prot · GW0927 · 2008-11-13 00:00:00 — vice talmannen meddelade att () anhållit om entledigande från uppdraget som ledamot av . Kammaren biföll denna anhållan. vice talmannen meddelade att () anhållit om entledigande från uppdraget som ledamot av . Kammaren biföll denna anhållan. vice talmannen meddelade vidare att (fp) avsagt sig uppdragen som ledamot i näringsutskottet och som suppleant i , att () avsagt sig uppdragen som ledamot i och som suppleant i utrikesutskottet, att tredje vice talman () avsagt sig uppdragen som suppleant i och näringsutskottet, att () avsagt sig uppdraget som suppleant i , att () avsagt sig uppdraget som suppleant i finansutskottet, att () avsagt sig uppdraget som suppleant i justitieutskottet och att i (fp) avsagt sig uppdraget som suppleant i . Kammaren biföll dessa avsägelser. 2 § Anmälan om kompletteringsval vice talmannen meddelade att liberalernas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält tredje vice talman som ledamot i näringsutskottet, som ledamot i och som suppleant i näringsutskottet, som suppleant i och justitieutskottet, som suppleant i , som suppleant i finansutskottet, i som suppleant i utrikesutskottet, som suppleant i arbetsmarknadsutskottet och som suppleant i . vice talmannen meddelade vidare att Moderata samlingspartiets riksdagsgrupp anmält som suppleant i och miljö- och jordbruksutskottet under ledighet. vice talmannen förklarade valda till ledamot i näringsutskottet () ledamot i (fp) suppleanter i () () suppleant i finansutskottet () suppleant i justitieutskottet () suppleant i utrikesutskottet i (fp) suppleant i näringsutskottet (fp) suppleant i arbetsmarknadsutskottet () suppleant i () vice talmannen förklarade vald till suppleant i () suppleant i miljö- och jordbruksutskottet () 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2008/09:83 Till Interpellation 2008/09:83 Demokratisk insyn i under och efter den föreslagna fusionen med av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa och inbokade engagemang. () Enligt uppdrag Interpellation 2008/09:87 Till Interpellation 2008/09:87 Skolan som vinstmaskin av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag kommer att befinna mig på en längre utlandsresa. Interpellation 2008/09:100 Till Interpellation 2008/09:100 Lärarlyftet av i Hisingsbacka (s) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag kommer att befinna mig på en längre utlandsresa. Till Interpellation 2008/09:103 Kvalitetssäkring av betygen av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag kommer att befinna mig på en längre utlandsresa. Till Interpellation 2008/09:105 Förskolans ledarskap av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att jag kommer att befinna mig på en längre utlandsresa. 4 § Ändring av rambeslut om bekämpande av terrorism Föredrogs justitieutskottets betänkande 2008/09:JuU5 Ändring av rambeslut om bekämpande av terrorism (prop. 2008/09:25). 1 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 2. Kampen mot terrorism är oerhört viktig eftersom det är en kamp för de mänskliga fri- och rättigheterna. Det är just därför det är så viktigt att det finns en balans mellan de lagar som stiftas för att bekämpa terrorismen och de inskränkningar dessa lagar innebär för den personliga integriteten. Det här rambeslutets rekvisit vid uppmaning till terroristbrott menar vi socialdemokrater är problematiskt, eftersom det kan innebära ytterligare kriminalisering på ett område som ligger väldigt nära tryck- och yttrandefriheten. Jag säger kan eftersom vi inte vet. Det vi tar ställning till är ramlagstiftningen. Vad konsekvenserna blir för svensk rätt får vi reda på när regeringen återkommer med följdlagstiftningen. I det här sammanhanget kan jag inte låta bli att påminna om hur den nuvarande borgerliga majoriteten agerade när förra regeringen inte presenterade följdlagstiftning som rambeslut togs. Den första påminnelsen lyder så här: Fru talman! Vi moderater tycker att det är viktigt