prot · GV09110 · 2008-05-13 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Svar på interpellationerna 2007/08:624, 560, 561, 562, 563 och 582 om frågor med anledning av Laval- och Rüffertmålen 1 Arbetsmarknadsminister (): , , och har med anledning av dom i Lavalmålet frågat mig om jag anser att det går att genom ändring av svensk lagstiftning åstadkomma att den svenska modellen ska gälla på den svenska arbetsmarknaden och att svenska kollektivavtal ska kunna tillämpas fullt ut för allt arbete inom . De har även frågat mig om jag avser att genomföra de lagstiftningsförändringar och andra åtgärder som är nödvändiga för att uppnå detta. Jag har även fått frågan om jag kommer att lämna besked om vilka åtgärder som kommer att vidtas, och, närmare bestämt, om jag kommer att lämna sådant besked innan ska antas av den svenska , innan Arbetsdomstolen avgör Lavalmålet och innan är klar. och har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra lönedumpning på den svenska arbetsmarknaden. har frågat vilka åtgärder jag kommer att vidta för att ska kompletteras med en social klausul. Slutligen har frågat hur statsministern avser att driva frågan om skydd för kollektivavtal och löntagarnas villkor vid nästa toppmöte i för att undanröja hotet om löne- och villkorsdumpning inom EU. När det gäller frågan om att bevara den svenska modellen och svenska kollektivavtal är jag övertygad om att Lavaldomen på intet sätt innebär slutet för den svenska modellen på arbetsmarknaden eller för kollektivavtalen. Domen rör situationen att en arbetsgivare från en annan medlemsstat utstationerar arbetstagare till och frågan om vilka krav på löner och andra villkor som kan ställas i en sådan situation. Jag, liksom arbetsmarknadens parter, är övertygad om att vi kan lösa konsekvenserna av domen genom åtgärder på nationell nivå, det vill säga genom ändringar i lagstiftningen och genom en anpassning av kollektivavtalen för dessa situationer. Den utredning som tillsatts med anledning av Lavalmålet kommer att arbeta med utgångspunkten att den svenska modellen i så hög utsträckning som möjligt ska kunna tillämpas även i fall av utstationering av arbetstagare till , som EG-rätten fullt ut respekteras. I den mån åtgärder behöver vidtas för att den svenska modellen ska bevaras och att svenska kollektivavtal ska kunna tillämpas kommer jag att verka för att så sker, som EG-rätten fullt ut respekteras. När det gäller frågan om jag kommer att lämna besked i fråga om vilka åtgärder som kommer att vidtas ska presentera sina slutsatser . kommer jag naturligtvis inte att lämna något besked om vilka lagstiftningsåtgärder som ska vidtas, eftersom det är detta som utredningen ska analysera. Datumet är satt efter samråd med såväl den särskilda utredaren som arbetsmarknadens parter med utgångspunkten att resultat ska uppnås så snabbt som möjligt, som resultatet blir så bra som möjligt. Vad gäller Arbetsdomstolens dom i Lavalmålet går det inte med säkerhet att säga när Arbetsdomstolens dom kommer. Vi har fått indikationer på att domstolen meddelar dom tidigast . Domstolen kommer således troligen att meddela dom innan jag lämnar besked om vilka lagstiftningsåtgärder som ska vidtas. Jag vill dock betona att ett sådant besked från mig i vilket fall som helst inte skulle kunna påverka utgången i Arbetsdomstolens dom i målet. Beträffande frågan om lönedumpning är ju som bekant en av de viktigaste beståndsdelarna i den svenska modellen att vi inte har någon lagreglerad minimilön eller allmängiltigförklarade kollektivavtal. Modellen vilar i hög utsträckning på att det är arbetsmarknadens parter som genom förhandlingar sätter lönerna. Med den utgångspunkten är det inte aktuellt med lagstiftning. I stället bör jag avvakta bedömningar och förslag till åtgärder. Det är dock viktigt att komma ihåg att i enligt vår bedömning inte underkänner den svenska modellen när det gäller krav på minimilön för arbetstagare som utstationeras hit. Problemet i målet var att det aktuella kollektivavtalet var oförutsebart och svårtolkat och förutsatte förhandlingar innan det gick att fastställa vilken lönenivå den lettiska arbetsgivaren skulle behöva tillämpa. Det är alltså, när det gäller frågan om lön, snarare arbetsmarknadens