de personalnedskärningar som väntar inom vården det rör sig om tusentals personer är arbetsbrist. Det finns helt enkelt inte arbetsuppgifter i vården till alla anställda. Frågar man patienterna ger de en helt annan bild. Det är otroligt långa köer när det gäller planerade operationer och andra ingrepp men även på akutintaget. Det gäller både vårdcentralerna, där köerna ringlar sig och det nästan är omöjligt att få komma till, och akuten. En situation som är ny är att man kan ta in alla akuta fall på utan en del hänvisas till andra sjukhus i andra delar av . Eftersom det kan handla om tid är det mycket allvarligt. Det gäller även ambulansutryckningar där det kan dröja innan man får hjälp. Där handlar det verkligen om liv eller död när det rör sig om till exempel hjärtinfarkter. Det är viktigt att ministern tar till sig detta. Det är inte längre likvärdig vård oavsett var i landet man bor, och det är ett nationellt ansvar. 73 Socialminister (): Vi kan enas om att detta är ett betydelsefullt område för den som blir sjuk och för vederbörandes omgivning men också för oss alla. Vi behöver känna tryggheten att det finns en vård som fungerar och att den finns till hands när något inträffar, för det händer alla förr eller . Det är också viktigt att se att svensk hälso- och sjukvård generellt sett håller en mycket hög kvalitet. Vi har mycket att vara stolta över på detta område. Men det finns en del bekymmer som vi naturligtvis inte ska sticka under stol med utan som vi ska koncentrera oss på att försöka åtgärda efter bästa förmåga. Ett av de problemen handlar om tillgängligheten, alltså att människor får vänta alltför länge på att få den vård och omsorg de behöver. De allra flesta människor, det visar undersökning efter undersökning, är väldigt nöjda med kvaliteten när de väl kommer till, men för många människor är väntan alltför lång. Arbetet med det pågår. Vi kan också glädja oss över en del goda siffror, till exempel när det gäller utvecklingen av väntetiden för behandling i . presenterade en undersökning som visade utvecklingen när det gäller vårdgarantin och när det till exempel gäller hur många i procent som tvingas vänta på behandling längre än . Jag ska understryka att vad vårdgarantin innebär är att ingen ska behöva vänta än på behandling. Resultatet i var att fick vänta än . Det är alltså fortfarande för många, men det går i rätt riktning. Fler människor kommer i behandling inom den tid som vårdgarantin föreskriver. Jag ställs nu inför frågor av karaktären socialministern tycks inte ha förstått, socialministern tar inte sitt ansvar och så vidare. Men vi måste vara klara över den ansvarsuppdelning som vi har i . Det är ju så att om vill diskutera landstingspolitik som rör bör han kandidera till . Det är där debatten ska föras. Det är där han kan ställa de ansvariga till svars. Är det så att Socialdemokraterna nu har svängt utan att vi andra har kunnat se något när det gäller ansvarsuppdelningen, det som är grundlagsreglerat, det kommunala självstyret, och att man vill ha en annan ordning, så säg det då så att vi vet vilka kort vi spelar med. Än så länge är det dock så i att vi har en uppdelning som gör att landstingspolitikerna, i fall regionpolitikerna, är ansvariga för att förvalta det förtroende som de har fått av medborgarna. Staten har ett ansvar ja. Staten skjuter till pengar till landstingen. Staten svarar för lagstiftning. Vi svarar för tillsyn. Vi svarar för att försöka hitta på nya modeller för ersättningssystem, för öppna jämförelser tillsammans med Kommuner och Landsting, för att kartlägga resultaten av medicinska indikationer och för andra former av uppföljning. Men det gäller att vi klarar ut vem som ansvarar för vad. Då tillhör landstingspolitiken i inte socialministerns eller bord. Likafullt är det självklart så att jag är beredd att diskutera de principiella frågorna omkring det här. Vi ska komma ihåg att i många landsting skedde det ett skifte för att människor inte var nöjda med det fögderi som Socialdemokraterna bestått dem med. När det gäller väntetider är det generellt så att socialdemokratiskt styrda landsting ligger sämre till än alliansstyrda landsting. 