prot · GV09133 · 2008-06-19 00:00:00 — Jag frågar därför igen: Vad görs på bostadsanpassningsområdet? 33 Statsrådet (): Är det så att är besviken över att inte få träffa här , tycker jag att ska formulera en fråga så att den passar in på område. Med den frågeformulering som var i interpellationen trillade den in på mitt område. Därför får vi också ha den typen av debatt. När det gäller bostadsanpassningsstöd finns det, som säger, en sådan reglering och en sådan lag . Det som vi har förändrat där är att vi gett möjligheten att återanvända exempelvis mer kostsamma installationer. När en brukare inte längre behöver den kan man installera den i en ny bostad. Det tror jag är en väldigt viktig åtgärd. Ur samhällsekonomisk synpunkt är det naturligtvis viktigt att hjälpmedlen används så länge som de är användbara. Som jag berättade i mitt svar är det ganska många olika saker på gång. Vi försöker skynda på det tillgänglighetsarbete som tyvärr inte gick med någon större hastighet under den förra regeringsperioden. Tillgänglighetsarbetet gör vi i armkrok med Kommuner och Landsting, för det är ute i kommunerna som förändringarna måste ske. Det är där som man måste ha en hög medvetandegrad när man beviljar bygglov, ser över anpassningen av sina egna fastigheter och också när man diskuterar med privata fastighetsägare, vilket man har en skyldighet att göra. Tillsynen på basis är inte tillräckligt väl fungerande. Att gå i armkrok med Kommuner och Landsting när det gäller tillgänglighetsfrågor skulle jag vilja säga är en framgångsfaktor. Det missades tyvärr när planen för ett tillgängligt samhälle beslutades . Därför har vi försökt reparera en del av de brister på aktiviteter som har funnits. Och, som sagt var, vi ska återkomma med en strategi . Då kommer att kunna få ännu tydligare besked. Vi har också fått ett delbetänkande från Äldreboendedelegationen som just har uppgiften att inventera äldres boenden. Det är en fjärdedel av alla personer som lever med en funktionsnedsättning. Det är många som blir mer rörelsehindrade och får en funktionsnedsättning i takt med stigande ålder. Det här är naturligtvis ett delat ansvar. Det är ett ansvar för den enskilde att fundera över sin situation och försöka hitta bra lösningar, men det är också ett ansvar ur samhällsplanerarperspektiv. Det är därför som utredningen har uppgiften att se över vad det är som önskas av de äldre och av dem som kommer att vara äldre och se till att tillgänglighetsaspekterna vägs in i planeringen av byggande för äldre. Äldreboendedelegationen har också till uppgift att se över vad det är för typ av bostadsanpassningar som behövs och vad som är möjligt. Det är saker som kommer i slutbetänkandet. Jag vet att man arbetar aktivt med det. Slutbetänkandet kommer som sagt . Men redan i det första delbetänkandet pekar man tydligt ut behovet av en ny typ av boende, trygghetsboende ett eget boende men med gemensamma ytor. Det tror jag är ett boende som behövs i varenda kommun. 34 (): Äldreboendedelegationen är en delegation som den socialdemokratiska regeringen tillsatte. När ni kom till makten ändrade ni lite grann på sammansättningen i den. Det är så man gör, och jag har inga kommentarer till det. Det var lite grann med utgångspunkt från Äldreboendedelegationens delbetänkande som jag hade velat ställa min fråga till bostadsministern, för de föreslår bland annat ett hissbidrag och säger att hissen är väldigt väsentlig. Jag undrar då: Blir det något hissbidrag för att öka tillgängligheten? Det behövs ett incitament, en liten morot, för att fler ska bygga om sina bostadshus. , , kommer antalet personer att öka med nästan en halv miljon. Då är det vi 40-talister som blir pensionärer, och jag kan lova ministern att vi kommer att ställa stora krav på både vårt boende och samhället. Vi är vana att ta för oss och fixa till det för oss. Därför är det viktigt och riktigt att redan nu börja planera för ett sådant samhälle, så att vi inte ska behöva flytta