prot · GW0926 · 2008-11-12 00:00:00 — Utskottets betänkande föreslår att man öppnar för arbetskraftsinvandring på ett mycket generöst sätt som inte avgränsar sig till enbart personer med hög utbildningsnivå. går med detta förslag längre än EU:s så kallade blue card, vilket är avgränsat till högkvalificerad arbetskraft. Det svenska förslaget förenar arbetskraftsbehov och migrationspolitik på ett positivt sätt. Det ger möjlighet för människor från länder utanför att finna utkomst och ett liv i som man bidrar till den svenska välfärden. Vi kristdemokrater är övertygade om att en grogrund till främlingsfientlighet är att människor med utomsvensk härkomst inte har fått möjlighet till egenförsörjning. Alliansregeringen har insett att arbetslinjen även på detta område ökar acceptansen för människor från andra länder. Det görs emellanåt gällande att arbetskraftsinvandring kommer att slå ut inhemsk arbetskraft genom snedvriden konkurrens på arbetsmarknaden. Detta är givetvis en förvrängd bild av verkligheten. Ett uttalat problem på den svenska arbetsmarknaden är bristen på utbildad arbetskraft och spetskompetens. Så sent som i går kunde man läsa i nyhetsnotiserna från företagarföreningen att många småföretag inte kan få rätt utbildad arbetskraft mitt i en begynnande lågkonjunktur. Det finns en annan aspekt som nästan aldrig lyfts fram. Det är intresset hos personer från varmare länder att flytta till en annan klimatzon. I de undersökningar som har gjorts om intresset att lämna hemlandet för arbete i eller något annat europeiskt land kommer bland de sista länderna som man vill flytta till. Förslaget innehåller ett väl avvägt regelverk som reglerar villkoren för att arbeta i . Det reglerar också förutsättningarna för arbetskraftsinvandring och villkoren för arbetstagarna, som vi har hört tidigare. Vi har redan tidigare i debatten fått redogjort för dessa och det finns därför ingen anledning att återupprepa dem. En generös del i förslagen är att det ges möjlighet för medföljande familjemedlemmar att erhålla arbetstillstånd. Ett annat förslag är möjligheten att söka nytt arbete om man skulle förlora det arbete man har. Som kristdemokrat känns det också viktigt med möjligheterna att söka arbetstillstånd efter avslag på asylansökan. Denna möjlighet benämns ibland som spårbyte, alltså byte av spår. Det är glädjande att tankarna på enkelspår inte finns kvar då vi länge har haft en enkelspårig migrationspolitik. Möjligheten till fler vägar in i kan inte betecknas som en uppluckring av asylrätten, tvärtom. Det är rimligt att anta att man som sökande kommer att välja den möjlighet som ger störst chans att söka sig till och inte omvägen. Således kommer personer med önskan om ett ekonomiskt bättre liv att ansöka som arbetskraftsinvandrare medan personer med asylskäl kommer att söka asyl. Vi måste bryta synen på som en isolerad paradisö som är sig själv nog och klarar sig utan utbyte med omvärlden. Det kommer att bli en dyrköpt erfarenhet om vi för sent inser behovet av fler människor som bidrar till välfärden i vårt land. Den som tror att konkurrensen om arbetskraft kommer att minska har en stor hemläxa att göra. behöver fler personer i arbete, inte färre, för bibehållen välfärd och ökad internationalisering. Med detta yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet och avslag på motionerna. I detta anförande instämde , , och (alla m) samt () och (). 