prot · GV09130 · 2008-06-17 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . vice talmannen meddelade att () anhållit om entledigande från uppdraget som riksdagsledamot . Kammaren biföll denna anhållan. vice talmannen meddelade vidare att () anhållit om entledigande från uppdraget som ersättare för riksdagsledamot i kommuns valkrets . Kammaren biföll denna anhållan. 3 § Meddelande om preliminär sammanträdesplan för kammaren vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden delats ut till ledamöter. 4 § Meddelande om preliminära hålltider för kammaren vice talmannen meddelade att ett meddelande om preliminära hålltider för kammaren delats ut till ledamöter. 5 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträden vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträden och inkommit. 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2007/08:FiU20 betänkande 2007/08:SkU32 betänkande 2007/08:FiU21 och FiU25 betänkande 2007/08:KU24 7 § Samgående mellan /S Föredrogs näringsutskottets betänkande 2007/08:NU13 Samgående mellan /S (prop. 2007/08:143). 1 (): ska vi debattera det som regeringen kallar samgåendet mellan den svenska och den danska Posten, men egentligen handlar det om att regeringen vill ha godkännande för en privatisering och börsintroduktion av den svenska Posten. Detta är vi emot, och jag vill därför inledningsvis yrka bifall till den reservation som vi socialdemokrater har i betänkandet tillsammans med och . Ett samgående mellan den svenska och den danska Posten skulle faktiskt kunna vara bra. Posten är ett lönsamt och välskött bolag. Med den ökade konkurrens vi ser på postmarknaden finns det faktiskt skäl att stärka Postens ställning. Det gäller inte minst konkurrensen från andra internationella postbolag med statliga ägare. Vi vill stärka Postens ställning, inte för Postens egen skull utan för att kunna säkra en samhällsomfattande posttjänst i hela landet och se till att post delas ut inte bara där marknaden tycker att det är lönsamt utan också på de ställen där människor bor och där marknaden väljer att inte etablera sig. Därför är det viktigt med en posttjänst i hela landet. Därför är det viktigt att vi har ett starkt statligt engagemang i Posten. Det som regeringen presenterar som samgående visar sig vid närmare granskning vara någonting helt annat. Det är ett affärsupplägg som innebär att Posten per definition numera blir privatägt. Den tredje största ägaren i det sammanslagna bolaget blir CVC, ett brittiskt riskkapitalbolag. Dessutom kan vi konstatera att samgåendet innebär att Posten förr eller senare kommer att påtvingas en börsintroduktion i och med det affärsavtal som finns. Vid såväl som den information som vi i näringsutskottet fick av pressekreteraren talades det däremot tyst om planerna på en börsintroduktion och om avsikten att minska den svenska statens ägarandel. Det nämndes inte att det i allra högsta grad var en mycket avgörande del i affären och att samgåendet innebär att svenska staten och kommande regeringar i kommer att få åtaganden gentemot det riskkapitalbolag som är den tredje största ägaren i Posten. Den information som rimligtvis borde ha uppmärksammats i större utsträckning och påtalats som en mycket viktig del i affären ur regeringens synpunkt är formuleringen: Den avsiktsförklaring som tecknats mellan huvudägarna till de både bolagen innebär att en börsnotering kan påkallas från och med det femte året från samgåendets genomförande. Den svenska staten har enligt samma avtal en möjlighet att välja om den vill delta i en sådan ägarbreddning. Så står det i avsiktsförklaringen och i propositionen som sedan kom. Det innebär att det finns skyldigheter gentemot CVC. Det innebär att vi hamnar i ett läge där man kommer att påtvingas en börsintroduktion. Mot den bakgrunden har vi ställt ett antal frågor till utskottets ledamöter och till statssekreterare. Vi har ställt dem till i interpellationer, men har hon skjutit på svaret till efter det att den här debatten