att ges möjlighet att ta ställning till konsekvenserna av rambeslut på nationell nivå som man godkänner rambeslut. kan inte med gott samvete abdikera från sitt grundläggande ansvar för lagstiftningen. Den andra påminnelsen lyder så här: Trots att ingreppen i svensk lagstiftning kan bedömas som rätt långtgående har regeringen varken när det har gällt tidigare beslut eller när det gäller det som behandlar lagt fram förslag till lagändringar. Det är, för att tala klartext, skrämmande. Den tredje påminnelsen lyder som följer: Min ambition är att i större utsträckning än vad som varit fallet presentera den lagstiftning som krävs för genomförandet i nationell rätt av rambeslutet i samband med att godkännande inhämtas. Jag ska därför se över de rutiner och arbetsmetoder som tillämpas i förhandlings- och lagstiftningsarbetet. Jag har citerat nuvarande justitieminister , som tyvärr inte är här . Jag hoppas att hennes partikamrater och regeringsunderlaget kan svara på varför de här ambitionerna, som då var så högtravande och så viktiga, inte gäller längre. Vi kan nog alla konstatera, i det här ärendet liksom i andra, att ambitioner inte faller särskilt väl ut. Det är tråkigt. Det är dåligt för demokratin när makthavare lovar stort och håller tunt. Jag vill också påminna om att vi som parlament har makt och ansvar. Genom att i enlighet med vår reservation rösta ja till det tillkännagivande som ska skydda svenska grundlagsfästa mänskliga fri- och rättigheter kan vi alla här ta vårt ansvar som parlamentariker. Precis som den nuvarande justitieministern sade när hon var i opposition: Inte vill väl regeringsunderlaget abdikera från sitt grundläggande ansvar som lagstiftare? 2 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 och lyfta fram ett antal för oss miljöpartister viktiga frågor i detta ämne. När vi tittar på texten i betänkandet som utskotten har författat ser vi att det är flera olika frågetecken. Ett är när vi går igenom på vilket sätt vi ska balansera kraven på effektiva åtgärder mot terrorism, det vi alla vill bekämpa, för det är precis som föregående talare sade den kanske största inskränkningen mot mänskliga fri- och rättigheter. Den balansen är helt beroende av på vilket sätt vi väljer att ta oss an olika åtgärder. När vi tittar på de saker som läggs till, just utvidgningen av rambeslutet, ser vi att det är offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering för terroristsyften och utbildning för terroristsyften. Det är framför allt den första av dessa utvidgningar som vi från har problem med, nämligen offentlig uppmaning till terroristbrott. Vi ska till att börja med vara medvetna om att direkta uppmaningar är allvarliga brott som är och bör förbli olagliga. Det råder ingen tvekan om det från vår sida. Men när man ytterligare ska precisera lyckas man med det motsatta, nämligen att vara än mer oklar. Man använder sig av en väldigt bred och oprecis definition, vilket är väldigt olyckligt just när det gäller vad en person får säga eller skriva. Man är alltså inne på just det man säger sig vilja balansera, nämligen människors tryck- och yttrandefrihet. I den promemoria som det här baseras på ser vi att det finns en anledning till hur man författar texter. Där står att man i samband med det här rambeslutet menar att det inte skulle behövas någon ändrad lagstiftning i med anledning av kriminaliseringen. Efter påpekanden av ett antal remissinstanser skriver regeringen senare i propositionen att det inte kan uteslutas att vissa lagändringar behövs. Det är bra att regeringen tar till sig denna kritik. ser vi dock att man i betänkandet skriver att regeringen bedömer att det för att genomföra rambeslutet i är nödvändigt med lagändringar, alltså en förskjutning inte bara i gradskillnad utan väsensskilt från hur man avser att behandla detta. Om det nu inte är ordentligt utrett och det inte finns några förslag på vad det här kan innebära i form av lagändringar, varför går man då vidare? Jag