93 () replik: Jag hade inte tänkt begära replik på , men som ledamot av den parlamentariska kommittén har jag naturligtvis viss erfarenhet av den diskussion som fördes som bakgrund till det betänkande som har behandlats och den diskussion som vi har haft. Vi har haft en följsamhet både i det internationella och i det inhemska perspektivet. partikollega och jag hade för sedan en debatt om ett liknande ärende som skulle kunna vara berört av detta. Där pratade man om amnestitänkande och om att man skulle få ett beslut som skulle gälla inför ett kommande ställningstagande för att låta människor stanna, som det då hette. Det visade sig sedan att det anställningsförhållande som personen i fråga hade inte var i överensstämmelse med det som man just nu har sagt ska vara gällande, det vill säga kollektivavtal och ordning och reda på arbetsmarknaden. slogs varmt för det ärendet. Står ni också bakom resonemanget om att det är kollektivavtalsgällande förutsättningar som ska gälla på arbetsmarknaden och på arbetsplatsen för att det ska vara tillämpligt? Vi har också talet om arbetsgivarnas behov av arbetskraft. Det är säkert dokumenterat. Jag vet också från mitt hemlän att det finns behov av vissa yrkeskategorier. Instämmer i den problematik som beskrivs bland annat i boken om den utsatthet och den situation som många drabbas av? Man hamnar ännu djupare i detta när man utsätts för risken att man, om man inte går med på de villkor som en arbetsgivare ställer upp, kan missa den underskrift som behövs från en arbetsgivare för att få processa in i det så kallade spårbyte som talade varmt om? Han kallade den socialdemokratiska tiden för enkelspåret. 94 () replik: Tyvärr tycks Socialdemokraterna inte ha lämnat detta spår. De är kvar på enkelspåret trots att vi behöver dubbelspår genom . Men det är en annan sak. får vi komma ihåg att det handlar om personer som är utanför EU för EU har vi reglering. Det är därför långt utöver detta. Om en person ska ansöka om att få hit arbetskraft krävs det att denna arbetskraft har vissa kvalifikationer. Det måste vi komma ihåg. Det innebär att det är så lång väg att ta hit någon utifrån på det viset att det praktiskt taget skulle omöjliggöra för de så kallade oseriösa arbetsgivare som vi talar om. Det finns faktiskt också oseriösa arbetstagare. Det glöms gärna bort i detta sammanhang. Detta är så långsökt att jag inte förstår det. Problemet i är att det bara har funnits en väg in. Man har inte kunnat komma hit och söka ett jobb, visa att man har jobbat vitt och kunnat få stanna. har man helt enkelt kommit hit och inte kunnat kvalificera sig, som nogsamt redogjorde för här, och ansöka om att få stanna kvar. Då blir det en helt ny situation för de nya eftersom jag inte tror att vi talar om dem som finns i . talar om de nya som skulle komma hit. Det resonemang som för om att en liten teservering uppe i skulle söka långt bort i efter någon som skulle vilja jobba där är så långsökt att det är orealistiskt. Sedan har vi talat om att man måste ha en lön som är kollektivavtalsenlig. Det måste inte bara vara en lön enligt kollektivavtal som man ska kunna leva på, för många svenskar som har lön som är kollektivavtalsenlig kan inte ens leva av den lönen utan måste ha bidrag, vilket också är märkligt i . står för att man ska följa regelverk. Oseriösa arbetsgivare och arbetstagare och andra ska sättas åt. 95 () replik: Jag tror inte att behöver utbilda mig i vad propositionen och betänkandet handlar om. Jag satt, som sagt, i utredningen och har följt detta under inför den process som vi nu står inför och den votering som vi har framför oss. Att säga att vi står kvar på enkelspåret är i så fall att också ifrågasätta sin egen roll. Då har man inte lyssnat till vad jag sade, nämligen att det är en stor samstämmighet på de allra flesta områden när det gäller betänkandet. Men på två centrala områden skiljer vi oss åt. Mer är det inte. Men det är två centrala områden. Det handlar om just ordning och reda på arbetsmarknaden. Jag blir lite konfunderad. Vi hade en debatt här för inte alltför länge sedan om en däckarbetare i som var helt oundgänglig för sin arbetsgivare, och man krävde att få beslut fattade inför kommande ställningstagande för att personen i fråga skulle få stanna. gäller inte det längre för . Det som var helt avgörande för politiken är helt bortsopat. Så kan man inte föra politik, för då skapar man precis de förväntningar och den oro som finns ute på arbetsmarknaden. Ett av skälen till att kommande talare från ställde sig bakom det betänkande som finns var löften om lösningar. Den kommande lagstiftningen kommer inte att tillämpas för de människor som är papperslösa. Men förstår jag att det fanns många dunkla skäl till att man driver igenom detta förslag från sida. Av argumentationen förstår jag att man inte har mycket till övers för de fackliga organisationer som tar strid för sina medlemmar och även sina icke-medlemmar ute på arbetsplatserna för att de ska få rimliga arbetsvillkor. står inte på den sidan längre. 