prot · GV09120 · 2008-06-02 00:00:00 — Genom ökad samverkan mellan alla berörda parter ser jag med tillförsikt fram mot en ökad tillgänglighet även inom detta område. Museerna är, liksom scenkonstinstitutionerna, verksamheter där tillgängligheten har ökat men där mer kan och måste göras. I regleringsbreven till alla de statliga museerna finns ett mål för ökad tillgänglighet. Detta mål ska också återrapporteras till regeringen. Ett bra exempel på vad som redan görs är de dramatiserade visningar på teckenspråk som arrangerade i samarbete med Tyst teater. 170 (): Jag tackar för svaret som ger en del positiva besked, men saknas besked i andra viktiga frågor. När det gäller Resursbiblioteket för döva måste det ha blivit fel i svaret. Projektet startade , inte 2006 som framgår av kulturministerns interpellationssvar. Vid starten låg resursbiblioteket, som sagts, under länsbiblioteket. fördes projektet över till . Jag uppfattar kulturministerns svar om resursbibliotekets framtid så att det pågår diskussioner mellan berörda parter om hur finansieringen skulle kunna lösas. Det gör att en hel del frågor lämnas obesvarade. För det första undrar nog många med mig om kulturministern kommer att medverka till att det i statsbudgeten finns medel för att långsiktigt kunna finansiera resursbiblioteket. Det behövs en långsiktig finansiering det vill säga ett permanent anslag, en permanent lösning. För det andra undrar jag vilka de berörda parterna är. kom det förslag i en utredning om hur teckenspråkets ställning kan stärkas. Finns det anledning att tro att TPB, Talboks- och för synskadade och läshandikappade, kan vara en av de berörda parterna? Jag minns hur allianspartierna före valet kritiserade den socialdemokratiska regeringen för att bedriva projekt i stället för att visa en långsiktighet i kulturpolitiken. har kulturministern chansen att frigöra sig från det kritiserade arvet och lämna ett positivt besked om att resursbiblioteket för teckenspråkiga ska permanentas. Mina frågor om vad kulturministern avser att göra för att säkra tillgången till teckenspråkig litteratur för teckenspråkiga barn, unga och vuxna blev obesvarade i kulturministerns första inlägg. finns det inget förlag som har i uppdrag att ge ut sagor, berättelser och skönlitteratur på teckenspråk. En sådan utgivning är knappast kommersiellt lönsam. Utbudet är därmed katastrofalt litet. Många kan ha en föreställning om att döva eftersom de ser automatiskt kan läsa. Men i verkligheten är det så att den som är född döv aldrig har hört svenska talas. Som döv får man teckenspråket som första språk. Svenska lär man sig först när man lär sig läsa i förskoleåldern, i skolåldern. Därmed blir svenska språket ett andraspråk. Litteraturen är alltså viktig för barns och ungas läsfärdighet och språkutveckling och för att utveckla självkänsla, empati och fantasi. Även döva ungdomar och vuxna har ibland svårt att läsa därför att de inte helt och hållet behärskar svenska språket. Sagoläsning kan därför bli svårt för en teckenspråkig vuxen. Inte heller blir det ett naturligt inslag i det döva barnets uppväxt. Det är viktigt för vuxna att det finns teckenspråkig litteratur för att få möjlighet till ett rikt och utvecklat teckenspråk, parallellt med den svenska i skriven form som man lär sig i skolan. Vad avser alltså kulturministern att göra för att stärka tillgången till litteratur på teckenspråk? 