är avklarad. Vi har ställt frågorna: Vilka kostnader uppstår för svenska staten om vi väljer att avstå från en börsintroduktion? Hur stort är egentligen valet att, som det står i avsiktsförklaringen, avstå en börsintroduktion? Vad blir prislappen för svenska staten om vi inte vill att en så pass viktig del av den svenska postala infrastrukturen läggs ut på börsen till ivriga spekulanter? Man kan misstänka att regeringens ovilja att tala klarspråk i postaffären snarare handlar om att man är mycket väl medveten om att den här privatiseringen knappast ligger i linje med vad man sade före valet eller med svenska folkets uppfattning. Svenska folket vill nämligen inte sälja ut Posten. Novus Opinion gjorde en undersökning där man tillfrågade över 2 000 svenskar, och svaren är entydiga: , , SJ och andra viktiga delar av den svenska infrastrukturen i svenska statens ägo eftersom de är så oerhört viktiga för den service och infrastruktur som vi behöver ha i det här landet. Det är verksamheter som rimligtvis behöver ett långsiktigt och starkt ägande för att kunna möta framtida utmaningar, och staten är ju, borde i alla fall vara, en långsiktig ägare med styrka nog att kunna möta de här utmaningarna. Jag tycker att Sekos kampanj Folkhemmet 2.0 är väldigt träffsäker i den meningen. Den pekar på vikten av att vi säkrar ett antal viktiga delar av den svenska infrastrukturen. Före valet gick alliansen ut inte i sitt valmanifest men i en liten underpamflett och talade om att det i huvudsak är sex bolag som man avser att avyttra. Av ideologiska skäl vill man sälja ut dessa. vet vi att man lägger till bolag till den här listan. Det är som säljs ut. Det har redan gett sitt godkännande till. Det är Posten som vi debatterar . Min fråga till de borgerliga partiernas företrädare i näringsutskottet och i kammaren i övrigt är: Tycker ni att ni har folkets mandat att sälja ut Posten? Tror ni att svenska folket uppfattade att det var det här som skulle ske vid en borgerlig valseger, att man börsintroducerar Posten och ser till att riskkapitalbolag går in som ägare i en så pass viktig del av vår infrastruktur? Det är dessvärre så att de här utförsäljningarna är oåterkalleliga. Bara av det skälet skulle man kunna ställa krav på att beredningen ska motsvara minst alla de krav på analys och konsekvensanalyser som vi ställer i vanliga fall. Här borde det egentligen vara ännu hårdare krav eftersom det inte finns någon möjlighet att köpa tillbaka Posten eller återställa det som regeringen nu genomför. Men inte ens här kan regeringspartierna leva upp till de mest grundläggande kraven på beredning. Regeringen bröt mot grundlagens beredningskrav när utförsäljningspropositionen drevs igenom i . Det konstaterade riksrevisor redan då. Regeringen hade inte efterfrågat synpunkter från myndigheter med expertkunskaper eller analyserat effekterna av utförsäljningarna. En enig styrelse i , med alla partier ingående, konstaterade att regeringen inte gjort nödvändigt förarbete. Med andra ord fattades utförsäljningsbeslut redan då i blindo, och upprepas historien. Utan analys och utan rimligt beredningsarbete ska Posten säljas ut och börsintroduceras. Remissinstanserna klagar samfällt på att de inte haft rimlig tid på sig för att kunna analysera konsekvenserna av det underlag som har kommit. Flera tunga remissinstanser konstaterar såväl brister i analysen som ofullständigheter i regeringens förslag. I näringsutskottet har vi lyssnat till flera av de här remissinstanserna och kunnat höra invändningarna. Vi har dessvärre också kunnat konstatera att regeringens företrädare inte har kunnat ge några tillfredsställande svar på de här frågorna, och det är förståeligt. Vem kan förklara varför vi först här ska ta ställning till privatiseringen och ge ett bemyndigande att avyttra svenska statens aktier för att sedan i efterhand utreda hur Svensk Adressändring ska hanteras gemensamt, hur postnummersystemet ska kunna hanteras konkurrensneutralt eller hur andra vitala delar i