skulle vilja ta upp ett annat problem, nämligen att det i betänkandet står att en konsekvens av genomförandet av rambeslutet just vore att nya regler om terroristbekämpning inom EU fördröjs och därmed även den förbättring av det straffrättsliga regelverket som rambeslutet förväntas medföra. Vad är det som ska förbättras? Vad är det som ska bli så mycket bättre att det inte kan vänta tills en genomgripande utredning kan visa på hur effektiva de här medlen har varit tidigare? Regeringen anför ju i propositionen att antagandet av rambeslutet avsevärt skulle fördröjas om regeringen före godkännandet skulle ta fram ett fullständigt beredningsunderlag beträffande de lagändringar som kan krävas för genomförandet av rambeslutet, alltså exakt det vi skulle vilja från sida. Just fördröjningsproblematiken tycker man kan föranleda att inte lägga in sitt veto. Man är från regeringens sida väldigt stolt över, vilket jag tycker att man ska vara, att man har lyckats få till ett undantag, men vad är det undantaget egentligen värt? Om vi tittar på de olika remissvar som finns att tillgå kan vi se att en del av dem just har tagit upp hur vi i praxis faktiskt förlorar det vi i teorin, i lagtexten, tror att vi har vunnit. När terroristlagstiftningen och dess tillämpning måste utvärderas praktiskt och analyseras innan det straffrättsliga tillämpningsområdet utvidgas brukar man i den här typen av fall faktiskt vilja ha en grundläggande genomgång av hur effektivt det har varit. Om jag nu ska ta upp också ett annat område där man i grunden pratar om ett straffansvar kan jag som exempel ta när man talar om att försvara kristendomen eller bekämpa de otrogna, vilket förekommer i olika typer av texter. Det kan enligt den text som vi har att fatta beslut om uppfattas olika beroende på hur mottagaren uppfattar uppmaningen. Det kan egentligen aldrig vara korrekt i den här typen av beslut att vi har ett väldigt oklart resultat, inte beroende på det avsändaren säger, hur han eller hon säger detta och vem han eller hon är utan på hur mottagaren hanterar budskapet. Plötsligt har vi ett godtycke som jag har hört flera av de borgerliga partiernas företrädare säga att vi ska komma bort ifrån, just det godtycke som gör att vi faktiskt kommer in på yttrandefrihet och grundläggande mänskliga rättigheter, just att det inte ska få finnas något godtycke. Det ska inte få finnas godtycke i hur människor uppfattar ett meddelande, ett uttalande eller en text. Det ska inte få finnas ett godtycke som gör att skillnaden mellan det som framförs och hur mottagaren uppfattar det kan vara häkte . Det är det vi har sett , fru talman, att godtycket i sig är en osäkerhetsfaktor när det gäller rättssäkerheten. Vi i ska försvara vårt rättssamhälle och vara tydliga med att vi faktiskt inte tycker att metoder som leder till fruktan ska användas vare sig av stater eller för den delen mellanstatliga organisationer. När vi säger att vi ska skydda hela den grupp som kan utsättas för detta och skydda de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna genom att stoppa, genom att bekämpa och genom att motverka terrorism får vi inte ta till den här typen av uttalanden, den här typen av texter, för då gör vi oss skyldiga till det vi säger att vi vill övervinna. 3 (): finns det inget reellt terrorhot mot som land. Varför ska vi då hålla på och ändra terroristlagstiftningen så att den även ska inkludera offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering och utbildning för terroristsyften? är och har länge varit ett land som i princip har varit fritt från terrordåd. Ändå kan vi inte sitta still och tycka att allting är bra. Det är bevisligen så att människor som har levt i har medverkat till terrordåd i andra länder. Det finns också svenskar som rekryterats i till terrorism. Och vad är det som säger att framtiden kommer att vara som dåtiden har varit? För bara kunde väl ingen tro att som land skulle vara ett hatobjekt för våldsglorifierande