74 (): Det är riktigt, socialministern, att jag utkräver ett ansvar. Det är ett formellt ansvar som socialministern inte kan undandra sig. När han får signaler om att ambitionsnivåerna kommer att sänkas på ett sådant sätt som är på gång i bör han faktiskt ta det till sig, tycker jag, och också vara beredd att agera. Det är det formella, för han har ett övergripande ansvar för att sjukvården fungerar i . Men sedan har han också ett politiskt ansvar. Han är partiledare för . Det är hans partikamrater som sitter och håller i yxan. Han gick före valet ut med buller och bång och sade: Rösta på oss så kommer vi att satsa på sjukvården i hela landet. Då kommer vi att beta av de här köerna. Vad har hänt i ? Jo, köerna har ökat. Det är en ökning på bara när det gäller kösituationen. Och vad händer , när ni drar ned resurser? Ytterligare pengar kommer att dras in. Underskottet totalt sett i skånsk sjukvård har dagsnoteringen som ska in. Det är på väg upp mot som i så fall ska dras in. Vi har bara sett början på neddragningarna än så . Så socialministern har både ett formellt ansvar och ett politiskt ansvar som är mycket tungt. Säg som det är, ! Ni har prioriterat annat. Hemma i finns det ett bostadsområde som heter Professorsstaden. Det är där de stora villorna ligger, mitt inne i staden. De fick en skattesänkning, det gäller fastighetsskatten, på per hushåll och år. I samma område ligger . De fick i stället en smäll på ett par hundra miljoner som drogs in. Säg som det är. Ni har prioriterat den skattesänkningen, fastighetsskatten, i stället för att satsa på sjukvård. Så enkelt är det ju. Ni har prioriterat annat. Det är det som är socialministerns problem. Han kanske tänker sig ett slags politisk strategi som går ut på att: ska vi skära ned . Sedan ska vi satsa det fjärde året, och så tror vi att vi ska vinna valet på det. Det där är väldigt riskfyllt. En sak som kan inträffa är naturligtvis att folk inte går på det, att folk kommer ihåg de stora nedskärningar i sjukvården som ni nu driver igenom och att det förtroendetapp som ni redan har råkat ut för inte på något sätt kommer att kunna ihop . Dessutom är det riskfyllt på ett annat sätt. 2009 och 2010 kan pengarna i statskassan mycket väl vara slut. Då har ni ju blivit grundlurade av . Då har i praktiken alla pengar under den här mandatperioden gått till skattesänkningar till dem som har det bäst ställt och det blev nästan ingenting till välfärden. Vad ska göra då i valet? Då är det väl bara att sopa upp resterna av hans krossade parti. När jag lyssnar till och vill de inte ens erkänna problemet. Det ser ut som i den här tidningsrubriken: Vårdkrisen värre än någonsin, två krismöten vid akutsjukvården i . Det är likadant med situationen i , som berättade om. Ni vill inte ens erkänna att problemet finns. Vi har inga problem, säger ni efter allt detta! Nya rekord sätts i att sticka huvudet i sanden. Och så pratar om att jo, det är nog ganska bra ändå i . Och så glömmer han att visa upp tidningen. Visa upp tidningen som du läste högt ur! Då kan du se att rubriken där lyder: Neddragningar på nattakuten. Så står det i rubriken. Detta sker bland annat till följd av de besparingar som ni nu genomför. Sedan, att prata om stabilitet i den skånska sjukvården när nu dras in! Det är de största neddragningarna någonsin i skånsk sjukvård. Kanske ska uppemot 1 miljard ytterligare dras ned. Det är faktiskt ett hån. 75 (): Jag vill bestämt hävda att den skånska sjukvården sköts bäst av förtroendevalda och de anställda inom vården. Det finns absolut inga skäl för att staten ska gå in och detaljstyra. Sedan tycker jag också att det är viktigt att blicka framåt. Skånsk sjukvård handlar inte bara om situationen just . Våra barn och barnbarn ska ha tillgång till en bra sjukvård. Vi kan inte göra av med för stora summor . fick skånsk sjukvård i regionbidrag. är vi uppe i 22 miljarder. Fortsätter vi i den takten är vi uppe i 45 miljarder. Det är helt orimliga siffror. Det är inte bara pengar som behövs utan i flera situationer också ett effektivare arbetssätt. Det är det som det handlar om nu i . Vi har tack och lov ett regionstyre som vill skapa en långsiktigt hållbar ekonomi. Man kan väl också passa på att nämna att det finns en pensionsskuld på 18 miljarder. Den är till stor del ett arv från de perioder då interpellantens partikolleger har varit med och styrt i . 