prot · GV0988 · 2008-04-03 00:00:00 — Det andra är de summor som förs in i den organiserade idrotten och som den är så otroligt beroende av. Det här är en balans, att på något sätt ha en självständig idrottsrörelse som man vet att den är väldigt beroende av de pengar som vi skjuter till. Det har varit en utveckling som på många sätt har bejakats, egentligen både av idrotten och av politiken. Det ingår på något sätt som en del av den generella välfärden att se till att alla barn och ungdomar, oavsett var de kommer från för bakgrund, har en möjlighet och rätt att pröva på idrott och hitta den idrott de själva tycker är viktig och kul att hålla på med. Då blir ekonomin och den pengatillströmning som kommer in i idrotten, från den offentliga sektorn framför allt, viktigare och viktigare. Jag skulle vilja veta vad tycker om det. 128 () replik: Jag nämnde den här problematiken lite tidigare. Kopplingen mellan spel och idrott är självklar inom vissa områden. Där kan man se att där finns människors intresse. Det är åtminstone sportrelaterat. ATG är en annan. Sedan kan man fråga vad som är hönan och ägget i det sammanhanget, om pengarna gör att travsporten blir större eller om travsporten var så stor att det var självklart att kunna spela på den. En fråga som jag tror att vi alla är helt överens om är att idrotten ska ha, om jag uttrycker det så, tillräckligt med pengar. Däremot är den rådande situationen att man i så stor grad är avhängig av Svenska Spels resultat. Det är som vi i alla vet bara en del, men det är lejonparten av pengarna naturligtvis. var det jubel och fest, 180 miljoner, eller vad det är för något, mer än förut. Och det vet man inte förrän står där med en jättecheck på sportgalan. Men vad händer när det är tvärtom? Vad händer om spelet blir mindre till volymen eller om vinsterna sjunker? Då står man plötsligt och har budgeterat och så får man inte de pengarna. Jag tycker att det ligger väldigt mycket i resonemanget att man ska försöka hitta en mer pålitlig finansieringsväg. Det är alltid så att har du en verksamhet vill du veta vad du har att röra dig med. Spelet ska inte avregleras utan omregleras. Hur det blir när och om vi säljer kan inte jag svara på i detalj. Men idrotten ska få sina pengar. Det är vi överens om. 129 () replik: Just när det gäller finansiering har vi ett förslag, nämligen att man faktiskt tar bort kopplingen på lång sikt. För det här är något som det kanske tar ett tag att ordna till. Men det handlar om att man ser till att det blir ett idrottsbidrag direkt över statsbudgeten. Det kan gärna vara mer pengar till idrotten, men man säkerställer att vi från den offentliga sektorn ger idrotten förutsättningar som är stabila och ger den möjlighet att jobba med det. Vi kan ta risken när det gäller . Vi har haft en diskussion om att man skulle ha något slags delmål, att man kanske gör om vinstdelningssystemet så att idrotten får den säkra delen och staten tar den osäkra delen. Det skulle vara en sak som skulle kunna påverka det här som var inne på. Omreglering är något svävande, måste jag säga. Det är oerhört svårt att ta fasta på vad det skulle innebära. Men i mina öron är det faktiskt en avreglering, där man inte har kvar spelmonopolet, där faktiskt blir utsatt för konkurrens på andra sätt och där i sådana fall idrottens pengar är i stor fara. Det är en konsekvens, och det måste man ta ställning till. Det tycker jag att regeringen ska ta ställning till och alliansmajoriteten. Jag tycker att det är en oerhört central fråga för idrottsrörelsen där vi måste kunna kräva ett svar från alliansen och regeringen. Vad gör man när det här blir verklighet? Hur ser man till att idrotten står skadefri så mycket det går? Den andra delen är just att man via den offentliga sektorn skapar möjligheter för barn och ungdomar att idrotta genom till exempel mötesplatser. Det kostar pengar. Kommunen har inte råd att betala allt det själv. Alltså måste vi på något sätt stötta idrotten även där. Det finns en hel