den postala infrastrukturen ska hanteras? Det blir onekligen en omvänd ordning, vilket också regeringens företrädare tvingades konstatera när vi pressade honom i utskottet. Det står så här i betänkandet: Han angav att det kan tyckas vara en omvänd ordning att göra översyn av postlagen och konkurrenssituationen på postmarknaden först efter ett samgående. Det kan inte bara tyckas, utan det är så. Det är en omvänd ordning, och det borde erkännas. Samma sak gäller kritiken mot värderingen av affären. Postens omsättning utgör av det sammanlagda bolagets värde, men svenska staten får av aktievärdet och av röstvärdet. Eller som konstaterade: Det förefaller rent affärsmässigt vara en dålig affär för staten. Jag noterar att utskottets majoritet inte med en rad har kommenterat det påståendet i betänkandet. Det kanske kommer i anförandena här vi får se. Avslutningsvis har jag all respekt för att det kan finnas ideologiska skillnader i synen på i vilken omfattning staten ska äga och driva bolag. Från Socialdemokraternas sida har vi alltid haft ett relativt pragmatiskt förhållningssätt till detta. Staten är en långsiktig och stark ägare. Statliga bolag har haft en stark värdeutveckling och dessutom haft en väldigt god avkastning på det kapital man har placerat där. Man har kunnat ge god avkastning tillbaka till ägaren. Det finns i väldigt många fall mycket starka skäl till att vi ska säkra statligt inflytande och ägande. Inte minst gäller det verksamheter som Posten eller . Den uppfattningen är inte unik. Även om det bär mig emot att erkänna är den inte ens speciellt socialdemokratisk i grunden. Den delas av väldigt många andra stater. Man tycker att man ska säkra ett antal viktiga nationella angelägenheter. Det är till och med så att stater runt omkring i ökad omfattning bedriver en aktiv näringspolitik och en aktiv ägarpolitik med sina statliga företag. Det märks inte minst med det ökade intresse för svenska bolag som andra statliga aktörer uppvisar. För dagens regering verkar det dessvärre vara så att det i huvudsak är svenska statens ägande man är emot. Den ideologiska övertygelsen om att stater inte ska äga och driva bolag stannar tydligen vid nationsgränsen. Att statliga bolag ägda av , franska staten eller andra aktörer går in och äger är uppenbarligen inte ett bekymmer. Nåväl, det som upprör i fallet Posten och i en stor del av de utförsäljningar som genomförs under den här mandatperioden är regeringens slarviga hantering. Dålig beredning, ofullständig information och obesvarade frågor är snarare mer regel än undantag när det gäller pågående utförsäljningar. Det har lett till kraftig kritik från . Det är inte en tillfällighet att har en presskonferens där man återigen ska redovisa skarp kritik mot regeringens hantering av statliga utförsäljningar. Jag är alldeles övertygad om att så också blir fallet med det ärende vi hanterar här . Det kommer att leda till skarp kritik inte minst från . För det vilar ansvaret tungt på regeringen. Men det vilar också tungt på de borgerliga ledamöter som representerar sina partier i näringsutskott. Vi socialdemokrater tycker att regeringen bör återkomma till med kompletterande underlag och analyser av vad samgående innebär innan tar ställning till ett samgående. Vi anser att regeringen bör återkomma till för att redovisa hur man säkerställer att postservice fungerar i hela landet innan man genomför den här typen av affärer. Vi säger nej till avsikten att kraftigt minska det statliga ägandet i Posten. Vi säger ja till att staten ska behålla ett starkt ägande och ett långsiktigt engagemang i svenska Posten. Avslutningsvis yrkar vi avslag på propositionen som ligger på bord. Vi hoppas att hela den samlade svenska ställer sig bakom det kravet. 