76 HANS (): När jag berömde för att han och Socialdemokraterna för en gångs skull hade lyckats vända blad i skolatlasen och lämna och hitta till andra delar av måste jag ändå beklaga att han inte vänt sida i grundkursen i retorik för socialdemokrater. Där är argumenten precis som de har låtit . har rätt i att i själva interpellationsdebatten är mycket av ansvaret regionalt. Man får ändå ta den av en i varande kastade handsken. Jag tycker att det är intressant att hänvisar till underskottet. Underskottet har ju inte uppstått . Om det är något som vi som har varit i vet så är det att man har genomlidit år av budgetavvikelser och dålig ekonomi. När nu står här i talarstolen hade det varit intressant att få höra en positiv agenda, om det är möjligt. Vad är alternativet? Jag håller helt med om att inte allt är bra i . Det finns all anledning att lyfta fram fler exempel på att det finns en oro hos medborgarna för sjuk- och hälsovården. Skillnaden mellan och mig är att jag har känt av detta . Det verkar vara en nypåkommen insikt som har drabbat sedan han och hans parti hamnade i opposition här i och i . Jag tror att det är viktigt att se den möjlighet som finns i olika former av alternativ. och är två goda exempel. hade, under den förra borgerliga perioden, möjlighet att vara ett sjukvårdsbolag inom med väldigt goda resultat. Problemet var att Socialdemokraterna, när de kom till makten, valde att av uteslutande ideologiska skäl lägga ned det. Det var precis den typen av känslor som mötte när han var i och . Det är precis den typen av känslor som jag möter när jag som riksdagsledamot företräder i riksdag. 77 (): Jag tror att det viktigaste i den situation som har uppstått är att fråga sig: Vad ska vi göra? Lösningen tror jag inte är att säga upp personal. Redan nu är det katastrof. Köerna växer, och man kan inte garantera säkerheten för patienterna. Personal har inte sagts upp ännu, men redan nu är det en mycket svår situation. När man kommer att säga upp flera hundra personer på och tusentals personer i kommer vårdkvaliteten naturligtvis att sjunka ytterligare. De som jobbar inom vården gör över lag ett fantastiskt arbete. har varit och inspekterat vården och kommit fram till att det stora problemet inte är att de inte sköter sitt jobb utan att de är så belastade att de riskerar att bränna ut sig och därav bli sjukskrivna. Därmed riskeras också vårdkvaliteten för patienterna. Att i det läget säga upp personal när det i stället behövs nyanställningar är ett felaktigt vägval. Det är svårt att förstå talet om arbetsbrist när köerna är så långa och när läkarna är så stressade att de tvingas välja mellan olika patienter och välja bort mediciner och behandlingar av kostnadsskäl. Att tvingas göra de valen ska man inte behöva utsättas för som personal inom vården. Det blir de som får hålla i yxan som politikerna har gett dem. Den enda lösningen är att satsa resurser på vården och nyanställa i stället för att säga upp personal. Eftersom man ger pengar för att kunna upprätthålla vårdgaranti och tillgänglighet tycker jag att man kan kräva någonting tillbaka. Det har man inte fått från . Det tycker jag att regeringen kan kräva. 78 FINN (): Det här blev ju en riktigt intressant debatt. Låt mig först konstatera att indignerat talar om en kris som plötsligt har uppstått i hälso- och sjukvården i . späder på med att tala om att det nu verkligen håller på att hända något allvarligt. är oroad för att läkaretiken sätts ur spel. Låt mig beskriva en annan historik, och , och förlåta er er ungdoms tolkning av hur historien ser ut. avlade jag läkarexamen. Jag har jobbat i under socialdemokratiskt nationellt styre och sett vården få växande vårdköer. Jag har plågats i den läkaretik jag har stött på av att möta den socialdemokratiska politiken i praktiken. Det är en verklighet. Under ett kort mellanspel av en borgerlig regering lyckades man införa etableringsfrihet för personalen för att korta vårdköerna genom att man fick ett alternativ till den ineffektiva landstingsvård som bedrevs snart sagt överallt i landet. Under med socialdemokratiskt styre har det ackumulerats ett problem som inte skäms för att lasta över på socialministern makt i ett departement som har åstadkommit en rad förslag till reformer som ska underlätta ökad tillgänglighet, vilket gör att den lätta till medelsvåra vården faktiskt kan omhändertas på en lägre och mycket effektivare nivå så att den avancerade sjukhusvården som man nu är så bekymrad för ska få möjlighet att utöva den kompetens och kvalitet den kan och inte belastas med onödig ineffektiv vård som kan skötas på andra nivåer. Att visa upp tidningar där det står