del brister just när det gäller anläggningsfrågan som måste rättas till. Där vet jag att idrotten står och väntar på att få hjälp: Vi klarar inte av att se till att alla barn och ungdomar får samma chans att idrotta om vi inte får den hjälpen. Det är kanske kärnan i vår olika syn på politik, hur man hanterar olika saker just med offentlig gemensam välfärd kontra privat välfärd. Det är en kärnfråga även här. 130 () replik: Det sista ordet var intressant: privat. Det offentliga kan inte alltid bekosta allting. Jag tror när det gäller näridrottsplatser och den typen av saker att det finns möjligheter med det lokala näringslivet, med kommunen, med som i slutändan får sina resurser från staten. Man kan fråga sig var de 180 miljonerna har tagit vägen. Jag har inte ställt den frågan till RF . Men det är klart att det utgör en buffert som man hoppas att RF på ett klokt sätt kan använda, kanske till något sådant. Det lär vi få reda på när återkopplingen landar i vårt knä förhoppningsvis. När det gäller avregleringen av spelmarknaden är det lite lustigt att den finns i kulturutskottet men inte i . Avreglering är inte riktigt samma sak som en omreglering. Vid en avreglering är det fritt fram för alla, inga praktiska regler och så. Så tror jag ingen vill ha det. Det här är en fråga om att genom licenser och på andra sätt också främmande bolag från utlandet blir delaktiga. Pengarna kanske direkt ska gå in i statskassan, vända och gå tillbaka till idrotten. Det är ingen som vet hur detta i detalj ska gå till. Jag kan bara säga som jag sade tidigare: Idrotten ska ha de pengar som vi alla är överens om att den behöver. Jag har en kommentar till det här med att koppla det hela direkt till statskassan. Det var kanske ett symboliskt försök av , för det var väl bara 50 miljoner. Det är, som någon sade, som någonting i . Men jag ska inte uttrycka det. Det är i alla fall en väldigt liten del. 131 (): Betänkande nr 7 från kulturutskottet är ett betänkande där flera viktiga frågor tas upp. Några av dem har berörts här tidigare. Det är framför allt två av dem som jag skulle vilja belysa lite närmare, fru talman. I en motion från tar man upp idrottens självständiga ställning. Man hävdar att statens bidragsgivning till idrotten måste utformas med respekt för att idrottsrörelsen är en självständig och oberoende folkrörelse. Det är en hållning som jag som centerpartist och alliansföreträdare känner stor sympati för. Därför, fru talman, var det bra för idrotten att vi 2006 fick ett maktskifte här i landet med en alliansregering som bejakar just idrottens självständiga och oberoende hållning gentemot staten. för vi en politik där vi anser att svensk idrott är mogen att ta ett större eget ansvar för sin verksamhet. Det konkretiseras i satsningen Idrottslyftet, där rörelsen själv har fått gehör för sina önskemål om ett minskat statligt inflytande, en minskad statlig detaljstyrning och ett förenklat återrapporteringssystem. Sammantaget är det ett exempel på att alliansregeringen både i ord och gärning genomför frihet under ansvar på ett betydligt bättre sätt än vad som gjordes på den gamla regeringens tid. Det är bra för idrotten, och det visar att politik gör skillnad. När man läser vidare i betänkandet är det intressant att notera att den reservation som har till förmån för sin motion tvärtemot motionen är detaljerad i vad som borde göras. I exempelvis motion 332 om jämställdhet följer utskottsmajoriteten i betänkandet den linje som är fastslagen av regering och riksdag, nämligen att det är som lägger fast syftena med bidragsgivningen till idrottsrörelsen, till exempel syftet att ge kvinnor och män lika förutsättningar att delta i idrottsverksamhet. Hur det ska gå till, på vilket sätt och hur det återrapporteras är upp till och idrottsrörelsen att hantera. I Vänsterns reservation skissar man detaljerat på hur det skulle gå till, vilka nivåer i som ska engageras etcetera. Så var det med det frihetssträvandet, fru talman. Nästa sak jag skulle vilja