2 (): möttes vi av beskedet att ett samgående mellan den svenska Posten och den danska Posten stod för dörren. Nej, det var inget förstaaprilskämt. Slaget om den svenska postmarknaden går in i ett avgörande skede. När den svenska postmarknaden avreglerades var vi först i . Då fanns ett åttiotal postoperatörer på den svenska marknaden. återstår bara ett trettiotal. Utöver DHL, och rör det sig främst om lokala paketförmedlare som är små och i huvudsak inriktade på att sköta korrespondens från företag till företag. Fram till är det enda land inom EU som är helt avreglerat. På många håll inom EU skyddas statligt ägda postföretag av högt ställda krav som i praktiken skapar en monopolsituation trots avreglering. I , som ett exempel, värnar den norska Posten hårt om sitt brevmonopol. I måste en postoperatör täcka hela landet och dela ut post för att verka. I väntan på att övriga avreglerar sina hemmamarknader måste svenska Posten hitta en samarbetspartner för att klara konkurrensen med de stora drakarna . Konkurrensen är stenhård inte minst i storstadsområdena. De stora drakarna kommer att formera sig var så säker. Vi kommer att få en rad uppköp och samgåenden mellan olika postoperatörer. Konkurrensen mellan de olika operatörerna kommer troligtvis att leda till färre och större postoperatörer. De små lokala postdistributörerna kommer att få en hård marknad att verka på. Svenska Postens största konkurrent är utan tvekan . Mail står norska Posten och . Deras verksamhet koncentreras i framför allt till storstäderna. Landsbygden lämnas orörd och kvar till svenska att sköta om. Det är bland annat i det perspektivet vi måste hitta en stark samarbetspartner för svenska Posten för att den ska klara sina uppgifter att upprätthålla den samhällsomfattande posttjänsten i hela landet. 1993 gick Posten från att ge service till allmänheten till att bolagiseras med vd, fallskärmar och pensioner. Ekonomin sattes i främsta rummet. Borde vi inte vara nöjda när vi har ett förslag om samgående mellan svenska Posten och danska Posten? Det vore bra om det inte vore för att det innebär en privatisering av Posten. Dessutom är det rent ut sagt en usel affär. Förslaget lämnar dessutom flera frågor obesvarade. Vad kommer att hända med postnummersystemet vid en privatisering eller ? Det ges inga svar från alliansen. Innan fattar beslut borde vi åtminstone ha en uppfattning om vad som ska hända med den postala infrastrukturen. Men visst är det en dålig förhandling. Det är inte bara jag som säger det, utan väldigt många andra har påpekat det. Den är beredd att lägga sig platt för de danska förhandlarna och det riskkapitalbolag, , som är delägare i Post A/S. CVC är inte vilket riskkapitalbolag som helst. Det är ett av mäktigaste riskkapitalbolag med en omsättning . De är kända för att gå hårt fram med rationaliseringar och effektiviseringar som går ut över antalet anställda. De är också kända för de skyhöga bonusar som betalas ut. Vad kan deras intresse vara? Det är en berättigad fråga att ställa till alliansen. Det måste ni ändå ha funderat på. Som jag ser det är intresserade av att tjäna pengar. Det är deras syfte. Det är också därför vi ser kravet på börsintroduktion från deras sida. säger nej till affären. Vi kan bara se vad som hänt med Sonera. Det förskräcker verkligen. Efter privatiseringen har sakta men säkert släppt sitt viktiga nationella ansvar att ge alla svenska hushåll möjlighet till telefoni. Ska nästa område där staten sviker sitt ansvar bli Posten? vet vi genom en opinionsundersökning publicerad i att svenska folket värnar allra mest om Posten som en statlig angelägenhet. Låt inte svenska Posten gå samma öde till mötes som Sonera som snart är ett minne blott. Effekten av sammanslagningen mellan svenska Posten och danska Posten kommer att innebära att Posten AB:s omsättning kommer att motsvara av det gemensamma bolagets omsättning. Om vi granskar det framförhandlade förslaget ser vi att det innebär att svenska staten skulle få av aktievärdet och av röstvärdet. Jag förstår inte varför man har lagt sig så platt i en förhandling. Vad är regeringens strategi med att på det här sättet skänka bort svenska Posten? Förutom att den borgerliga regeringen gått tvärtemot den svenska opinionen är