96 () replik: Det sista tror jag inte att ens själv tror på. Vi kan inte skriva om historien, men vi kan skriva om framtiden. hade gärna sett att man kunde hitta någon lösning för vissa människor, och det har vi inte ändrat uppfattning om. Men vi har löst hur det ska vara . Till och med på högersidan har vi löst hur det ska vara . Ni hade inte ställt upp för däckarbetaren. Kom inte och prata om det. När det gäller kollektivavtalen är det rent löjligt att vi skulle ställa upp för att man skulle ansöka till och komma hit med hela det regelverk som finns där. Till och med arbetstagarens parter ska höras för att man ska få en inkomst. Vi ställer inte upp på att det skulle vara något annat avtal än de som gäller. Det gäller inte däckarbetaren heller. Det visade sig att han till och med fick mer än han skulle ha. Arbetsgivaren stämde fel fack. Man visste inte ens vilken fackförening det var. Det är klart att det inte är så lysande för fackföreningarna att man talar om detta. är det på det sättet, , att vi inte lyckas skriva om historien, men vi lyckas skriva om framtiden, och det tackar vi för. 97 (): Det förslag som vi diskuterar har på nacken. drev tillsammans med de borgerliga partierna igenom ett riksdagsinitiativ om att utreda hur ett vidgat regelverk för arbetskraftsinvandring bör se ut. I utredningen som följde den utredning som satt i skrev och de borgerliga en gemensam reservation. Därför var det väldigt naturligt för oss när frågan äntligen närmade sig bord att tala om för regeringen att vi gärna deltog i utarbetandet av den nya lagen, och så blev också fallet. Vissa har kritiserat oss för att vi har valt att göra upp med regeringen i denna fråga. Andra har kritiserat oss för att vi inte fick igenom precis allt som vi ville få igenom. Men som jag redan har nämnt har vi varit pådrivande för reformen som helhet . Uppgörelsen innebär att denna reform får en bredare och mer långsiktig förankring i eftersom företrädare för både den nuvarande oppositionen och regeringspartierna står bakom den. Att få igenom allt man vill är naturligtvis svårt, om inte omöjligt, när man inte sitter i en sådan förhandlingsposition att ens röster faktiskt räknas för resultatet. Därför får man försöka få igenom så mycket man kan. Det är så vi har resonerat. Vi fick inte några löften innan om att vi skulle nå vissa resultat, utan vi har haft en dialog med regeringen och kommit fram till ett förslag till lagstiftning som vi tycker är bra. Det skulle naturligtvis ha kunnat vara bättre i vissa delar, men det ger många nya möjliga och lagliga vägar in till . Jag har svårt att förstå att och Socialdemokraterna vill rösta för avslag på hela propositionen eftersom ni ändå är överens med oss andra i stora delar av den. Jag håller med som menade att man då kanske kommer med andra förslag och röstar på dem. Men att rösta för avslag på hela propositionen innebär enligt mitt sätt att se det som ett stort steg tillbaka. Det finns naturligtvis många skäl till att rösta för dagens förslag. För del handlar det bland annat om att vi vill ha en öppnare värld. Vi menar att det inte ska vara förbehållet människor från den rika delen av världen att kunna röra sig fritt. Vi vill skapa möjligheter till laglig migration. Den lag som vi antar ger större möjligheter än de förslag som vi ser på EU-nivå därför att vi inte gör skillnad på högutbildade och lågutbildade, utan vi menar att människor är människor och att alla faktiskt har möjlighet att komma hit och arbeta. Ytterligare en aspekt är att svenskar lever allt längre och föder allt