belysa är de motioner som tar upp viljeyttringen att arrangera i . I betänkandet, som majoriteten av utskottet står bakom, är det en mycket positiv hållning till idén. Idrottsminister har i kammaren uttalat att både hon och regeringen är mycket positiva till ett i 2018. Jag vet att partikamrater till mig och allianskamrater kommer att ta upp frågan vidare här i kammaren senare i debatten. Men sammantaget kan man säga, fru talman, att det är en mycket positiv hantering i utskottet av idén att arrangera ett i i . Man kan säga att det är att bjuder igen för alla de idrottsfester vi som nation har haft möjlighet att åka till. I anslutning till detta och avslutningsvis, fru talman, kan jag inte låta bli att göra en reflexion över lite raljanta recension av idrottsministern och hennes arbete för att få en förankring av ett systematiserat arbete för att få större internationella idrottsliga arrangemang till . Det var, fru talman, som i sin roll som idrottsminister , dess att den preliminära ansökan om att arrangera ett skulle inlämnas till den olympiska kommittén IOK, sänkte planerna på att Östersund-Åre skulle ansöka om att få stå värd för vinterspel 2014. Det var väldigt nära inpå det att ansökan skulle lämnas in. Jag vet inte, fru talman, om det är ett exempel på en bättre hantering av hur vi som nation jobbar för att få stora internationella idrottsliga evenemang till vårt land än den som recenserade tidigare i talarstolen. Avslutningsvis yrkar jag bifall till utskottets ställningstagande. 132 () replik: Jag har bara några korta kommentarer till det som tar upp om idrottens självständighet. Handslaget var på motsvarande sätt som Idrottslyftet idrottens egen prioritering av insatsområden. Det var ingenting som regeringen satt och bestämde. Det var idrottens egen prioritering precis som det är inom Idrottslyftet. Också måste vara medveten om att är ett speciellt evenemang. Det behandlas i en särskild ordning i förhållande till alla andra evenemang både idrottsevenemang och andra. Detaljerna hade vi, som angav, uppe i den debatt som vi har haft här i kammaren i form av interpellationsdebatt. har agerat för att ska anordna antingen ett eller ibland ett tillsammans med . Ett antal motioner om detta finns med i betänkandet. Majoriteten avslår dem. Det är alltså centermotioner man avslår. Jag funderar lite grann över hur ser på det arbetssätt som jag tog upp i mitt anförande. Det är det sätt som regeringen har valt: Man för ihop ett antal, tre stycken, departement som förhoppningsvis jobbar intensivt med frågan . Finns det en risk att man glömmer bort de evenemang som kan finnas inom andra departementsområden, till exempel på det område som har hand om ungdomspolitiken? Jag tänker framför allt på World Scout Jamboree 2011 i . Kommer det med i resonemanget när man har den här ordningen? 133 () replik: Som jag har uppfattat saken, , tar regeringsarbetet sikte på att få en samlad nationell strategi för stora internationella evenemang i . Det handlar om tre departement. Jag vet inte om antalet är tillräckligt, men som jag uppfattar det pågår det ett systematiskt arbete på regeringssidan för att få fram ett rimligt underlag för oss som nation som regering och riksdag ska ta ställning till. Vi ska kunna ha ett konsekvent förhållningssätt till samtliga dessa evenemang. Jag ser inte det bekymmer som pekar på. Tvärtom tycker jag att det snarare pekar på ett mer seriöst hanteringssätt än vad som har beskrivits tidigare. 