islamister. Så kom det några bilder som publicerades i en tidning, och med ens brändes danska flaggor, ambassader stormades och terrorhotet mot var helt plötsligt ett verkligt hot. Det är väl egentligen en tillfällighet att det här hände i , inte i . Dessa bilder kunde lika gärna ha varit publicerade i en svensk tidning. Utöver att samma sak skulle kunna hända i måste vi också ta ett ansvar så att inte terrordåd i andra länder planeras, finansieras och organiseras i . Det förslag som vi debatterar och ska fatta beslut om handlar framför allt om tre tillägg till det redan gällande rambeslutet om terrorism. Det är offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering för terroristsyften och utbildning för terroristsyften. Detta handlar inte om vaga och oprecisa uppmaningar utan det måste finnas ett direkt syfte att terroristbrott ska begås precis som är fallet med vår nuvarande lagstiftning om uppvigling, stämpling och medverkan till terroristbrott. Det handlar inte heller om vilka brott som helst, utan det måste vara mycket grov brottslighet som allvarligt kan skada en stat eller mellanfolklig organisation, som det står i terroristbrottslagen, och det krävs dessutom att brottet har begåtts för särskilda syften som att injaga allvarlig fruktan hos befolkningen, tvinga en regering att fatta ett visst beslut eller att förstöra grundläggande konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i samhället. Det ska alltså väldigt mycket till för att ett brott ska definieras som ett terroristbrott enligt terroristbrottslagen, och först därefter kan man resonera om uppmaning till sådant terroristbrott, rekrytering eller utbildning. Man kan utan att vara alltför modig påstå att den här lagen kommer att användas mycket sällan i . Den nuvarande svenska lagstiftningen täcker det allra mesta som rambeslutet omfattar. Den preliminära bedömningen som görs från departementet är att offentlig uppmaning till terroristbrott helt täcks av nuvarande svenska lagstiftning. Men för att ingen ska behöva oroa sig för vår grundlagsskyddade tryck- och yttrandefrihet har regeringen i förhandlingarna sett till att fått ett uttryckligt undantag som innebär att straffreglerna i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen inte behöver ändras. Detta är bara en säkerhetsåtgärd, men det är viktigt att den finns med. Tyvärr nöjer sig inte Socialdemokraterna med detta undantag utan känner sig föranledda att reservera sig till förmån för samma sak. Det finns nämligen i sak ingen skillnad mellan Socialdemokraternas reservation och alliansens uppfattning, nämligen att tryck- och yttrandefriheten inte behöver ändras på grund av rambeslutet. Det är också intressant att konstatera att Socialdemokraterna har en politik nu i opposition, och de hade en annan när de satt i regeringsställning. Det nu aktuella rambeslutet bygger nämligen på en Europarådskonvention om förebyggande av terrorism, den så kallade Codexterkonventionen. I denna konvention står det också att offentlig uppmaning till terrorism, rekrytering och utbildning för terrorism ska vara straffbelagt i nationell lagstiftning. Konventionen antogs , och undertecknade . Med andra ord var det en socialdemokratisk regering som undertecknade konventionen. Då innehöll konventionen inga som helst undantag för grundlagsskyddad tryck- och yttrandefrihet, men Socialdemokraterna var beredda att skriva under i alla fall. när alliansen har sett till att det finns uttryckliga undantag för tryck- och yttrandefriheten räcker inte ens det till för att Socialdemokraterna ska vara beredda att godkänna rambeslutet med samma innehåll. Snacka om att ha en politik i regeringsställning och en annan i opposition. Det skulle vara intressant att höra en förklaring från Socialdemokraterna om varför ni kunde underteckna utan uttryckligt undantag men inte kan godkänna rambeslutet när det finns ett sådant undantag. Jag skulle också vilja få svar från och på vilket sätt rättssäkerheten inte fungerat med rambeslut mot terrorism, som ni skriver i er reservation. Det har gått . Ni borde väl kunna belägga ert påstående om bristande rättssäkerhet på något sätt vid det här laget. vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. I detta anförande instämde (). 