färre barn. Det behövs ett inflöde av människor här i landet för att vi ska kunna klara välfärden i samhället och särskilt med tanke på alla fyrtiotalister som snart går i pension. I våra diskussioner med regeringen värnade vi särskilt möjligheten för asylsökande som redan har jobb att söka arbetstillstånd efter avslagsbeslut. Den situation som vi har är inte hållbar, när asylsökande som befunnit sig länge här i landet och hunnit integrera sig i samhället hellre gömmer sig än skickas tillbaka till hemlandet av rädsla för vad som där kan ske, vare sig för den enskilde individen eller för samhället i övrigt. Vi försätter också arbetsgivaren i en besvärlig situation när den anställde plötsligt hämtas av polis, sätts i förvar och sedan skickas i väg. Av den debatt som förts, här och i medierna, är det lätt att få intrycket att alla arbetsgivare som anställer flyktingar utnyttjar dem och betalar slavlöner. Slutsatsen blir då att de måste straffas på ett eller annat vis. Men det finns också många mycket seriösa arbetsgivare som inget hellre vill än att ha sin arbetskraft kvar, som betalar avtalsenliga och bra löner och som mycket aktivt engagerar sig i de anställdas kamp mot och domstolar. Jag har fått många brev och telefonsamtal från förtvivlade arbetsgivare som vet att de snart kommer att förlora kompetent personal eftersom deras avslagsbeslut kommit före eller eftersom deras personal har bott här med tillfälliga uppehållstillstånd med avslagsbeslut i botten och därför inte har rätt att söka. Det är en mycket olycklig situation, som leder till många upprörda känslor hos allmänheten. Klasskamrater tvingas lämna skolan och välintegrerade ungdomar och vuxna tvingas lämna studier och arbeten. Särskilt problematiskt är det i kommuner och landsdelar som lider av befolkningsminskning och svårigheter att hitta arbetskraft när ungdomarna lämnar landsbygden och de äldre blir ensamma kvar. Vem ska ta hand om våra äldre ? Vem ska driva lanthandeln och macken? Vem ska driva pizzerian eller värdshuset? Vad händer när många flyttar, skatteinkomsterna minskar och kommunen inte längre har råd ens med skola och äldreomsorg? Kommer då stockholmarna att ta jobben på äldreboendet i ? Kommer någon EU-medborgare att göra det? Det är lika tvivelaktigt, särskilt med tanke på språket och att de undersökningar som gjorts visat att rörligheten från EU-länderna till inte varit särskilt hög . EU-länderna lider dessutom av en åldrande befolkning och konkurrerar också om arbetskraften. Vi behöver alltså en inflyttning av arbetskraft till för att klara välfärden i samhället. Att i det läget från dessa kommuner skicka ut redan arbetande asylsökande som fått avslag upplevs naturligtvis av allmänheten som en enorm galenskap, särskilt när vi stiftar en ny lag som ger dem möjlighet att söka arbetstillståndet från hemlandet. Det strider mot det allmänna rättsmedvetandet, och den som har något sinne för ekonomi inser att det också kostar. Vi politiker blir idiotförklarade, som vanligt. Dessutom vågar inte alla som fått avslag åka hem, eftersom de inte delar uppfattning att deras hemländer är säkra. Deras alternativ är att fortsätta att leva gömda i och hanka sig fram på svartjobb. Den nya lagen innebär att inte fler behöver hamna i den situationen . Men den löser inte situationen för dem som redan är här, tyvärr. Vår utgångspunkt i diskussionen med regeringen var att vi skulle lösa situationen även för dem som jag nu nämnt och som hamnar mellan de båda lagstiftningarna. Vi menar att fler bör ges möjlighet att söka uppehållstillståndet här i landet i stället för att åka hem först. Redan på 2006 ordnade jag och en hearing här i där vi diskuterade frågan med alla partier närvarande. Det verkade då råda en relativ enighet, undantaget Socialdemokraterna, om att det var en bra idé att i samband med ikraftträdandet av denna nya lag lösa situationen för de papperslösa. Men , som suttit i utredningen, menade att det rent formellt inte var möjligt, eftersom frågan då måste