på någon annan för att få plats. Här kommer det här med tillgänglighet in, alltså att hyresgästerna ska kunna leva och bo i sitt ordinarie boende. Därför är hissar, som jag har nämnt, en viktig sak. Men det handlar också om service, som jag tog upp i min interpellation till ministern, att kollektivtrafiken är anpassad och att det finns bra hållplatser. Det är också viktigt att det finns butiker, post, bank med mera i närheten av bostaden. Ministern talar om den nationella handlingsplanen för e-förvaltning. Det är jättebra. Och jag lovar att vi som snart kommer att gå i pension är vana att sköta väldigt mycket via Internet, men då måste alla ha tillgång till bredband med väldigt hög överföringskapacitet. Så är det inte . Därför måste takten i bredbandsutbyggnaden öka. Den stora utmaningen inom bostadssektorn i fråga om den ökade andelen äldre är behovet av att verkligen få till nödvändiga anpassningsåtgärder, också i befintliga bostäder. Det finns 75 000 trappuppgångar, säger utredningen i sitt delbetänkande, i flerbostadshus med tre våningar eller mer som saknar hiss. Avsaknaden av hiss är en av de vanligaste orsakerna till att äldre, mot sin vilja , tvingas att flytta. Där tycker också utredningen att staten måste ta ett större ansvar. Jag vill ställa om frågan och rikta den till folkhälsoministern: olika former av bo-kvarstimulanser och hissbidrag kan vi nu hoppas på? Kommer det någonting från regeringen jag tänker på de statssekreterare som sitter och jobbar på området att äldre ska kunna bo kvar hemma? 35 Statsrådet (): Det som byggs med tillgänglighet blir bra för alla. Dessvärre ser vi att till och med nya bostäder byggs med bristande tillgänglighet, vilket är ett oskick. Det är därför som vi nu också ser över om det behövs andra typer av sanktionssystem. Det är inte rimligt att det sker nybyggnation som inte är tillgänglig för alla. De äldres situation i vårt land har varit mycket prekär, skulle jag vilja säga. Under den tidigare regeringen lades det ned 18 000 platser i särskilt boende . Det har lett till en brist. Mer än hälften av kommunerna säger att de har en brist på platser i särskilt boende. Därför var en av våra angelägna åtgärder att inrätta ett investeringsstöd som kan ge rabatt vid byggandet för kommunala bostadsbolag, för privata byggherrar, för ideella idéburna verksamheter, föreningar, församlingar och också för personalkooperativ. Alla är välkomna att söka investeringsstödet. Glädjande nog är det många som gör det. Det har kommit ansökningar från 85 kommuner, när stödet har varit på plats , om 3 800 nya äldreplatser. Det är nödvändigt. Det behövs mer. Därför låter vi stödet finnas kvar under resten av mandatperioden. Det är en mycket viktig del för att öka äldres trygghet och förhindra att många tvingas till ett kvarboende när man inte själv vill och har behov av en heldygnsomsorg men plats inte finns. Det ena som måste finnas på plats är betydligt fler platser inom särskilt boende. Den ensamhet som har utbrett sig, beroende på hur situationen och utvecklingen har sett ut i många kommuner, är ett av de största problemen bland äldre . Jag får så många brev till mitt departement som vittnar just om ensamheten bland äldre. Man kan inte komma ut. Särskilt boende är en sak som måste komma på plats, trygghetsboende med en hög grad av tillgänglighet är en annan. besökte jag och fick vara med och inviga ett fantastiskt boende i . Det är väldigt centralt beläget i samhället med praktiskt gångavstånd till alla de funktioner som man behöver läkare, post och så vidare. Det är centralt att man också tänker på samhällsplaneringen när man nybygger i kommunerna. Det är också anledningen till att vi tycker att det är så viktigt att vi samarbetar över departementsgränserna för att tydligt involvera övriga departement de som har ansvar för och de som sköter kollektivtrafiken så att vi tänker på tillgängligheten i alla dessa delar. Därför är detta etablerade samarbete på departementet