171 Kulturminister (): Inledningsvis ber jag om ursäkt för det fel som smugit sig in i interpellationssvaret. Givetvis vet jag att Resursbiblioteket för döva i har varit i gång längre än . De som deltar i de här samtalen är och Resursbiblioteket för döva i . De sitter i samtal om framtiden. Jag kan inte ännu säga någonting mer om en eventuell finansiering. Det kan jag inte förrän jag vet vad de kommer fram till. Däremot vet jag att det finns ett stort intresse och ett engagemang i där det, kan man säga, på många olika sätt finns ett center när det handlar om att ta till vara dövas möjligheter. Det gäller såväl teknik som kultur. Jag träffade ett flertal företrädare för de dövas organisationer när jag talade på . Vi vet att det finns mycket att göra när det handlar om tillgänglighet på alla våra institutioner. Liksom gläds jag jag uppskattar också det engagemang som visar för de här frågorna åt det som bland annat Tyst teater arbetar med, nu också internationellt. är en fantastisk föreställning, får jag säga, som visades på annex i . Om du, , inte såg den har du missat någonting. Det finns mycket att göra. I Hallundadeklarationen tas, som jag nämnde i mitt svar, flera av de här frågorna upp. Övriga nordiska kulturministrar har också instämt i att det här är viktiga frågor. En hel del handlar om fantasi, om inlevelseförmåga. Hur är det att närma sig ett konstnärligt kulturellt uttryck och inte kunna ta del av det på det sätt som kanske majoriteten kan göra? En hel del handlar också om teknik. Jag har själv i mina samtal med företrädare för teatrarna lyft fram den display som bland annat i använt sig av och som jag själv eftersom jag har svårt att höra haft stor glädje av fastän jag, tyvärr, inte behärskar teckenspråket. Det här är till stor hjälp för många som är döva och som kan läsa. Det kan trots allt de flesta döva göra. När det handlar om tillgången till litteratur för små barn finns det säkert mycket att göra. Allting kan inte ske på en gång. Behoven är stora inte bara där utan också på andra områden. Det är möjligt att vi kan återkomma till detta. Jag är inte det måste jag erkänna helt uppdaterad på just förlagssidan, men jag lovar att ta reda på hur det ligger till. 172 (): Jag uppskattar kulturministerns öppenhet i frågan om litteratur på teckenspråk. Det innebär att det kan resultera i någonting positivt. Ja, det finns ytterligare frågor som inte har fått svar. Men jag hoppas att inte bara jag kan tolka att ministern har ett intresse av att se att det också fortsättningsvis ska finnas ett statligt ansvar, alltså att resursbiblioteket ska kunna få en permanent fortsättning. Jag hoppas att det är det som ministern menar. I interpellationen har jag angett att sändandet av teckenspråkiga program har minskat . Jag har fått aktuellare uppgifter från SVT där man redovisar att sändningstiden på teckenspråk var i första sändningen och 2007 sammanlagt . Det är en ökning jämfört . Det som är intressant är inte sifferexercisen utan möjligheten att öka antalet sändningstimmar. Jämfört med hur kraftigt antalet tv-kanaler har ökat under sändningstiden överskrider numera är ökningen av sändningstiden på teckenspråk inte speciellt imponerande. Delar kulturministern min uppfattning att sändningstiden för tv-program på teckenspråk måste öka under nästa tillståndsperiod? hade jag förmånen att besöka och att ta del av Tyst teaters arbete med konstnärlig gestaltning för att göra mer tillgängligt. Den konstnärliga gestaltningen berikade utställningen så att det blev ett mervärde, ytterligare en dimension i upplevelsen även för oss hörande. När det gäller att göra kulturarvet tillgängligt för teckenspråkiga svarar kulturministern att det i regleringsbreven finns mål om ökad tillgänglighet och att det ska återrapporteras till regeringen. Det är bra. Det är också bra att kulturministern är medveten om att mer kan och måste göras. Kommer ministern att verka för att museerna även tillgängliggör information och guidning på teckenspråk? Kulturministern svarar på min fråga om tillgång till teckenspråkig scenkonst att Hallundadeklarationen är viktig för framtiden. I deklarationen framgår att vi saknar scenkonstnärlig utbildning för teckenspråkiga. Vad jag förstår har i för avsikt att starta kandidatutbildning för nordiska teckenspråkiga studenter. Man planerar för åtta helårsstudieplatser. Som vi alla säkert förstår behövs det medel till teknisk utrustning, kompetensutveckling för personal, funktionstjänst etcetera. De har själva angett i sitt budgetäskande att de behöver ytterligare vid sidan av den som ger . Är kulturministern beredd att verka för att Hallundadeklarationen i denna del förverkligas och att i ges medel för att inrätta den föreslagna scenkonstnärliga utbildningen för teckenspråkiga? 