4 () replik: ställde ett antal frågor. Först vill jag göra dem som lyssnar uppmärksamma på att vi väljer att gå fram på lite olika sätt. Majoriteten i betänkandet skriver att man förutsätter att regeringen tar frågor om våra grundlagsfästa mänskliga fri- och rättigheter i beaktande när följdlagstiftningen ska utarbetas. Men vi vill göra ett tillkännagivande. Man kan tycka att skillnaden är ganska liten. Med tanke på de höga brösttoner som har hörts från den nuvarande majoriteten när vi hade en socialdemokratisk regering kan man ställa sig undrande. och jag har pratat om det här tidigare. Varför kunde inte utskottsmajoriteten gå med på vårt tillkännagivande för att göra det enkelt för oss alla? kan ha underhandskontakter som gör att han litar på när regeringen säger att enligt regeringens preliminära bedömning kommer det inte att vara en inskränkning. Men det är klart att det är svårare för mig att lita på det. Om vi menar allvar med detta kan vi enas om ett tillkännagivande så är saken ur världen. Socialdemokraterna har inte bytt position i frågan. Vi tycker fortfarande att terroristbekämpning är oerhört viktig för att försvara våra mänskliga fri- och rättigheter och att det måste ske efter ett noggrant övervägande av frågor som rör den personliga integriteten. 5 () replik: Det blir mycket procedurfrågor. Frågan om tillkännagivande eller inte är inte svårare än vad själv säger. Vi i alliansen litar fullständigt på att regeringen genomför detta på ett bra sätt. Vi har, så klart, samtal med vårt folk på departementet och även med justitieministern. Jag kan påminna mig många tillfällen under förra mandatperioden när det var en socialdemokratisk regering. Det var inte vid ett enda tillfälle som Socialdemokraterna i justitieutskottet då gick med på att skicka något tillkännagivande till den dåvarande justitieministern. Det är möjligt att vi jobbar på samma sätt, men är det en annan regering. Vi har fullt förtroende för att den sittande regeringen kommer att lägga fram en följdlagstiftning. Den preliminära bedömningen från departementen är att vad gäller frågan om offentlig uppmaning behövs ingen ytterligare lagstiftning. 6 () replik: Vi har olika ingångar till sittande regering. Jag hade förväntat mig, speciellt av en sådan integritetsivrare som och efter de brösttoner som togs till när den nuvarande majoriteten satt i opposition, ett annorlunda agerande. Jag förstår mycket väl att det är svårt att anta rambeslut och följdlagstiftning . Det är därför jag ser att vår roll som parlamentariker kan utvecklas när lagstiftningsarbetet som rör frågor inom EU utvecklas. Det är därför jag tycker att det skulle vara en oerhört viktig signal från utskottet till regeringen med ett tillkännagivande. Då skulle vi socialdemokrater och vara helt eniga i frågan. 7 () replik: blir det ännu mer procedurfrågor. Det hade varit roligare att diskutera politik, men jag tar svaret i alla fall. Rambeslut och följdlagstiftning är två olika beslut. Jag tycker egentligen inte om den ordningen heller. Jag önskar verkligen att man kunde fatta besluten vid samma tillfälle. Av samma anledning som den förre justitieministern aldrig kom med följdlagstiftning som vi skulle godkänna rambeslutet har samma arbetssituation . Men för att vara tydlig: Jag önskar också att vi kunde fatta besluten . Det hade varit bättre. 