beredas i en ny utredning med nytt remissförfarande med mera. Det skulle med andra ord ta . Tyvärr har vi kanske fått ge rätt. har det snart gått . Först nu har vi ett lagförslag att ta ställning till. Vi lyckades i diskussionerna inte få regeringen med på att omfatta den här gruppen. I utskottet har jag tillsammans med alliansföreträdarna diskuterat saken igen för att ta reda på vad som är möjligt att göra i detta läge. Att rösta nej till det förslag om en övergångsregel som lagt fram känns naturligtvis väldigt märkligt, med tanke på att jag på ett tidigt stadium föreslog just en övergångsregel. Men läget nu är att om vi kräver en övergångsregel i denna lagstiftning kommer det att innebära att ikraftträdandet av lagen skjuts upp, oklart på hur . Det anser vi vore mycket olyckligt, särskilt med tanke på att många otåligt väntar på att den ska träda i kraft. Vi kan därför inte rösta för den övergångsregeln . I stället kommer vi att tillsammans med , hoppas jag fortsätta att på olika sätt driva frågan om att hitta en varaktig lösning. Jag har förstått att det finns en likadan önskan även bland flera alliansledamöter här i , naturligtvis hos , och även hos en del socialdemokrater. Ingenting hindrar egentligen regeringen från att ta initiativ för att lösa den här absurda situationen i ett annat sammanhang än tillsammans med lagen om arbetskraftsinvandring. har föreslagit en regularisering. Regeringen har inte accepterat en sådan lösning, bland annat på grund av om asyl och migration. Men pakten är inte rättsligt bindande, och möjligheten att genomföra regularisering är inte mindre för oss än för andra EU-länder. Vi hoppas att regeringen lyssnar in signalerna, också från landsbygden, inte bara från och andra områden där man har problem med integration etcetera. Vi hoppas att regeringen tar initiativ till att lätta på regelverket, så att det blir lättare att söka uppehållstillstånd här utan att först resa till hemlandet. Hur regeringen löser situationen och vad regeringen kallar lösningen tycker jag är av mindre betydelse. Men jag skulle vilja att någonting händer snart, för det är en besvärlig situation för många. Vi anser inte att möjligheten att byta spår, det vill säga att gå från att vara asylsökande till att få arbetstillstånd på grund av jobb, är att urholka asylrätten. Den som påstår det måste leva i en annan värld än den de asylsökande lever i. Min uppfattning är att asylrätten inte kan urholkas mer än den redan gjorts. Det är sant att det kommer många asylsökande till , men när man tittar på hur många av dem som får uppehållstillstånd, som faktiskt får stanna som flyktingar, är de procentuellt sett en försvinnande liten del, även i förhållande till andra EU-länder. Av dem som i slutändan får stanna får de flesta det av helt andra skäl än asyl- eller skyddsbehov. Jag tror att alla som har jobbat med asylfrågor kan vittna om att möjligheten att få asyl här är så gott som obefintlig nu och att möjligheten att stanna av andra skäl inskränks alltmer. Vi skickar tillbaka människor till krig och till länder där vi vet att det förekommer tortyr. Vi skickar våldtagna kvinnor tillbaka till förövarna. hjälper vi dem på traven genom att skicka med alla asylhandlingar om pass saknas. Förövarna är ofta poliser eller statstjänstemän, det vill säga de som vi i våra avslagsbeslut menar ska skydda befolkningen. Vi skickar tillbaka barn till ren misär och föräldralöshet och anser att den reglerade invandringen står över andra människors behov av skydd. Det finns hur många exempel som helst på vad vi utsätter människor för som söker skydd i . Asylrätten är redan urholkad. Det finns inte så mycket kvar att stoltsera med. Så länge asylrätten inte fylls med innehåll igen kommer människor som har behov av skydd och som inte vågar åka hem att gömma sig här i landet om de får avslag på sina ansökningar. Den nya lagen innebär att de får en laglig möjlighet att söka arbets- och uppehållstillstånd på en annan grund, utan att skickas tillbaka