173 Kulturminister (): Det var många frågor, och jag ska se om jag hinner besvara dem alla. När det gäller är det, som vet, frågor som rör utbildningsminister , så jag föreslår att frågan riktas direkt till honom. Jag tycker också att det är glädjande att det pågår väldigt mycket. nämnde guidningar på museer. Jag har själv deltagit i en sådan på , där man har arbetat aktivt med de här frågorna. Då är det också viktigt att man hittar olika tekniker som fungerar, både pedagogiskt och rent tekniskt när det handlar om olika apparatur, så att även andra museer kan lära av detta. När det gäller Ung kultur finns det också ett nytt projekt med en nybildad grupp som heter Ung tyst teater, som arbetar med mentorskap av tyst teater. Det kommer inte bara att handla om att ta del av utan också om att själv få vara delaktig. Det är mycket glädjande, tycker jag, och kan säkert komma döva och hörselskadade till del i hela landet. Vad sedan gäller pengar är det, som säkert inser, lite för tidigt att tala om detta eftersom vi ännu inte vet resultatet av diskussionerna mellan och Resursbiblioteket för döva i . Det har trots allt hänt en hel del på teckenspråkets område, och jag kan nämna något. Det är skyldigheten för det allmänna att erbjuda tolk för vardagstolkning till döva, dövblinda, hörselskadade och vuxendöva. I sändningstillståndet för SVT ingår att sända dagliga nyheter på teckenspråk och att producera program på detta språk. Vi har också diskussioner med SVT vad gäller framtiden för Dövas tv i om hur man ska kunna trygga den verksamheten. Teckenspråket är ett allmänt språkämne för hörande elever i , i gymnasieskolan och på komvux. Hörande föräldrar har rätt till teckenspråksutbildning på betald arbetstid. Med förslaget till språklag från får man ett stärkt ansvar. Det är vad utredaren föreslår också för teckenspråket, i likhet med de nationella minoritetsspråken. Jag vill hälsa välkommen till det seminarium som jag tror att hela kulturutskottet har fått en inbjudan till som vi har . Där kommer att diskutera de nationella minoritetsspråken och naturligtvis också teckenspråkets ställning. 174 (): Jag får tacka för debatten med kulturministern om de här viktiga frågorna. Jag hoppas att debatten kan ge den styrka som behövs för att få igenom olika saker vad gäller resursbiblioteket med mera. Avslutningsvis säger och jag välkommen till förslag att teckenspråket ska få ett skydd som motsvarar de nationella minoritetsspråkens skydd. Det är dags att skydda teckenspråket, och politiskt är det helt i linje med att var första land i världen som erkände teckenspråket som ett eget språk 1981. 175 Kulturminister (): Jag tänker inte bli långvarig jag tror att vi har kommit så långt som vi kan komma . Jag vill även ge lite sommarläsning, och det är bok vill jag sjunga dig milda sånger. Om du skulle ha läst den redan får du väl byta med någon annan. Ha en skön sommar! Överläggningen var härmed avslutad. 30 § Svar på interpellation 2007/08:794 om Föremålsvård i 176 Kulturminister (): har frågat mig vad jag tänker göra för att verksamheten vid Föremålsvård i inte ska läggas ned och om jag kommer att ta ett regionalt ansvar inom kulturens områden. I budgetpropositionen (prop. 2007/08:1) aviserade regeringen att den nuvarande verksamheten med Kulturarvs-IT vid Stiftelsen i ska ses över. Mot denna bakgrund och med hänvisning till den ekonomiska situationen för Stiftelsen i har stiftelsen lämnat förslag på bland annat en översyn av hela verksamheten till . Stiftelsen har vid ett flertal tillfällen även tidigare för påtalat de ekonomiska svårigheter som stiftelsen befinner sig i. fick koordinatorn för museisektorn (Ku 2007:02) i tilläggsuppdrag att utvärdera verksamheten vid Stiftelsen i ur ett kulturpolitiskt perspektiv samt att utreda och föreslå ekonomiskt och kulturpolitiskt långsiktigt hållbara former för konservering och digitalisering av kulturarv, med kulturarvsinstitutionernas behov som utgångspunkt (dir. 2007:22). Enligt direktiven skulle i detta sammanhang också övervägas om driften av Kulturarvs-IT, som förutom i finns i och , bör övertas av någon annan. Uppdraget redovisades till och har gått ut på remiss till 25 remissinstanser. ska remissvaren skickas in till . Regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen angående Stiftelsen i och dess verksamhet. 