134 () replik: Det sista måste naturligtvis säga. Han kan inte säga att hans regering är dålig på det här. Han säger naturligtvis att det här ser mer seriöst ut. Men jag är faktiskt ärligt rädd för att man tappar bort vissa delar när man bara kör mellan , och . De saker som ligger på till exempel Sabunis departement kommer inte med automatiskt. Dem måste man spela in på något annat sätt. Ni kan väl ändå tänka på frågan och se om det är någon sanning i det här. Det är en annan fråga som jag tänkte nämna som vi inte har pratat om. var inne på dopning. Jag tror att vi allihop är överens om att det är helt förkastligt med dopning. Tyvärr kan man ändå konstatera att många idrottsutövare åker fast för dopning. Internationellt är det rätt många elitidrottare och i vårt land ett antal, oftast kroppsbyggare som ser mer till sitt yttre än om de når resultat på sjysta villkor. Vi kan konstatera att antalet dopningstester har minskat , faktiskt med så många som 500 . har anslaget varit detsamma. Förklaringen är ju att testerna har blivit mer avancerade och därmed mer kostsamma och på så sätt färre, eftersom anslaget är oförändrat. Min fråga till är: Ser och några problem med att antalet tester blir färre? Hur ser när det gäller dopningstester? 135 () replik: I likhet med och många andra i kammaren delar jag självklart synpunkten att dopning är en förkastlig metod och egentligen ett väldigt allvarligt hot mot idrottsrörelsen och synen på idrott. Jag tror personligen, fru talman, att synen på dopning och förhållandet till dopning också väldigt mycket är en fråga om ledarskap ute i idrottsrörelsen, bland alla utförare av idrott, om det så är motionsidrott, kroppsbyggande eller elitsatsningar. Den fråga tog upp om det minskade antalet tester och det oförändrade anslaget menar jag att man måste ta upp i dialog med . Hur möter man i så fall detta? Vad fordras i ökat anslag? I linje med det jag framförde i mitt anförande, fru talman, att vi bejakar ett förhållningssätt där ges en mycket stor frihet att under ansvar bedriva och stå för idrottsverksamhet i vårt land är det också rimligt att vi politiskt, vilket vi också är överens om, uttrycker syftet att idrottsrörelsen ska vara ett föredöme och ett väldigt kraftfullt verktyg vad gäller att förhindra dopning som metodik. Hur detta ska gå till är det logiskt att vi tar i dialog med . Jag kan inte se något annat förhållningssätt. Skulle det i den dialogen komma fram behov av ytterligare resurser får vi ta det under övervägande. Konstigare än så är det inte. 136 () replik: började med att jämföra den förra regeringen med den här regeringen och tycker att alliansregeringen på något sätt hanterar idrottens självsanering bättre, som han var inne på. Jag har funderat på det han säger, att om vi går in och har synpunkter på hur idrottsrörelsen faktiskt klarar sin uppgift utifrån de pengar den får är det på något sätt att tafsa på deras självständighet. Jag menar att vi ska ha ett intresse för hur idrotten formerar sig, hur man formulerar sina problem och vilken inriktning man har på den verksamhet som man bedriver. Vi ger självklart pengar utifrån ett visst syfte. Hur man då hanterar detta är intressant, inte för att vi ska styra utan för att vi ska följa idrottens arbete med de problem som vi har i hela samhället. De problem som idrottsrörelsen har, som RF har i uppdrag att jobba med, vilket var inne på, kanske fordrar att man för ned problematiken och arbetssättet inom idrottsrörelsen för att nå en lösning. Det är oerhört viktigt. Det är en huvudfråga. Den kan vi inte släppa helt och hållet, även om vi naturligtvis inte kan ha synpunkter på att idrotten på något sätt ska göra som vi säger att man ska göra. Så är det inte. De har en egen och självständig roll. Men det finns en koppling till vad samhällets värderingar går ut på och vad idrotten ska göra för att uppnå de värderingarna. Det är en koppling som vi naturligtvis ska ta upp i dialog med dem. Jag undrar vad tycker om det. Samma sak gäller tryggheten. Det bästa man kan göra för att ge idrottsrörelsen en bra möjlighet att jobba med de frågor vi har tagit upp, typ HBT, anläggningsfrågor eller andra saker som RF har att jobba med som är problematiska, är naturligtvis att ge dem en trygg ekonomi. Då slipper man tänka på det i alla fall. Frågan är vad tycker om det. 137 () replik: Det jag sade i mitt anförande var att har väckt en motion där man bejakar relationen statenRiksidrottsförbundet och belyser behovet av en självständig folkrörelse. Det