prot · GV09139 · 2008-09-02 00:00:00 — Sedan ska man ha klart för sig att det med all sannolikhet kommer att ske en förändringsprocess i Nato, i och med att återinträder i de militära strukturerna, mot en accelererad europeisering av den nordatlantiska alliansen. Det förändrar också lite av accenterna i den samlade europeiska bilden. Ukrainarelationerna passerade bara förbi i gårdagens diskussion, men åtskilliga underströk hur viktiga de är. Vi hade en mer utförlig diskussion om detta vid ett av utrikesministermötena just . Toppmötet är viktigt. Vi befinner oss som bekant i en förhandling om det som kallas New Enhanced Agreement, som är ett djupt frihandelsavtal. Det omfattar inte bara frihandel utan också regulatorisk samverkan. Det omfattar också energipolitik. Det kommer också att omfatta transportpolitik och en fördjupad politisk dialog. Vi strävar efter att på olika områden försöka förstärka detta samarbete. Sedan är fortfarande en stat och en nation som söker sin väg och lite sin identitet, och de politiska spänningarna internt i är för ögonblicket rätt betydande. Det har vi all anledning att vara medvetna om och att, i den mån vi kan, försöka medverka till att mildra. Från svensk sida finns anledning att notera att vi har ett statsbesök från till som en symbol för den vikt som vi lägger vid relationerna med . 18 (): Jag vill också tacka utrikesministern för den bra redogörelsen. Man kan väl konstatera att det här till stora delar är en konflikt mellan och som delvis pågår i vårt närområde och att EU har fått en roll som balanserare, vilket jag tycker är viktigt. Här har EU för en gångs skull agerat väldigt snabbt, men agerat med dialog i stället för med vapenskrammel i första hand. Det är EU:s grundbult. EU startade med att vi hade ett ekonomiskt beroende av varandra, och kristdemokrater drev utvecklingen mot att ett ekonomiskt beroende av varandra gynnar fred och utveckling. Jag tycker därför att EU:s enighet i den här frågan egentligen har varit, som utrikesministern sade, den viktigaste frågan. Man är enig om slutsatserna i . Den första frågan handlar om att signalen till ska vara att man vill visa på det politiska priset men också kanske det ekonomiska om läget inte förbättras. Den andra handlar om stödet till med ekonomiska och politiska insatser. När det gäller den första, om diskussionen om , talar man i slutsatserna om att se över och utvärdera EU:s och relationer. En slutpunkt blir då . Då är min fråga: Vem ska göra den här utvärderingen, och hur ska den gå till? 19 Utrikesminister (): Vi talar om politiska och ekonomiska konsekvenser. Låt mig bara nämna en politisk konsekvens som jag inte har nämnt tidigare. har försökt bygga upp en allt starkare position på den internationella arenan. Det behöver inte vara något större fel i det. De är en av de permanenta medlemmarna av . Men det är klart att om man plötsligt hamnar i en situation där man erkänner de här två utbrytarrepublikerna och de ryska diplomaterna tvingas springa runt i världen för att få stöd, vet vi alla att det kommer att bli en rätt patetisk skara som man mobiliserar. Det blir väl , bröderna och vad det nu kan bli för några till. Det är inte riktigt så att jag avundas de ryska diplomaterna att hamna i denna skara och ha detta som prioriterat. Det är klart att de själva har satt sig i en situation där de själva har sett till att de får betala ett politiskt pris i form av diplomatisk isolering i en fråga som de själva anser viktig. Visheten i detta undandrar sig min bedömning, men så är det. Vi utvärderar Rysslandsrelationen inom Europeiska unionen. I och för sig gör vi detta löpande. Detta är ingen ny fråga. Frågan om står rätt ofta på vår dagordning. Men inför de möten som kommer att äga rum utgår jag från att vi kommer att få rätt fullödiga analyser både från rådssekretariatet och från kommissionen. Sedan ska vi inte sticka under stol med att vi har möjlighet att ge våra egna nationella bidrag i detta sammanhang, och det ska vi