177 (): Tack så mycket, kulturministern, för svaret! Det har varit en intressant debatt på det kulturpolitiska området och andra områden här i kammaren . Alla politikområden hänger ihop, och när det gäller det regionalpolitiska ansvaret ligger det på alla ministrar på alla områden. beslutade regeringen, som ministern sade, att verksamheten vid Stiftelsen i skulle utvärderas ur ett kulturhistoriskt perspektiv. När det gäller arkivfrågorna kommer vi att behöva satsa mer på vårt kulturarv för att generationerna efter oss ska kunna ta del av vår historia. Vi har många kulturskatter som behöver bevaras. Utifrån den översyn som är gjord av verksamheten i , precis som i , har man beskrivit den som väl fungerande. De har utfört sitt jobb bra inom ramen för uppdraget. Vidare går det att läsa i översynen att uppdragsgivarna är nöjda. Samma institutioner har varit uppdragsgivare , ända sedan starten . I har man arbetat framför allt med foton, i huvudsak föremålsbilder, och vissa dokument. De största uppdragsgivarna 2007 var Livrustkammaren med flera, och framför allt och bibliotek. kommun har sedan starten haft ett stort engagemang för verksamheten och bidragit till att verksamheten fungerat väl. Bland annat har kommunen upplåtit lokaler åt KIT-verksamheten utan kostnader. I samma lokaler finns, förutom arkivdepån, Svenska Filminstitutets förvaringsmagasin för dokumentärfilm. Jag och kulturministern har debatterat här i kammaren . Vad hon har sagt är att det är viktigt att både kommuner och regioner tar sitt ansvar i kulturpolitiken. Då måste jag ställa en fråga. Här är det alltså en kommun som har tagit sitt ansvar och är med om att se till att bidra. Då ligger det ett förslag om att man ska lägga ned det här. Jag har full respekt för att kulturministern vill invänta remissförfarandet. Däremot tror jag att det är viktigt att vi har en diskussion om det regionalpolitiska ansvaret. Det har nämligen visat sig i alla interpellationsdebatter här att frågorna som ställs är: Hur ska framtiden bli? Ska allting ligga i , och eller ska något få ligga någonstans i övriga ? Hur ser kulturministern på sitt ansvar när det gäller att hela ska leva? Jag har en vädjan till kulturministern att hon verkligen ska se över det regionalpolitiska ansvaret i den här frågan innan hon och regeringen fattar sitt beslut, därför att det gäller att se regionalpolitiken. I tidigare debatter togs flytten till som exempel på hur mycket dyrare det blev, men det var ju faktiskt en förhandling för att skulle ha en chans att överleva, kunna ha en kulturinstitution och kunna driva på för framtiden. Tappade gnistor ja, det är det man är rädd för att det blir om inte den här regeringen ser att hela bör leva. 178 (): Jag vill börja med att tacka för att hon ställt en interpellation om föremålsvården i . Jag hade förmånen att få besöka . Jag besökte både och Stiftelsen i . Båda verksamheterna behövs i , och verksamheterna är behövda för att värna vårt gemensamma kulturarv. Vi får inte heller glömma verksamheten som finns i . besökte jag Stiftelsen i tillsammans med , också hon riksdagsledamot från . Vi ville på plats skapa oss en uppfattning om hur arbetet med Kulturarvs-IT och pappers- och metallkonservering fungerade. Jag fick då den mycket bestämda uppfattningen att arbetet inom dessa verksamheter skedde på en högkvalitativ nivå. Samtliga kunder hade uttryckt sin uppskattning. Kulturministern har således vid ett flertal tillfällen kommit med vilseledande