som ska lägga grunden för en gemensam strategi för en ökad tillgänglighet en nödvändig del. Det borde egentligen ha kommit på plats . Men den förra regeringen tänkte inte in denna möjlighet och tänkte inte på nödvändigheten av detta. Anpassning av befintliga bostäder är en sak som utredningen har att titta på. Vi vet att hissinstallationer är väldigt kostsamma. Det har funnits ett hissbidrag som den tidigare regeringen inrättade. Det genererade tyvärr inte så många hissar. Det var ett ganska litet antal hissar, men de spelar naturligtvis en roll för de personer som bor i dessa fastigheter. Men vi ska titta noga på de förslag som utredningen nu lägger fram om en möjlig ökad tillgänglighet också i befintligt bostadsbestånd. Hissar är en sak som jag vet att utredningen kommer att titta på alldeles särskilt. Man nämner det redan i sitt första delbetänkande, men man kommer att återkomma till det i sitt slutbetänkande. Det är naturligtvis så att vi tittar på utredningsförslag innan vi tar ställning. 36 (): Det sägs i delbetänkandet när det gäller hissbidraget att det var bra att det faktiskt byggdes en väldig massa hissar. Det finns de som inte vill nyinvestera i sina fastigheter beroende på att de har krav på sig att bygga om och kanske installera hiss. Där får ministern nog läsa på lite mer. Det är bra att man satsar på särskilt boende. Det är självklart att det behövs. Men det var inte det som min fråga handlade om. Min fråga handlade om rätt eller fel formulerad vad man gör för att anpassa bostäderna. Ministern säger att ensamhet är ett stort problem, och det är ett stort problem, kanske särskilt här i som jag kommer från. I storstaden är anonymiteten stor redan för yngre personer. Jag tror inte att ensamheten blir bättre för att man säljer torg och centrumanläggningar och gör om dem så att det blir bara kommersiella ytor och att man måste betala för att få ta del av dem. Då finns det inte någon plats där människor kan träffas utan att det kostar. Det tror jag också är en viktig del att ta med sig när det gäller tillgänglighet. Vi måste tänka på det. Det handlar om hur man utformar och annat. När man bygger nytt handlar det också om att man ser till att det finns icke-kommersiella möjligheter för folk att träffas. Men då kan man inte bara sälja ut alla hyresrätter, och då kan man inte bara sälja ut de torg och de centrumanläggningar som finns, utan då måste man se till att det finns ställen där vi också kan träffas och vara ideella. Sedan vill jag passa på att önska ministern, talmannen och andra som arbetar här en riktigt trevlig midsommar och sommar. 37 Statsrådet (): Vi kan se ett ökat antal bostäder med en ökad tillgänglighet, och fler enkelt avhjälpta hinder har faktiskt avlägsnats enligt den senaste rapporten som vi fick från . Det görs framsteg när det gäller ökad tillgänglighet ute i våra kommuner. Det gäller bland annat bostadsdelen. Fler fastighetsägare är är medvetna om att dessa mål finns. Medvetandegraden har höjts betydligt . Fastighetsägarna är också beredda att åtgärda hinder. av de privata fastighetsägarna säger att deras fastigheter kommer att ha en tillgänglighet när målen ska gå i uppfyllelse. Det är fortfarande inget hundraprocentigt resultat. Men jag märker att i samarbete med Kommuner och Landsting har intensiteten i detta arbete ökat ute i kommunerna. Inom SKL har man också på olika utbildningar där man möter kommunala företrädare lyft fram denna fråga för att öka medvetandegraden och för att se till att budgetmedel avsätts när det gäller att göra vårt samhälle mer tillgängligt. När det gäller äldre har vi en samsyn i fråga om denna problematik. Det finns en stor problematik kring att äldre har blivit mer isolerade i sina boenden. Det beror på en kvarboendeprincip som har drivits för långt. Det beror på att det har uppstått en brist på särskilt boende. Det är därför som vi vill åtgärda det genom att stimulera byggande också av särskilt boende. Men vi vill också se till att vi får en annan typ av boende på plats som kan vara en länk när man lämnar sitt ordinarie boende och flyttar till ett ställe där man både känner trygghet och har en social gemenskap. Det som byggs tillgängligt och bra från början blir bra för alla parter. Därför är det naturligtvis självklart att nybyggnationen ska vara tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Men vi ska också titta på vad vi kan göra för att öka tillgängligheten i befintligt bostadsbestånd. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellationerna 2007/08:668, 724 och 727 om barnfamiljers ekonomi 38 Socialminister (): har frågat finansministern om han avser att ta initiativ till en barnkonsekvensanalys av den förda ekonomiska politiken så att man kan jämföra hur barnfamiljerna lever ekonomiskt sett , sett mot . frågar också om ministern har för avsikt att genomföra några ekonomiska beslut som syftar till att särskilt gagna vårt lands barn och deras familjer. LiseLotte har frågat socialförsäkringsminister om hon avser att vidta åtgärder för att inkomstbortfallsprincipen ska återupprättas i föräldraförsäkringen samt om statsrådet avser att vidta åtgärder för att ensamstående föräldrar och deras barn inte ska missgynnas med regeringens politik. har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ för det ideella föreningslivet och dess verksamhet . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på dessa interpellationer, och jag har valt att besvara dem . Jag vill börja med att beskriva regeringens politik för varaktigt högre sysselsättning och minskat utanförskap. Det är en bred ansats som är långsiktigt syftande, inriktad på åtgärder inom både skatteområdet och ersättningssystemen. Regeringens målsättning är ett arbetsliv som gör det möjligt för fler att använda sin förmåga, utan att behöva hamna i långtidssjukskrivning eller sjuk- och aktivitetsersättning. Att förhindra långvarig frånvaro på arbetsmarknaden är en central uppgift för regeringen, och för den enskildes trygghet är det viktigt med en väl fungerande socialförsäkring. Barnfamiljernas viktigaste inkomstkälla är förvärvsarbete, vilket innebär att arbetslöshet är en vanlig orsak till dålig ekonomi. Att skapa goda förutsättningar till arbete är således den viktigaste åtgärden för möjlighet till god ekonomisk standard. Familjepolitiken ska utöver det bidra till att ge alla barnfamiljer förbättrade förutsättningar för en god levnadsstandard. Det är också viktigt att betona att den ekonomiska familjepolitiken bara är en del av regeringens samlade familjepolitik. Barn är en del av familjerna och därmed i hög grad beroende av sina föräldrars ekonomi och försörjningsmöjligheter. Mot bakgrund av att goda förutsättningar till arbete är avgörande för den enskilda familjens möjligheter till en god ekonomisk standard är utvecklingen av samhällsekonomin betydelsefull tillsammans med ett väl utvecklat stöd till barnfamiljerna. Vi har ett väl utbyggt trygghetssystem för familjer och barn. Såväl de behovsprövade bidragen som de generella bidragen verkar inkomstutjämnande. I detta sammanhang vill jag också informera om att regeringen redan i budgetpropositionen redogjorde för sin uppfattning att man delar bedömning och bereder frågan kring bidrag med mera som påverkar barn till särlevande föräldrar. Regeringens uppfattning är att föräldraförsäkringens utformning vad gäller längd, antal pappamånader och tak ska ligga fast. Dessutom är det regeringens uppfattning att inkomstbortfallsprincipen fortsatt ska gälla. Däremot anser regeringen att den sjukpenninggrundande inkomsten, vilken beräknas utifrån den förväntade inkomsten, ska beräknas utifrån historiska inkomster. Skälet för detta är att en sådan beräkning är mer rättvisande och riskerna för felaktiga utbetalningar minskar. Regeringen beslutade att inrätta en arbetsgrupp i med uppgift att föreslå en ny beräkningsgrund för socialförsäkringar utifrån historiska inkomster. Regeringens jobbpolitik med