är en hållning som jag, alliansregeringen och allianspartierna väldigt starkt bejakar och även har gett uttryck för i konkret politik i form av Lyftet och andra satsningar. Vad jag därutöver sade, , var att när man kom till den reservation som är skriven av i utskottet i fråga om jämställdhet kunde man notera en väldig detaljeringsgrad i de politiska synpunkterna på hur borde bedriva jämställdhetsarbete. Jag beskrev därigenom en viss diskrepans mellan att å ena sidan bejaka idrottsrörelsens självständighet, vilket jag tycker är bra och vi konkret bejakar, och å andra sidan vara ivrig med att utfärda detaljerade politiska anvisningar. Jag tycker möjligen, fru talman, att verklighet och karta gick isär för . Det var det jag ville belysa. 138 () replik: Jag tror att har missuppfattat det vi faktiskt säger i reservationen. Det vi belyser är naturligtvis de problem som idrotten liksom det övriga samhället har när det gäller jämställdhet. Det är naturligtvis oerhört viktigt att vi faktiskt beskriver problemen som vi ser dem. Det är samma sak i de andra frågorna, HBT och sådana saker. Vi vet att det finns brister i samhället. De finns också inom idrotten. Det är klart att man på något sätt i vällovligt syfte kan beskriva hur situationen ser ut och varför man tycker att idrotten på samma sätt som andra samhällsinstanser ska jobba med det här. Där finns ingen koppling till att man plötsligt ska ställa krav och säga att exakt så här ska ni göra. Det finns det inte i reservationen heller. Den handlar mer om att beskriva den problematik som finns. Det gör vi i andra sammanhang också och i de andra reservationerna när det gäller problematiken kring idrottsanläggningar, integration och andra saker. var inne just på hur vi får den här konstellationen att på något sätt i dialog med idrotten fungera på ett bättre sätt. Det är det vi vill. Vi vill att idrotten ska utvecklas och bli bra. Den ska vara till för alla. Den ska finnas i alla samhällsdelar, i alla bostadsområden och på alla ställen där det finns barn och ungdomar. Det är faktiskt barn och ungdomar som är i fokus när det gäller idrottsrörelsen. Vi vet också att idrotten har betydelse för att motverka barns och ungdomars övervikt och stillasittande. Där har vi också en samsyn. Då ska man också kunna titta på vad det är som gör att den här problematiken kan lösas och där idrottsrörelsen behöver den hjälpen. Ekonomi eller andra saker kan man faktiskt belysa. Det tycker jag att man kan göra utan att riskera att slå idrotten på fingrarna eller ge deras självständighet en smäll eller backlash. Det hör inte ihop. 139 () replik: Jag tycker att det är rätt. Jag håller med Björlund om att det initialt är rätt att belysa problematiken kring HBT-frågor, sexism etcetera. Där ska vi ge uttryck för ett syfte med politiken, vad som är syftet med stödet. Men om vi menar någonting som helst med att ska få hantera detta som en självständig rörelse ska vi självklart avstå, fru talman, från politiska detaljanvisningar om hur detta ska gå till och på vilken organisationsnivå i denna upplysningskampanj eller vad det är ska bedrivas. Att börja lämna politiska detaljanvisningar är inte att anförtro , som den folkrörelse det är, det ansvar vi vill ge förbundet. och jag hade en diskussion precis innan om dopning. Det är rätt att notera att antalet dopningstester sjunker. Då noterar vi att syftet med stödet till idrott möjligen därmed inte uppfylls. Då får vi med utgångspunkt i den återrapport ger ta en diskussion om detta. Hur ska uppnå syftet måste vi anförtro till förbundet. 