uppgifter om att metallkonserveringen inte skett på ett nöjaktigt sätt. Överintendenten vid har meddelat: Museet har material för att sysselsätta SFMV:s metallkonservering på full kapacitet . Det vore förödande för museet om vår metallkonservering försvinner. Den besparing som skulle göras om Föremålsvården skulle upphöra skulle innebära minst motsvarande kostnadsökningar för eftersom då skulle vara tvunget att upphandla extern konservering, det vill säga ett klassiskt exempel på kostnadsövervältring. I Historiska museets årsredovisning står att läsa: Under en följd av år har valt att satsa på den förebyggande konserveringen, dvs på att skapa goda förvarsbetingelser för föremålen. Det kan dock konstateras att det förebyggande arbetet behöver kompletteras med kontinuerligt aktivt konserveringsarbete. Samarbetet med Stiftelsen föremålsvård i (SFMV) för konservering av arkeologiska föremål i metall har därför återupptagits . Detta är en förutsättning för att ska kunna lägga merparten av sina konserveringsresurser på det förebyggande arbetet. Det är hos SFMV som möjligheterna för en mer omfattande underhållskonservering finns, som detta endast omfattar en av flera materialkategorier (arkeologisk metall) och är resurskrävande för . Efter att som allra hastigast ha läst igenom översyn av Stiftelsen i tycker jag att den andas ett kolonialistiskt synsätt. Man har redan från början en väldigt klar uppfattning om vad översynen ska utmynna i, och ibland är logiken i argumenten för förslagen motstridig. Å ena sidan ska man inte konkurrera på ojämlika villkor med privat konserveringsverksamhet genom att subventionera en statlig uppdragsverksamhet som blir kostnadsfri. Å andra sidan föreslår man en kommunalisering. Just detta att man ska kunna ha marknadsmässiga väldigt låga priser för sina tjänster skulle vara en fördel. Då blir jag naturligtvis oerhört konfunderad över vad det är för hund som ligger begraven i detta resonemang. För mig handlar det om att när flyttades till blev det människor kvar här som skulle kunna ta på sig att göra dessa konserveringsarbeten. 179 Kulturminister (): återkom till en del andra diskussioner som vi har haft om att vi måste satsa mer på vårt kulturarv, och så är det. Det ligger också som en av de viktiga prioriteringarna i alliansregeringens kulturpolitik. När det sedan handlar om föremålsvården i är det inte okänt, och det var det ingalunda heller för den tidigare regeringen, att där fanns och hade funnits problem . Även tidigare, socialdemokratiska ministrar hade kontakter med föremålsvården i och deras sidoverksamheter som talade om de problem som fanns av olika slag, både ekonomiska och andra. Därför var det rimligt, tyckte vi, att göra en översyn av verksamheten. Det är bra att inser att jag inte i det här läget kan säga så mycket eftersom rapporten är ute på remiss till 25 olika remissinstanser. kommer vi att se ett tydligare förslag. Men det har funnits problem. Och oavsett vad nu säger att chefen för , , har sagt, har naturligtvis också jag haft samtal med honom. Det är bara att konstatera att det här är ett krångligt system, och det har inte precis underlättats av att man har verksamheten på tre orter. Sedan har det säkert funnits delar där det har fungerat bra, men det kanske inte alltid i alla delar har varit så bra för beställarna, om jag får kalla dem så, för museerna, för och för . I rapporten som jag och har tagit del av föreslås bland annat att man ska utgå från de behov som dessa institutioner har att värna kulturarvet, och man vill att medlen ska överföras till , och . kommun, där själv är engagerad och bosatt, blir ny huvudman för verksamheten vid Kulturarvs-IT, men verksamheterna i och ska avvecklas. Vad dessa förslag möjligen leder till är det som vi får reda på genom den omfattande remissrunda som pågår. Jag kan inte säga så mycket mer ännu än att jag tror att det är väldigt bra att vi också på det här området, liksom när det gällde i , får en översyn av verksamheten och av konsekvenser av olika handlingslinjer. 