man också på väg att göra ännu en dålig affär. Varför denna undergivenhet mot danskarna? Eller är det så att det är CVC:s krav som svenskarna har gett efter för? Att misstanken finns grundar jag på det faktum att de kräver en börsintroduktion senast för att samgåendet mellan svenska och danska Posten ska vara möjligt. Det är något som också vd ger uttryck för i en intervju i . Men det är inte nog med det. Regeringen vill också ha bemyndigande, godkännande, att minska statens ägarandel till . Varför ge bort en sådan viktig angelägenhet som Posten? Oklarheter i affären bara staplas på varandra. Förutom den lilla andel som tillfaller , som jag nämnde, finns frågan vad riskkapitalbolagets gyllene aktie kommer att betyda och vilka krav bolaget kan ställa utifrån det. Kan bolaget kräva en utlösen som åderlåter det nya postbolaget? Svar borde ges innan beslut fattas. En annan fråga är hur den anmälan som danska privata distributörer lämnat in till kommer att slå mot bolaget. Det kunde vi läsa om i . Den särskilda löneavgift som danska Posten är befriad från anses konkurrensbegränsande så länge man inte betalar den. Skulle tvinga danska Posten att införa löneavgiften försvinner i princip hela vinsten för danska Posten. Trots detta framhärdar regeringen i med att genomföra sammanslagningen, detta på villkor som redan innan EU-anmälan var känd kritiserats av en samlad opposition och även av statliga verk som . En sådan hård kritik är ganska unik inom svenskt statsväsen. Det är en riktig bredsida. Man pekar i sin remiss, precis som har gjort i sin motion, på det bristfälliga underlaget. oroar sig, precis som vi, över hur postdistributionen ska fungera i hela landet. Man oroar sig också, precis som vi, över en framtida privatisering. Man säger också, precis som vi, att det är en dålig affär. Men regeringen tar uppenbarligen inte någon hänsyn till det statliga verk som är expert på både företag och regional politik. Här ska utförsäljas och privatiseras till varje pris, kosta vad det kosta vill! Jag yrkar bifall till reservation 1. 3 PER (): På bord ligger ett förslag om samgående mellan svenska Posten och Post . Från sida tycker vi att grundtanken i förslaget är bra. Vi är övertygade om att det i grunden är bra för Posten med mer internationellt samarbete i olika former. Däremot anser vi att förslaget från regeringen inte ger någon bra grund för ett sådant samarbete. kan därför inte säga ja till det förslag som föreligger. Det underlag vi har fått från regeringen i denna affär är alldeles för dåligt. Det är, som vi har hört, flera remissinstanser som har lämnat allvarliga synpunkter och kritiserat att viktiga frågor inte får svar i propositionen. Det handlar till exempel om ekonomin i affären och om hur konkurrensen mellan olika postföretag på den svenska postmarknaden ska fungera . Vi anser att affären ger en mycket dålig utdelning för svenska skattebetalare. Postens omsättning skulle utgöra av det sammanslagna bolagets omsättning. Trots det skulle skattebetalarna i bara få av aktievärdet i det nya bolaget. Beslutsmakten i bolaget blir ännu sämre. Där får svenska skattebetalare mindre än hälften av rösterna trots att vi går in av värdet i bolaget. I kronor räknat gick svenska Posten med i vinst . hade en vinst på 900 miljoner. Nedgången i ägande medför alltså att svenska skattebetalare tvingas avstå nära i vinst. Dessa förs i stället över till danska staten och riskkapitalbolag. Jag skulle vilja ha svar från regeringspartierna här i kammaren på varför svenska staten ska göra en så dålig affär. Vad är det som motiverar det? Något som har krupit fram efter hand, när mer och mer blivit känt om affären, är att samgåendet innebär en privatisering av postverksamheten i . Dels kommer en ganska stor del av bolaget att redan från början ägas av ett riskkapitalbolag i och med att ett riskkapitalbolag som heter äger en del av danska Posten, dels ingår som ett förbehåll i affären, som vi tidigare hört, att Posten ska säljas ut på