att vårdkrisen är värre än någonsin och beskylla socialministern och alliansregeringen och oss i majoriteten i för detta är som att beskylla för att inte föll fort nog. Det var naturligtvis ett ackumulerat maktmissbruk under presidenttid i den gamla kommuniststaten som fick ett ackumulerat missnöje att brisera så att muren föll. Detta var ett missnöje som hade uppammats då man hade vanskött politiken. Det är precis det fenomen som vi står inför, och . Stå inte här och raljera med läkaretik och problem som jag vet att hela läkarkåren har brottats med av socialdemokratiskt styre där ineffektiviteten och vårdköerna har vuxit sig starka i landet. konstaterar man internationellt att vi i har den allra sämsta tillgängligheten till vården. Är det något som har uppstått av alliansregeringsstyre? Nej, det är det inte. Det är en successiv nedgång i Europakvalificeringen av vår tillgänglighet till vården. Vi har den mycket smärtsamma sistapositionen. Vi har blivit bäst på att vara sämst. Jag vill absolut inskärpa, och , att det är en konsekvens av en långsiktig process som har byggt på ett felaktigt jag vill påstå socialistiskt inslag i vården, där man inte betror vårdpersonalen kompetens att utöva vården efter eget huvud. Det är patetiskt att höra hur man plötsligt under galgen säger sig värna vårdpersonalens möjligheter att arbeta. Med de reformer som läggs fram med stor kraft från alliansregeringen från socialministerns departement har vi möjlighet att se en ljusning . Låt oss pröva dessa nya alternativ och låt oss inte glömma orsaken till den kris som visas upp i tidning efter tidning. Den kommer från ett maktinnehav av socialdemokrater som inte har kunnat leverera en sjukvård lik den i resten av . 79 Socialminister (): tycker att jag ska läsa tidningar och utifrån lokaltidningarnas rubriker utöva tillsyn av svensk hälso- och sjukvård. Det tror jag vore ett oerhört tufft sätt att bedriva politik. Vi har myndigheter som utövar tillsyn. Vi har myndigheter som har ansvar för att slå larm om något håller på att gå fel. Vi måste förlita oss på att det fungerar. Vi ska alltid följa utvecklingen så att det fungerar väl. Vi ska gripa in när det krävs. Jag har redogjort för vad som är den nationella nivåns ansvar och klargjort vad som är den regionala nivåns ansvar när det gäller sjukvården. för ett resonemang om att regeringen kanske skulle ha strategin att skära ned och satsa nya pengar under ett fjärde år. säger man att genom sig själv känner man andra. Jag kan försäkra dem som lyssnar på den här debatten att regeringen inte har någon annan ambition än att göra sitt yttersta för att förbättra svensk hälso- och sjukvård. De insatser som har gjorts på andra politikområden när det gäller att få människor tillbaka i arbete betyder oerhört mycket, i vissa avseenden väldigt mycket mer än vad vi som nationella politiker eller landstingspolitiker i övrigt kan göra för att förändra hälso- och sjukvården. När nya människor kommer in i arbete ökar nämligen skatteintäkterna, och med nya skatteintäkter får vi möjligheter att möta de behov som finns. Där är sanningen att den regering som ingick i inte tillhörde de mest framgångsrika när det gällde att erbjuda sysselsättning för människor. Tvärtom fördes allt fler människor löpande ut ur arbetskraften för att i stället bli beroende av andra människors försörjning, och det är inte lyckosamt. Det har vi lyckats vända , och det gör att vi kan se framför oss att resurserna kommer att öka till men också till hälso- och sjukvården runt om i vårt land. Fler i jobb ger större resurser till välfärdens område. Som det har påpekats här av flera debattörer går det inte att bryta ut och ställa de personer till ansvar som för tillfället har makten. Under de fyra föregående åren, alltså under den föregående mandatperioden, hade underskott varje enskilt år. Hade det nu varit Socialdemokraterna som hade tillträtt hade man sagt att det inte går med en sådan utveckling utan att detta måste vändas. Man måste ta krafttag för att se till att man får en ekonomi i balans. Är det någon annan som försöker ändra situationen, då låter det på ett annat sätt från Socialdemokraternas håll. måste självfallet se till att man har en ekonomi i balans. Det handlar förstås om att få skatteintäkter som gör att man kan betala vården som man ska. Men det handlar också om att organisera vården på ett sådant sätt att människor kan känna förtroende för den. tar i sin interpellation upp frågan om kritiken mot akuten, Umas, för att man inte uppfyller kraven i hälso- och sjukvårdslagen. Och har varnat för att personalen slits ut. Var det ett arbetsmiljöproblem som uppstod över när man fick en ny ledning i ? Sannolikt var den tidigare politiska majoriteten ansvarig för det. byggs akuten om, och ordnas det så att man får en arbetsmiljö som fungerar. Det tror jag att personalen är väldigt belåten med, och framför allt alla de patienter som är beroende av en väl fungerande hälso- och sjukvård i . 