förvisso göra. 20 (): Då har jag en annan fråga. Den gäller just stödet som man talar om, det ekonomiska och politiska stödet till . Då kan man fundera lite grann på vad det kommer att innebära och vad det är för ekonomiskt och politiskt stöd som ska ges. Där skulle jag verkligen vilja lyfta fram det civila samhället. Att bygga organisationer och ett civilt samhälle är egentligen grunden för fred och frihet och kan bygga mänskliga rättigheter. Vilka krav kommer att ställas på sådana åtaganden från ? Dessutom skulle jag i det sammanhanget vilja få med hur man implementerar FN:s deklaration om kvinnors delaktighet i att lösa konflikter. Eftersom vi vet att de här konflikterna drabbar både kvinnor och män, måste både kvinnor och män delta i lösningarna. Vi vet också att många kvinnor drabbas av sexuella övergrepp i sådana här konfliktsituationer. Kan EU vara med och övervaka detta? Och vi har sett att människohandeln ökat i samband med de konflikthärdar som har funnits. Vad kan EU göra för att minska de riskerna? 21 Utrikesminister (): När vi nu talar om en fördjupad relation mellan och Europeiska unionen ligger i varje sådan fördjupad relation att vi ställer ökade krav på det land som vi samarbetar med. Det ligger liksom i sakens natur. Det kan gälla 1325 eller det kan gälla alla andra saker i sammanhanget. Just nu har vi en diskussion om vissa i förhållande till frihandelsavtalet, bara för att ta ett annat exempel. Det är också så, vilket jag inte nämnde, att vi kommer att placera ut en rätt betydande EU-mission på marken i . Det finns redan en sådan där, men den är relativt begränsad. Men talar vi om hundratals personer, förutom de som kommer att finnas från sida i form av fler militära observatörer. Det innebär ett fördjupat engagemang på bredden, också i den georgiska samhällsutvecklingen. Det kommer att innebära både möjligheter och skyldigheter att ta upp dessa olika aspekter. Stödet till , det omedelbara, har så att säga tre olika komponenter. Det är det omedelbara humanitära. Det har framför allt att göra med flyktingar. Det är i storleksordningen något mer än 100 000 flyktingar i . En del av dem har återflyttat, framför allt till staden . Men en hel del, framför allt från etnisk rensning, som alldeles uppenbart pågår i , kommer det nog realistiskt sett att bli aktuellt att ge en bosättning som dessvärre är mer varaktig. Dessa ska läggas till de i storleksordningen 200 000 flyktingar som finns från . Återuppbyggnadsstöd, det vill säga rent fysiskt, är relativt begränsat, trots allt, men det kommer att kräva en hel del medel. Sedan är det finansiellt stöd, som jag diskuterade på . Detta är ett land som har ett underskott i betalningsbalansen på av bnp, som har finansierat detta med en spektakulärt framgångsrik ökning av utländska direktinvesteringar och som också har mycket betydande ekonomiska flöden från . Det bor närmare en miljon georgier i , och de sänder pengar tillbaka till sina familjer. Låt oss anta att direktinvesteringarna går ned det är ett rimligt antagande att de gör det. Vi vet inte riktigt hur enkelt det kommer att vara att överföra pengar över huvud taget mellan och . Då är det klart att det finansiellt sker en destabilisering som också kan vara politiskt farlig. Då har vi anledning att gå in, och det pågår en diskussion mellan och EU, och både IMF och är inblandande i hur detta ska ske. Men det är de tre delarna, det humanitära, återuppbyggnadsstödet och det finansiella, för att återställa eller till och med stärka förtroendet för långsiktigt. Det har också sitt strategiska intresse i ljuset av det intresse som har av det sydkaukasiska området som en energikorridor mellan och hela det kaspiska och centralasiatiska området . 22 (): Utrikesministern inledde föredragningen med att betona FN:s roll och att alla konflikter ska lösas med fredliga medel. Vilka medel avser att bidra med för att hindra ytterligare väpnade konflikter i området och främja bestående fred? Och hur kan FN:s roll stärkas i den här konflikten? Kommer vi att bidra med militära rådgivare, eller kommer svensk försvarsmakt att bidra med någonting i området? 