8 () replik: Tack, , för en som vanligt klar redogörelse för vad det är vi pratar om . Därför är det lite förvånande att det inte finns några som helst svar på de frågor jag ställde i mitt anförande. En fråga handlade om det som kallas brottsrekvisit. Det heter: För att omfattas av lagens tillämpningsområde krävs således att det är fråga om allvarliga angrepp utförda i avsikt att rasera de grundläggande principerna om en fungerande rättsstat och demokrati. Hur kommer brottsrekvisitet i praktiken att tolkas? Kommer det att tolkas på det restriktiva sätt som ni ger uttryck för i betänkandet, eller kan lagen tillämpas mer enligt sin ordalydelse, vilket innebär att det blir godtycke? Det var det ena. Det andra är ett försök till svar på det frågade från talarstolen, nämligen på vilket sätt det inte har fungerat med den tidigare lagstiftningen. Jag har egentligen väldigt svårt att ge en omfattande förklaring till varför vi skulle behöva utreda en sådan här långtgående lagstiftning förutom att räkna upp ett antal namn, människor, individer i som antingen har uppehållstillstånd eller är svenska medborgare och som har råkat illa ut på grund av den lagstiftning vi har haft. På grund av väldigt oklara omständigheter har de suttit fängslade och blivit utvisade. Under den förra regeringsperioden med en socialdemokratisk regering såg vi även hur ni med fasa själva tog upp de här fallen. har ni blivit väldigt mycket tystare. 9 () replik: blir det ytterligare lite procedurfrågor. Det tar upp är grundläggande för det svenska rättssystemet. Vi lagstiftare fattar beslut om en lag här. Därefter tolkar domstolarna vår lagstiftning. Exakt hur den ska tolkas kan vi inte säga. Däremot är propositionen och betänkandet en del av de förarbeten som domstolen använder för att tolka vad som står i lagstiftningen. Om vi skriver saker och förtydliganden i betänkandet och i propositionens motiveringar är det självklart att domstolarna ska ha det som grund för hur de tolkar lagen. När det gäller personer som har suttit fängslade i på oklara grunder kan jag faktiskt inte påminna mig om vilka fall hänvisar till. Det finns en del fall när personer har blivit gripna, anhållna och häktade i andra länder, men då är det möjligtvis EU:s rambeslut kan hävda ha varit rättsosäkert tillämpat i de länderna. Svensk lagstiftning och terroristbrottslagstiftning kan jag dock inte påstå har lett till några rättsosäkra ingripanden. 10 () replik: Då vill jag påminna om de två somalier som satt inne och som släpptes fria . Det vi tror att de var misstänkta för vi fick ju inte reda på så mycket mer än att de sedan släpptes var att de skulle ha stöttat en organisation i som hade som mål att störta den så kallade legitimt valda regeringen eller de som styrde i landet. Man fann dock inga bevis, utan man släppte dem fria. De har helt och hållit frikopplats från detta, och det finns några misstankar. Borde det inte vara rimligt att utreda hur lagen kan slå på det här sättet? Även om nu säger att denna lag inte kommer att tillämpas så ofta räcker det ju med ett enda ärende, likt dessa två som suttit på det sätt de gjort, för att det ska vara tillräckligt noga och viktigt för de förment liberala och i mitt tycke mycket grundläggande värderingar som säger sig försvara att faktiskt sätta rättssäkerhetstänket före den restriktiva inställningen att vi ska lyda när EU har befallt. 11 () replik: Det exempel som tar upp är inte konstigare än att det tyvärr finns många människor som har suttit häktade för mord eller andra brott och som sedan inte har kunnat åtalas, eller som kanske har åtalats men inte har kunnat dömas, och därför har suttit häktade . Man har inte hittat tillräckligt med bevisning för fällande dom eller ens för åtal. Detta händer inte specifikt för att det finns en terroristbrottslagstiftning, utan det kan hända i alla fall. De personer som har suttit häktade och sedan inte åtalas och döms har även rätt till skadestånd. Man kan säga att detta i grunden är rättsosäkert, men jag kan inte se vilket system man skulle kunna ha i ett land där det aldrig någonsin grips, anhålls eller häktas någon som sedan inte blir dömd. Ett sådant system finns inte någonstans i världen. 12 i (m): Terrorism är inte på något sätt ett nytt fenomen, utan tyvärr är det en del av den moderna världen och en del av det moderna .