80 (): Jag ska först säga några ord till , och . Jag noterar att inte tog med sig tidningen upp i talarstolen. Han stoppade snabbt undan den, och han ville inte visa rubriken. Det är naturligtvis en konst att läsa selektivt och att bara läsa en del men inte själva huvudbudskapet. Det blir lite knepigt. Ni måste samla ihop era anföranden lite grann. Här står och och gör sig till tolk för en syn om att det inte är några problem i skånsk sjukvård. Det är frid och fröjd så att säga. Det är jättebra. Sedan står Finn och säger att det är kris och katastrof och att vi är bäst på att vara sämst. Vilken bild är det egentligen som ni ska ha i alliansen? När det gäller och hans svar på denna interpellation utkräver jag ett politiskt ansvar och ett formellt ansvar. Ni står före valet och säger en sak, och därefter gör ni precis tvärtom. Det är det som människor ser just . Det är därför som ni har ett så stort problem med ert förtroende. Underskottet i , som det talas om, är ett underskott i sjukvården, men totalt sett har man gått med överskott i därför att man har växande skatteintäkter och en del minskade kostnader i en del andra fall. Men det som görs de sparbeting som läggs ut gör man för att bygga upp ett överskott i . Vi säger: Varför satsar man inte dessa pengar på sjukvården i stället för att dra ned på det sätt som man nu gör? Vad skulle socialministern behöva göra? Jag tycker att han först skulle tala med sina partikamrater i . Man kan inte hålla på så här. Ni måste förstå att ert förtroende kommer att vara fulltständigt uttömt i sjukvårdsfrågor om detta får fortsätta. Sedan måste socialministern fundera över att kanske ta fram statliga pengar totalt sett till landstingssektorn. Det gjorde vi i regeringsställning ett antal gånger. Vi gjorde särskilda satsningar, inte bara på ett par hundra miljoner, som är en promille i den stora sjukvårdsbudgeten, utan på miljardbelopp. 81 FINN (): Man kan inte göra som gör. Man kan inte utkräva ansvar innan någonting har hänt. Däremot kan man utkräva ansvar som har förflutit. Detta är det systemfel som nu lyfter fram i politiken. Vi har rätt att faktiskt granska den ackumulerade problematiken som briserar på grund av de misstag som har begåtts . Jag hänvisade i mitt förra anförande till att jag efter det att jag fick min läkarlegitimation var smärtsamt medveten om att min läkaretik inte kunde upplevas som tillfredsställande på grund av den socialdemokratiskt förda nationella politiken. Sedan flyttade jag från till . Låt oss då betänka att de socialdemokratiska oppositionsråden nu väldigt tydligt har sagt att det enda som de gjorde fel och som gjorde att de förlorade makten över sjukvården i var att de inte sparade ännu mer. Då ska vi komma ihåg att ledde ligan i att ransonera sjukvården för östgötarna, någonting som jag även i landstingssammanhang verkligen har sagt var att avvika från hälso- och sjukvårdslagens intentioner om en lika och rättvis vård för alla medborgare. Runt om i landet har vi en rad av och partikamrater som gör just det som nu står och ondgör sig över i den här interpellationsdebatten. Ni lägger ett ansvar på socialministern som faktiskt, vilket jag också sade i mitt förra inlägg, har iscensatt en rad utredningar likväl som reformförslag som har syftet att lösa det problem som socialdemokratin under inte bara utan under i praktiken hela min verksamma tid som läkare har försatt i. Detta har lett till att vi har den sämsta tillgängligheten till vården över huvud taget i . Men för att också visa att vi hänger ihop i borgerligheten kan jag säga att vi har en högkvalitativ vård. Det är precis det som och har lyft fram. Det handlar i detta läge om att faktiskt se det goda men hitta lösningar för det onda, och det onda är den dåliga tillgängligheten. Tack till ett socialdemokratiskt regeringsinnehav.