23 Utrikesminister (): Vi har redan bidragit det är visserligen mycket begränsat med några observatörer inom OSSE-missionen. Det säger sig självt att det är militär personal som gör militära observationer. Det kommer vi med all sannolikhet att förstärka. Jag kan inte ge någon exakt siffra på det, men det är inga massiva antal. Om det blir någonting utöver det ligger inte i planeringen just , men ingenting ska uteslutas i det här sammanhanget. Sedan kan jag bara understryka att det är klart att detta visar vikten av att försöka att lösa så kallade frusna konflikter innan de detonerar i ansiktet på en. I är det ju inte så att man inte har försökt, men man har alldeles uppenbart inte lyckats. Där är det klart att nervositeten är ökande. Det som har inträffat i , både kriget och erkännandet, ökar nervositeten i varje konflikt i praktiskt taget hela det euroasiatiska området, inklusive , som därmed blir farligare. Det gäller också , som kanske inte har fullt samma explosiva militära karaktär men som har en explosiv politisk karaktär där det också finns anledning att intensifiera ansträngningar. Vilka är då huvudaktörerna? Ja, i Transnistrienfallet är det Europeiska unionen och . I finns det ju olika aktörer, bland annat den så kallade Minskgruppen, som försöker åstadkomma en lösning. I har rollen för FN tidigare varit begränsad till en observatörsmission på i storleksordningen mellan 110 och 140 personer i . Om det kommer att vara möjligt för den missionen att vara kvar återstår att se. Dess mandat löper ut . Det krävs då ett nytt beslut av . Det mandatet grundar sig på territoriella integritet. När jag säger detta är det rätt uppenbart att det kommer att föreligga en del problem i säkerhetsrådet när det gäller att få det beslutet. I den mån vi kan vi sitter inte i säkerhetsrådet kommer vi självfallet att sträva efter att FN-missionen på ett eller annat sätt ska bli kvar men utan att rucka på den grundläggande principen om territoriella integritet. Sedan kommer FN-organ av olika slag att spela en roll också i utveckling. UNDP har till exempel spelat en viktig roll när det gäller olika typer av utvecklingsprogram. 24 (): Jo, det är väldigt viktigt när det är konflikter att FN faktiskt har en stark roll och att vi betonar den, att den faktiskt ska bestå. Utrikesministern nämnde att det samlade har tio gånger större försvarsutgifter inom EU jämfört med . Det betyder att vi är en väldigt stark militärmakt. Jag anser att det är väldigt viktigt att vi inte skramlar med vapen utan försöker gå den fredliga vägen och inte diskuterar militär närvaro. Det fanns en liten diskussion när det gäller 1325. På vilket sätt arbetar man inom EU för att verkligen stärka 1325 och kvinnors säkerhet i området i det planeringsarbete som pågår? Man kan börja i den änden i stället för att börja diskutera Natosamverkan och EU-samverkan med väpnade trupper. 25 Utrikesminister (): 1325 ingår alltid i grundförutsättningarna när vi planerar olika typer av EU-operationer. Det ingår alltså i grundförutsättningarna när man nu planerar. Det är redan rätt mycket personal från EU på marken för att planera närvaron. Sedan har vi en OSSE-närvaro. Sedan har vi en FN-närvaro, som vi inte riktigt vet. Sedan kommer EU-närvaron. Men 1325 finns som en grundförutsättning i de olika planeringsdokumenten. Jag tycker absolut inte att man ska skramla med vapen. De är inte till för det. Skramlar de är de antagligen rostiga och omoderna i alla fall. Moderna vapen skramlar inte. Men det är klart att vi har anledning att också titta över säkerhetspolitiken. När jag säger att vi har tio gånger så stora satsningar som ska det också sägas att det inte är säkert att vi alltid gör dessa satsningar på ett rationellt sätt och att vi genom samverkan kan åstadkomma betydligt högre effekt om vi så skulle vilja. Det är det som är i fokus i det arbete som pågår mellan , och . Vi kan för våra skattepengar i de tre länderna få en bättre utdelning i form av ett försvar än vad vi får om vi satsar individuellt. Jag tror att vi har en bred politisk enighet om att vi ska gå den vägen. I någon utsträckning gäller detsamma självfallet i det vidare europeiska perspektivet. 