180 (): Tack så mycket, ministern, för svaret! Jag vill framhålla det som beskrev av verksamheten just i , där nio personer arbetar. Man ska också beakta är att det är arbetshandikappade människor som har jobbat i denna verksamhet. Jag vill gå tillbaka till regionalperspektivet i den här debatten. I de svar som säkerligen kommer in till ministerns bord tror jag att många kommer att trycka på att det är viktigt att ha en regional spridning. Det enklaste i politiken här i kammaren vore att säga: Men då förlägger vi väl allting hit till . Det är perfekta kommunikationer. I glesbygden börjar det ju bli rätt svårt att komma fram, för vi ser inte så himla mycket av infrastruktursatsningar och allmän regionalpolitik från denna regering. Då skulle man göra det väldigt enkelt för sig, men ibland måste man också våga fatta beslut och se till att också andra regioner får ta del av statliga satsningar. Jag hoppas att regeringen, när man ska lägga ut statlig verksamhet där vi ännu kan styra, har det regionalpolitiska perspektivet med sig . Ministern har i många debatter sagt att det är viktigt med regionalperspektivet och att alla ska kunna ta del av kulturen. Det låter väldigt fint. Kommuner och regioner ska involvera sig och vara aktiva. Här har ministern en kommun som är involverad och aktiv och som har sett till att ha en lokal tillgänglig för denna verksamhet. Jag vill vädja till ministern att börja se det regionalpolitiska perspektivet. Det är inte bara i denna fråga; det kommer fler frågor. Försvarsmakten ska lägga ned musikkåren i . Var ska den läggas? Jo, här i . Man ska bygga upp en ny kår. Det kommer fråga efter fråga. Vi i oppositionen kan känna oss lite besvikna på att man inte ser hela i de olika frågorna. Ministern har också sagt att vi ibland har överdrivit när vi har haft storstads- och Stockholmsperspektivet. Men vi ser i fråga efter fråga att det kanske tyvärr blir så eftersom det är den enklaste vägen att gå. Men vi kommer alltid att slåss här i kammaren för att vi på kulturens område vill se ett regionalt ansvar i kulturpolitiken. Det tänker vi inte lämna. Det blir spännande att se när förslaget kommer från regeringen om ministern har tagit intryck av dem som driver på härute och av debatten och kanske lagt in lite regionalperspektiv. Eller är det så att även detta kommer att läggas i ? 181 (): Jag var just inne på frågeställningen om huruvida det som händer med Stiftelsen har en koppling till flytt till . Kulturministern sade i en tidigare interpellationsdebatt att det finns en avknoppning av sådana här metallkonserveringstjänster. Då ligger det nära till hands att göra omorganisationen av det skälet. Jag skulle vilja koppla till det som tog upp när det gäller beredningen av översynen som regeringen ska göra. Jag skulle vilja höra om kulturministern kan lova att man i beredningen också kommer att ta hänsyn till de mindre institutionernas behov av föremålsvårdens tjänster. De som har kommit till tals i översynen är de större institutionerna, och jag tror att det är de mindre som kommer att förlora mest om man lägger ned Stiftelsen i och och kommunaliserar Kulturarvs-IT till exempel. Jag vill också instämma i den kritik som har riktat till regeringen när det gäller de regionalpolitiska perspektiven. I fråga efter fråga ser man att det som gäller för alliansregeringen är storstadsområdena. Men hela landet behövs med de olika resurser som finns. Jag är glad att jag kommer från en del av landet som har varit med att finansiera till exempel tunnelbanan i . 182 Kulturminister (): Jag vet inte hur det ligger till med tunnelbanan. Men det är väl nationell finansiering på en hel del, även sådant som ligger i , föreställer jag mig. Självklart, , är jag väl medveten om att detta handlar om personer med ett arbetshandikapp. När det gäller frågan om vilka delar man väljer att utveckla har det antytts att vi bara har ett intresse av att utveckla storstäderna. Så är det inte.