börsen, börsintroduceras. Är det ett problem att Posten privatiseras? Man kan svara både ja och nej på den frågan. Från sida anser vi att privata företag ska göra det de är bäst på. De ska verka på en konkurrensutsatt och väl fungerande marknad. Men vi anser också att staten måste ta ett ansvar för att denna marknad fungerar på ett bra sätt. Staten måste också ta ett ansvar för att viktiga tjänster, som postutdelning, ska fungera för alla svenskar i alla delar av landet. På dessa områden ser vi stora problem med det nuvarande förslaget. har inget emot konkurrens på fria marknader. Det gäller till exempel postverksamhet. finns ett trettiotal olika postföretag som är verksamma runt om i . Ofta är det små företag, enmansföretag eller familjeföretag, som har svårt att konkurrera redan med dagens system. Problemet med privatiseringen uppstår när ett dominerande företag som Posten privatiseras. Med den privatiseras också avgörande infrastruktur som postboxar, adressändring, eftersändning av post och hela det svenska postnummersystemet. Dessa system är en förutsättning för att alla postföretag i ska kunna verka på postmarknaden och dela ut post på lika villkor. Privatiseras infrastrukturen tillsammans med Posten kommer det att bli mycket svårt, för att inte säga omöjligt, att få en fungerande konkurrens mellan olika postföretag. För många av de små postföretag som delar ut post runt om i landet är det inte möjligt att konkurrera om de inte får samma tillgång till postnummersystem och adressändring som det dominerande bolaget. Vi anser att denna fråga måste lösas innan en fusion sker. Annars kommer , som också påpekar i sitt remissvar, att tvingas köpa loss sitt eget postnummersystem från ett privat företag. Det kan bli en dyr historia. inställning är att infrastrukturen ska ägas offentligt medan tjänsterna, att dela ut posten, mycket väl kan drivas av privata företag. För att få en fungerande postmarknad måste också övervakningen av konkurrensen på postmarknaden bli bättre. Den svenska postmarknaden har varit avreglerad . Trots det står Posten fortfarande för av den totala postmarknaden i . Det är alltså tydligt att postkonkurrensen inte fungerar . Risken är stor att situationen blir ännu värre efter en sammanslagning med danska Posten. Vi ser därför ett stort behov av att ha en bättre konkurrenslagstiftning på postmarknaden i innan en sammanslagning och, framför allt, privatisering av Posten sker. är det som har ansvaret för att kontrollera postmarknaden. Det är ingen bra lösning; det har inte fungerat . Det vore mycket bättre om sektorsmyndigheten som har kontroll på området, , även får ansvar för konkurrensfrågor på postmarknaden. Det är som har sakkunskapen om postmarknaden. Det är denna kunskap som framför allt behövs och som behöver utnyttjas mer för att vi ska få en fungerande konkurrens. För de små postoperatörerna, som oftast är enmans- eller familjeföretag, är det av oerhört stor vikt att konkurrensen fungerar. Det är också viktigt att konkurrensbrott åtgärdas snabbt och effektivt eftersom de små postoperatörerna i annat fall riskerar att gå i konkurs medan ärendena utreds. Vi är övertygade om att skulle kunna följa marknaden närmare och agera snabbare än vad gjort. har en skyldighet att främja konkurrensen på telemarknaden. Den fungerar betydligt bättre än vad postmarknaden gjort. Vi kan därför inte se att det finns något hållbart skäl till att man inte skulle kunna få det att fungera på samma sätt på postområdet. Utan fungerande konkurrenskontroll på postmarknaden är det farligt att ytterligare koncentrera ägandet i ett totalt dominerande nordiskt postbolag, så som regeringen nu föreslår, utan att föreslå några ändringar i konkurrenslagstiftningen. Sammanfattningsvis, fru talman, anser vi att ett system som garanterar konkurrens på postmarknaden måste skapas innan ett samgående mellan svenska och danska Posten genomförs. Att som regeringen först privatisera och sedan försöka lösa konkurrensproblemen tycker vi är bakvänt.