26 (): Jag får tacka för informationen från utrikesministern. Jag tycker också att det är bra att utrikesminister visar att han har ett engagemang i den här frågan. Den är viktig för oss. För min del kan jag säga att jag tycker att det finns anledning att vara orolig för utvecklingen i . Den växande nationalismen i är ett orostecken. Den revanschism som också finns inom Kreml och i vissa delar av den ryska statsledningen och i andra delar av landet är någonting som man ska ta på allvar. Jag tror att den här situationen, krisen i , delvis är ett uttryck för den känsla av förödmjukelse som har funnits i den ryska statsledningen. Jag tror att man nu känner att det är viktigt att visa musklerna på olika sätt för att visa att inte är den svaga kusin som kanske har känt . Men det är då desto viktigare också från vår sida att vi inte förfaller till uttryck som förvärrar situationen. Jag tycker att det är bra och viktigt att det har varit tydliga och klara och entydiga uttalanden om att man måste respektera folkrätten och om att invasionen av, faktiskt, militära resurser in på kärngeorgiskt område, eller vad man ska kalla det, är alldeles oacceptabel och att vi måste följa den utvecklingen noga. Men reaktionerna är också riktiga i den meningen, tycker jag, att mänsklig närvaro är oerhört viktig i det här. Att då och EU använder mänskliga resurser för att vara på plats i större utsträckning och hjälpa i det ekonomiska uppbyggandet är väldigt centralt. Men vi får inte försöka göra det här till något passande läge att visa musklerna och bygga upp en motreaktion försvars- och militärmässigt. Jag tror inte att det är det som ger den bästa effekten. Däremot finns det all anledning att se över energiberoendet. Att inte låsa sig fast i ytterligare energiberoende och sårbarhet gentemot är nog en mer långsiktigt effektiv lösning om man vill minska risken för att relationen mellan och ska vara någonting som skapar oro . Jag vill bara ställa en kort fråga när det gäller den konkreta utvecklingen : Ser vi att det har hänt någonting som pekar på att tillbakadragandet av de militära resurserna från fortsätter, eller är det status quo? 27 Utrikesminister (): har jag inte hunnit följa upp i varje detalj, men i grova drag har dragit tillbaka en hel del av de stora förbanden. Man har dock bibehållit åtskilligt och är väl utöver de gränser man hade . Det som vi framför allt har anledning att påpeka är de kontrollposteringar som man har upprättat, delvis djupt inne på georgiskt territorium. Det handlar om mer än ett 30-tal sådana. En del av dem ligger i omedelbar anslutning till . Det råder tolkningsdiskussion om detta ingår i de sex punkterna eller inte. Det som det inte råder någon oenighet om är att det icke finns några förutsättningar i de sex punkterna för de positioner som de har djupt inne i västra , ned mot hamnstaden , som vi ser en del om i medierna. Där finns alltså ryska positioner som alldeles uppenbart står i strid med gällande bestämmelser. En del förband har dragits tillbaka. Det handlar ju här om att några av mest kvalificerade militära enheter har varit insatta, och en del av dem är till sin huvuddel tillbakadragna. Men de har åtskilligt mycket mer där än de hade . 28 (): Jag kan inte låta bli att notera att för var utrikesministern och jag engagerade i att diskutera en annan rysk invasion, den som skedde i . Tiden går, men en del saker består. Därför skulle jag vilja tala lite grann om spridningseffekterna. tog upp betydelsen för . Jag undrar lite grann hur utrikesministern ser på läget i , de baltiska staternas utsatta läge. Utrikesministern och jag har partikamrater i till exempel som är mycket bekymrade och säger att de är medlemmar i . Det är en trygghet, men de skulle gärna vilja se Natos närvaro fysiskt också i . Vi har fått en annan Rysslandsbild bekräftad genom invasionen i . Frågan är om vi behöver uppdatera hotbilden också, inte så mycket mot oss själva men mot våra baltiska kamrater. 