starkare drivkrafter till arbete genom jobbskatteavdrag och återupprättande av arbetslinjen i försäkringssystemen leder till bredare vägar tillbaka till arbetsmarknaden. Så motverkar vi utanförskap och lägger grunden för ett inkluderande samhälle. Jag har ett flertal gånger i redogjort för att ensamstående föräldrars situation är en fråga som är angelägen i regeringens arbete, och jag anser att denna grupp behöver stöd från stat och samhälle. När det gäller vårdnadsbidraget vill jag upplysa om att det inte finns några lagliga hinder för en ensamstående förälder att använda sig av det. Vårdnadsbidragets syfte är bland annat att möjliggöra för föräldrar att tillbringa med sina barn. Föräldern kan därför förvärvsarbeta och uppbära vårdnadsbidrag om barnomsorgen har ordnats på annat sätt. Vårdnadsbidraget är även så konstruerat att det ska kunna reduceras mot graden av nyttjande av offentlig förskoleverksamhet, vilket möjliggör en kombination av förskoleverksamhet och omsorg i hemmet. Jag vill betona att både vårdnadsbidraget och jämställdhetsbonusens syften särskilt gagnar vårt lands barn och deras familjer. Dessa reformer kommer att gälla från . Jag vill avslutningsvis informera om att när det gäller föreningslivet får olika typer av föreningar ekonomiskt stöd via ett antal olika bidragssystem. Därtill utbetalas särskilda projektbidrag till barn och ungdomsverksamhet. Då LiseLotte , som framställt interpellation 2007/08:668, och , som framställt interpellation 2007/08:724, anmält att de var förhindrade att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att och i stället fick delta i överläggningen. 39 (): Jag får inleda med att tacka för svaret. Som redan är noterat fungerar det så att arbetet i är så fördelat att jag är den som mottar svaret på den interpellation som LiseLotte ursprungligen ställt. Den ursprungliga titeln på interpellationen var Miljardbesparingar på småbarnsföräldrar. Jag har full respekt för att kammarkansli ville ha en mer neutral beteckning. Likväl är det detta som det här handlar om. Taket i föräldraförsäkringen, föräldrapenningen och havandeskapspenningen är sänkt. Där sparar regeringen på höggravida vabbande föräldrar. Den sjukpenninggrundande inkomsten för alla föräldralediga är sänkt från till . Regeringen sparar där enligt egna beräkningar. Dessutom blir det sisådär ½ miljard i besparingar när man kräver intyg för att det ska gå att få ut pengar för tillfällig föräldrapenning. Det här är miljardbesparingar som man kan säga just nu är lite av huvudnumret i regeringens familjeekonomiska politik. Detta får konsekvenser. Enligt budgetpropositionen, alltså regeringens egna beräkningar, har andelen ensamstående föräldrar med låg ekonomisk standard om man med det menar av medianen i disponibel inkomst ökat från till . Det tycker jag stämmer till eftertanke. Vad är det vi då talar om? Ja, det är färre utflykter . Det är ensamstående föräldrar som inte har råd att köpa kläder till sina barn och som inte har råd att ge lika stor veckopeng, eller kanske ingen veckopeng alls. Det är ensamstående föräldrar som lever med en ständig oro för att ekonomin inte ska gå ihop. Det här är förstås någonting som vi alla på olika sätt och från olika utgångspunkter är oroade över. Men i det svar som vi fått uppläst här i kammaren saknas den självkritiska insikten helt. Därför måste man nästan börja på en så grundläggande nivå att man frågar socialministern: allting bra? Är ni stolta, glada och lyckliga över situationen för ensamstående föräldrar i , eller finns det saker som kan göras bättre? Vilka skulle det i så fall kunna vara? Vi har gett några förslag och också . Det är väl begripligt om inte alla förslagen faller en på läppen. Men ska man kanske ändå börja fråga efter just självinsikten, om det som sker är gott nog. Det räcker inte riktigt att hänvisa till arbetslinjen, dels förstås därför att vi det är delvis en annan debatt inte anser att regeringen har en särskilt vettig