till det land de först flytt från. Det innebär också att färre behöver gömma sig här i landet . Vi tror inte heller, som vissa påstår, att arbetssökande kommer att utnyttja möjligheten att söka asyl för att sedan få stanna som arbetskraftsinvandrare. Den situation vi har leder däremot till att alla som vill komma hit och som inte är anhöriga till någon som bor här måste söka asyl, oavsett om de egentligen är skyddsbehövande eller ej. Med det nya systemet finns en annan laglig möjlighet att komma till . Vi menar att den kommer att leda till att människor vars huvudsyfte är att arbeta här söker arbetstillstånd i stället för asyl. Den redan urholkade asylrätten blir inte bättre av att vi inte genomför spårbytet. Den kan bara bli bättre om vi fyller den med ett reellt innehåll igen. Det är en kamp som ligger utanför det här förslaget, en kamp som jag tror att vi många tillsammans kommer att föra framöver från både opposition och regeringspartier. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. (Applåder) I detta anförande instämde (), (), () och (). 98 Statsrådet (): Det är med stort intresse jag har följt dagens debatt i kammaren om arbetskraftsinvandring. Min främsta iakttagelse är att det synes råda bred enighet om invandringens fördelar. Det gläder mig. Arbetskraftsinvandring är bra, säger företrädare för samtliga partier här i talarstolen. Detta är inte helt vanligt i andra europeiska parlament, eller för den delen i parlament runt om i världen. Men under ytan dröjer ändå rädslan för det främmande, för den utländska arbetskraften, kvar hos både socialdemokrater och vänsterpartister. Det oroar mig. Det vi debatterar här är nämligen ökad öppenhet mot vår omvärld och hur vi kan underlätta människors rörlighet över gränserna. Sedan regeringsskiftet har gått från en endimensionell till en mångdimensionell migrationspolitik. Migrationspolitiken har breddats från att som tidigare nästan endast omfatta människor på flykt till att som rätteligen omfatta även människor som väljer att flytta för att arbeta i andra länder. Regeringen har föreslagit nya mål för migrationspolitiken, bland annat att vi ska underlätta rörligheten över gränserna, att vi ska främja en behovsstyrd arbetskraftsinvandring och att vi ska tillvarata migrationens utvecklingseffekter. Vi lever i en värld där avstånden har krympt, där människor förflyttar sig över gränser och sprider kunskap och kapital över världen till nytta såväl för den enskilde människan som för länder. En ökad rörlighet ger också ökad öppenhet och större samsyn kring mänskliga rättigheter och demokrati. Det är några av de stora fördelarna med migration som vi i behöver bli bättre på att ta till vara. Ni är här i kammaren för att ta det första steget. Den reform som vi debatterar ger ökade möjligheter till arbetskraftsinvandring. Den öppnar därmed en väg till som varit stängd . Med dessa nya regler för arbetskraftsinvandring kommer att bättre ta till vara och uppmuntra människors inre drivkrafter att arbeta och förverkliga sig själva. Det svenska behovet av arbetskraftsinvandring är en central del av migrationspolitiken. Det är något som gäller i såväl hög- som lågkonjunktur, i såväl tider av finansiell oro som i tider av stabilitet. Arbetslöshet och brist på arbetskraft kan föreligga . finns det en stor brist på arbetskraft i i yrken som sjuksköterskor, lokförare, VVS-montörer, systemutvecklare, civilingenjörer, elektriker och svetsare, för att nu bara nämna några. Brist på arbetskraft i ett yrke riskerar att hindra företag från att växa och därmed nyanställa inom även andra yrken. Det är förstås något särskilt allvarligt när konjunkturläget försämras, men det kan även verka hämmande på tillväxten av jobb i en situation när konjunkturen förbättras. måste alltså vara rustat för framtiden. Det är väl känt att vi står inför en demografisk utmaning. Flera av talarna här i talarstolen före mig har berört detta. Utbildning och omställning är inte tillräckligt för att möta denna utmaning.