29 Utrikesminister (): Nej, jag tror inte att man ska ha med i den här diskussionen i någon större utsträckning. De är väl konsoliderade demokratier, fast integrerade i Europeiska unionen och i Natoalliansen. Därför tror jag inte att man ska diskutera dem i samma härad. När vi diskuterar vad vi behöver göra från Europeiska unionens sida är fokus, som jag nämnde, på de länder som omfattas av det vi kallar det östliga partnerskapet. Det är södra , och . I ett längre perspektiv skulle jag hoppas att det är också, även om förutsättningarna som bekant inte är för handen där. De medel vi har är ju den politiska och ekonomiska integrationen och det exemplets makt som faktiskt är Europeiska unionens starkaste vapen, att det går att bygga framgångsrika samhällen grundade på de principer som vi har byggt framgångsrika samhällen på i . Det har också lyckats i . Kan vi visa detta längre österut, i till exempel , tror ju jag att det med magnetismens makt på har en betydande inverkan också på och på så sätt inverkan på den långsiktiga förändringen. Man kan säga att det är den mjuka maktens offensiva strategi som vi ska använda i de här sammanhangen. Det innebär inte att inte den andra maktens beredskap också måste finnas, men det är den mjuka maktens offensiva strategi som ska vara vår huvudinriktning. Det är också det, inom parentes sagt, som jag tror leder till de största farhågorna bland dem som står för en mer auktoritär och nationalistisk inriktning i . 30 (): Jag förstår att utrikesministern inte vill spekulera i det som vi kalla krigare brukar kalla unionens återupprättande, alltså Putindoktrinen om att återskapa det som går att återskapa av det gamla . Jag måste ändå få fortsätta frågeställningen om just . Vi har ju sett exempel på ryska attacker, låt vara inte så handgripliga, men vi har IT-attacker och psykologisk krigföring mellan och . Vi har naturligtvis också en frestelse när det gäller relationerna till att använda den stora ryska minoriteten i för att förändra det inrikespolitiska läget. Kan vi verkligen i ljuset av det som har hänt i utesluta att de här ryska ambitionerna lever kvar trots den skarpa EU-reaktionen? 31 Utrikesminister (): Nej, jag ser det inte på det sättet. Om vi tar exemplet kan vi konstatera att ryssarna hade betydande synpunkter. Det vidtogs olika åtgärder som överskred gränsen för vad som var diplomatiskt acceptabelt. Det ledde till ett rätt kraftfullt europeiskt agerande upp till toppmötet mellan Europeiska unionen och . Det innebar att vi kunde klara av det där. Jag tror att ryssarna lärde sig läxan att det finns något som heter EU-solidaritet som är betydelsefullt i det här sammanhanget. Jag ser inte riktigt de farhågorna. Vår politik har kanske en något annan inriktning när det gäller det östliga partnerskapet och vad vi kan göra i det området. 32 (): Under förra mandatperioden arbetade jag en del för Statsrådsberedningen med Östersjökontrakt. Jag tror bestämt att vi träffades på ett av de där mötena. gjorde jag åtskilliga resor till tillsammans med olika statsråd. Jag kan helt instämma i det utrikesministern säger om att våra kontaktytor och våra möjligheter att påverka är begränsade och egentligen borde förbättras. Men en av de kanaler vi har och har haft över tiden och som har blivit allt viktigare är det stöd vi har kanaliserat till olika rörelser i som kämpar för att utveckla demokrati, som jobbar för ett rättssamhälle, som jobbar för mänskliga rättigheter och stöd till fria journalister. Det som har skett sedan regeringen tillträdde är att man har lagt om politiken dramatiskt, bland annat i , där man trots att vi inte har sett några förbättringar på det här området avvecklar allt stöd. Förvisso är