arbetslinje över huvud taget, dels därför att flera av de saker som vi nu pratar om inte handlar om människor som när de berörs av de här systemen arbetar. I stället handlar det om att man är hemma för vård av sjukt barn eller därför att man har fått barn i familjen. Därför räcker det inte att så att säga hänvisa till att människor ska ha egen försörjning och arbete. Man måste också titta på hur ersättningsnivåerna är formulerade och på hur de fungerar. Ursprungsfrågan måste därför tyvärr vara detta med att backa ett steg. Är alltså socialministern nöjd med och glad och lycklig över den utveckling vi ser när det gäller småbarnsföräldrar? 40 (): Jag får tacka socialministern för svaret. När det gäller våra fattiga familjer i är det så att många barn trots att är ett ganska rikt land far illa. Barnfattigdomen har ökat. Nästan 150 000 barn bor i familjer som har sökt socialbidrag, försörjningsstöd, och levt på det. Ungefär en kvarts miljon svenska barn bor i familjer med mycket låga inkomster. Vilka barn är det då som är fattigast? Ja, det är främst barn till ensamstående föräldrar, barn med utländsk bakgrund eller barn i familjer där bara en av föräldrarna har ett jobb att gå till. Fattigdomen i de här familjerna leder till att barnen inte kan göra samma saker som andra barn. Barnen har inte råd att vara med på skolresan. Man kan inte betala dräkten till fotbollsspelandet. Barnen får inte åka på semester med familjen. är det synliga mycket viktigt. Man ska som barn ha de rätta kläderna när man växer upp. Man ska ha rätt frisyr och rätt mobiltelefon. Även om vi vuxna tycker att man kan stå över det är det väldigt svårt för de barn som lever i familjer med väldigt dålig ekonomi. Barns självförtroende bygger i mångt och mycket på att inte sticka ut från mängden. Familjen har inte råd att åka på semester. Barnen blir kvar i stan. Allting kostar till exempel att gå in på badet, att fika, att gå på museum eller att besöka en djurpark. kommer jag att befinna mig på kurs på strand i . Det är LO som anordnar en kurs för ensamstående mammor. Det har de gjort i rad. Men illavarslande är att de människor ensamstående mammor jag möter där får det sämre och sämre. Enligt vittnesbörd har en del av de här föräldrarna inte råd att få mat på bordet i . De får knacka dörr, och då inte vilken dörr som helst. De får gå till kyrkan för att få matkassar så att barnen ska få mat på bordet även sent . När det gäller regeringens politik och det här med barnkonsekvensanalyser fick vi i går genom reda på att länsstyrelserna inte jobbar enligt . Arbetet går sakta. Jag tänkte fråga om socialministern tänker ta något initiativ här. Det är ju väldigt viktigt hur man skriver i regleringsbrev och så vidare. Vi behöver barnkonsekvensanalyser på varje politisk nivå, allra helst i . Jag vet att en grupp i jobbar med de här frågorna. Men vad har kommit ut av deras jobb? Hur ser de på effekterna av regeringens politik? 41 (): Jag får tacka för svaret men måste säga att jag inte är nöjd med hur min interpellation och mitt engagemang i debatten behandlats i svaret från statsrådet . Man kan tycka att i ett svar som är mer än tre sidor långt borde de ideella organisationernas engagemang i barns sommar det gäller speciellt de barn som inte har de goda ekonomiska möjligheterna ha renderat mer än några rader från statsrådet. Den politik som statsrådet är ansvarig för förändrar vardagen för många barn den här sommaren. kommer 70 000 människor att få besked om sänkt sjukförsäkring, och det är klart att även dessa människor har barn. Det är klart att det finns föräldrar som är sjuka och barn som har föräldrar som är arbetslösa. Sommargåvan från den borgerliga regeringen till barnen i just dessa familjer är sänkt sjukersättning från . För dem kommer det att bli ännu tuffare att göra något roligt, spännande, sådant som andra barn får göra vara lediga, göra utflykter, upptäcka nya saker. Det blir ännu svårare och ännu hårdare för många barn i .