140 HANS (): Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkande KrU7. Idrotten är som vi alla vet största folkrörelse. Hälften av alla medborgare är medlemmar i en idrottsförening. Det engagemang och den sammanhållning idrotten för med sig är av stor betydelse för samhället. Till det betänkande vi debatterar har det väckts motioner om bland annat idrottens självständiga ställning, att ge förutsättningar för fler att idrotta och folkhälsa. Jag vill säga några ord om regeringens satsning på Idrottslyftet. Mycket av det som efterfrågas i de väckta motionerna finns med i satsningen Idrottslyftet. För mig är det viktigt och glädjande att vår regering har tagit detta initiativ att ge idrotten så bra ekonomiska förutsättningar. Den satsning som heter Idrottslyftet har inneburit en tillförsel av till idrotten för att utvecklas utifrån sina egna förutsättningar och behov. Det är en ökning av stödet till idrotten. Regeringen betonar , som har tagits upp i talarstolen, idrottens självständighet och ansvar. Idrottslyftet ska öppna dörrarna till idrotten för fler och skapa förutsättningar för att fler idrottar också högre upp . Detta idrottslyft startade . Huvudinriktningen för Idrottslyftet är att öppna dörrarna till idrotten för fler barn och ungdomar, att utveckla verksamheten så att de väljer att idrotta längre upp i åldrarna och att arbeta utifrån ett jämställdhets- och jämlikhetsperspektiv. För att öppna dörrarna för fler och få fler att idrotta längre upp i åldrarna måste ett antal saker göras. Man ska lära sig att bedriva ett arbete med att utveckla och stärka förbund och föreningar, öka tillgängligheten till anläggningar och idrottsmiljöer, ledarförsörjning, samverkan med skolan, det vill säga mycket av det som har tagits upp i talarstolen . Att många idrottar på olika nivåer är också bra för folkhälsan. För att fler barn och ungdomar ska ges möjlighet att idrotta och känna mening i att idrotta också när de blir äldre behöver förbund och föreningar utvecklas och stärkas. Det innebär bland annat att organisationer ses över, att olika förbunds och föreningars verksamhetsidéer och policydokument formuleras, att det finns strategier för arbetet med ledarförsörjning samt att tränings- och tävlingsverksamheten är formad så att barn och ungdomar kan känna en delaktighet. Specialidrottsförbunden ges ekonomiskt stöd för att arbeta med detta. Varje förbund ska inkomma med en utvecklingsplan som beskriver på vilket sätt de avser att arbeta med området. Inom Handslaget som den tidigare regeringen tog initiativ till, ett bra initiativ gjordes en så kallad storstadssatsning som genomfördes för att öka tillgången till och möjligheten att utöva idrott. Den satsningen var mycket framgångsrik. Kommuner och bostadsbolag räknade upp medlen fem gånger. Inom ramen för Idrottslyftet kommer en särskild satsning att fortsatt göras på storstadsområdet. Men den satsningen ska också spridas i hela landet. Förutsättningen för stöd är att det finns ett samarbete med kommunerna och att tilldelade medel växlas upp med minst lika mycket av kommun- och bostadsbolag. God tillgänglighet till anläggningar och idrottsmiljöer är viktig. av Idrottslyftets medel har satts av för insatser som ökar tillgängligheten till anläggningar och idrottsmiljöer. Precis som det har sagts i talarstolen är ledarförsörjning viktig. Att arbeta med ledarförsörjning är en avgörande fråga för idrotten. Det innebär att rekrytering, utbildning och insatser för att behålla ledare är viktiga. Inom Idrottslyftet har uppdraget att stödja föreningarnas ledarförsörjningsarbete. Det ska man jobba särskilt med. Man ska speciellt arbeta med att stimulera unga, , att vilja ta på sig ledaruppdrag. Det är också ett sätt att fortsätta att idrotta längre upp i åldrarna efter juniortiden. Satsningen gäller både förtroendevalda och tränare. Dessutom kommer ett fortsatt arbete att genomföras med intresserade utveckla gemensamma gränsöverskridande ledarutbildningar. Det är utbildningar som ska genomföras på ett likvärdigt sätt i hela landet. Det är också viktigt att ett fortsatt arbete kommer att ske i samverkan med skolan. av de tilldelade medlen för skolverksamheten ska fördelas till insatser och verksamheter för skolåren 69 och gymnasiet. Arbetet syftar till att erbjuda barn och ungdomar att prova på olika idrotter i skolans närmiljö. Men idrottsföreningarna ska också erbjuda fortsatt verksamhet efter skolan.