vi helt eniga om och bistår ett ökat stöd till arbetet i och i . Men särskilt allvarligt tycker vi socialdemokrater att det är i relationen till . Här snabbavvecklas nu stödet. Vi är helt överens om att vi inte ska bygga rysk infrastruktur. Därom är vi helt överens. Men när vi tittar på just de områden som jag inledde med att prata om är det extremt bekymmersamt. Vi delar inte den uppfattningen, och jag kommer att kämpa för motsatsen, både i och förhoppningsvis i andra sammanhang. Vi ser konkreta projekt som studies. När blev mördad och vi skickade dit vår ambassadör i för att beklaga bortgången på begravningen fattade ni i regeringen i beslut om att avsluta vårt unika samarbete med fria journalister i genom Fojo i där jag sitter i styrelsen. Det finns många andra exempel jag kan dra här: medierna i norra , mänskliga rättighetsprojekt, genderprojekt, folk-till-folk-kontakter, som utrikesministern har nämnt så och som det är lätt att instämma i, att förebygga xenofobi och så vidare. Jag vill fråga utrikesministern om det nu ändå är dags för ett slags omprövning av denna felaktiga politik, att vi i stället öppnar för fler projekt av detta slag, för demokrati, mänskliga rättigheter och fria journalister i . 33 Utrikesminister (): Det är riktigt som säger. Om man går tillbaka i historien hade vi under olika regeringar ett rätt omfattande biståndssamarbete med dessa länder och även i . Sedan gjordes under den förra regeringen den, som jag tycker, i grunden riktiga bedömningen att de i ljuset av ekonomisk utveckling och energiresurser själva kunde betala en hel del av detta. Vårt bistånd behövs mer i andra delar av världen. Jag vill gärna hålla med om att det i vissa sammanhang blev lite grann av barnet och badvattnet över det hela. I den omprövningen försvann olika saker som inte borde ha försvunnit, och utan att gå in på alltför många detaljer kan jag säga att kommer att bli nöjd nej, nöjd kommer han inte att bli, för det ska man inte bli inom oppositionen, men han kommer inte att vara fullt lika missnöjd, som han har sakliga skäl att vara, när han ser vad vi kommer att göra på detta område. Det kommer att finnas ett sådant stöd. 34 (): Jag tackar utrikesministern. Jag fick faktiskt dessa indikationer. Det är ganska viktigt att få fört till protokollet att det är dags för en omprövning. Vi har drivit den linjen. Vi är överens om att infrastrukturbiten är väl skickad att själv betalas av till exempel . Men det har varit felaktigt att vi avvecklat, för det är trots allt en av de möjligheter till kontaktytor och till påverkan. Jag tror att det dessutom främjar oss på politisk nivå genom att skapa möjligheter till en utvecklad dialog och till att påverka utvecklingen i rätt riktning. som vi , helt riktigt, satsar på stöd till är det viktigt att vi från regeringens och sida visar att vi vill utveckla kontakterna för att främja friska delar av det ryska samhället. 35 Utrikesminister (): Vi kommer, som sagt, inte att återgå till det som var tidigare, och det är inte det är ute efter heller. Låt mig säga att på någon punkt där haft allra starkast sakliga grund för sin kritik av regeringen kommer vi att dra undan mattan för honom. Ta det inte personligt; det är av politiska skäl. 36 (): Jag vill börja med en kommentar. Jag är lite förvånad. som utrikesminister är väl medveten om att han fått kritik för att han inte talar om kvinnor i utrikespolitiken. Trots detta har jag noterat att kvinnorörelsen, 1325 och 1820 är borta från utrikesministerns föredragning här och verkar också vara borta från den palett av åtgärder som vi är överens om behöver vidtas. Jag hoppas att man i kommande konferenser och i samband med kommande åtgärder lyfter in kvinnorörelsen, särskilt som vi vet att det civila samhället, och inte minst kvinnorna, trängs undan i den region som vi nu talar om. I stället borde man ta vara på dem som en resurs. Jag har också en fråga. Jag tycker att utrikesministern kunde kommentera ordvalet nazism och smuggelparadis.