parter som bör se över sina avtal för att se till att dessa uppfyller de krav konstaterar finns när det gäller transparens och förutsebarhet. I fråga om eventuella lagstiftningsåtgärder för att komma till rätta med konsekvenserna av Lavaldomen får vi dock ge oss till tåls och avvakta utredningens förslag till sådana åtgärder. Jag anser inte att vi ska koppla en så kallad social klausul till Lissabonfördraget. Lissabonfördraget har förhandlats färdigt och undertecknats av samtliga stats- och regeringschefer i EU. Det går inte att i detta skede kräva att en ny klausul ska kopplas till fördraget. Dessutom ändrar inte Lissabonfördraget förutsättningarna för den svenska modellen, där kollektivavtal och en tydligt reglerad konflikträtt står i centrum. Fördraget erkänner uttryckligen arbetsmarknadens parters betydelse och respekten för deras självständighet. Genom EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, som blir rättsligt bindande genom Lissabonfördraget, lyfts flera av de rättigheter som arbetstagare har på arbetsmarknaden fram. Lissabonfördraget innebär också att det politiska beslutsfattandet inom EU blir effektivare. EU blir ett bättre fungerande samarbete. En realistisk väg framåt på EU-nivå är att fortsätta arbeta med bättre genomförande av utstationeringsdirektivet och utbyte av information mellan medlemsstaterna. Det pågår viktiga insatser med dessa frågor inom EU. Bland annat har kommissionen meddelat en rekommendation om ökat administrativt samarbete i frågor om utstationering. kommer att delta och delta aktivt i den högnivågrupp som är på väg att startas på kommissionens initiativ och som ska jobba med tillämpningen av direktivets regler i medlemsstaterna. Jag är övertygad om att detta arbete kommer att innebära viktiga framsteg. Jag kan också passa på att nämna att kommissionen just nu arbetar på att ta fram ett socialt paket som kommer att presenteras . Regeringen deltar aktivt i diskussionen om det sociala och de olika välfärdsmodeller som ryms inom unionen. Vid toppmötet i kommer statsministern att diskutera de frågor som står på dagordningen för mötet. Statsministern kommer som vanligt att vid informella samtal sprida kunskap om och förståelse för den svenska modellen och vår inställning vad gäller lönedumpning. 2 (): Det är ju brukligt att tacka för svaret, så jag börjar med det: Jag tackar för svaret! Men jag måste också säga, och jag säger det direkt, att svaret inte duger. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att inte statministern har valt att använda sin tid så att han själv svarar på denna interpellation som jag har ställt och som faktiskt handlar om vad han tänker göra på toppmötet i . Det är nämligen inte vilken fråga som helst som vi diskuterar . Det är en fråga som på alla sätt är avgörande inte bara för svensk fackföreningsrörelse utan också för stora delar av det många av oss kallar den svenska modellen. Men om man menar allvar med att försvara den måste man förstå vikten av de fria fackföreningarnas möjlighet att agera för de villkor som ska vara gällande i . Det är inte vilken fråga som helst; det är en fråga som kräver väldigt mycket ord men också handling. Svaret duger inte heller, tycker jag, av några andra skäl. Det krävs en helt annan analys och ett helt annat engagemang av den ett agerande och en tydlighet som jag helt saknar i svaret. Jag vill ta två exempel på det. Det ena är en mening som arbetsmarknadsministern nu har läst upp. Den lyder så här: Jag, liksom arbetsmarknadens parter, är övertygad om att vi kan lösa konsekvenserna av domen genom åtgärder på nationell nivå. Jag vill också återge två meningar i en artikel som jag, , ordföranden i LO och ordföranden i TCO har skrivit. Där skriver vi så här: Men ändringar i svensk lag kan inte åtgärda alla de fundamentala problem som har uppstått efter beslut. Domarna kräver dessutom behov av revideringar av EU:s lagstiftning, vilket måste drivas på av den . Det är min ena mycket allvarliga invändning. Arbetsmarknadsministern gör en helt annan tolkning av vad två riktigt starka, viktiga parter själva säger, nämligen att det inte räcker med det vi kan göra på nationell nivå. Min andra kommentar handlar om det som sägs om vad statsministern ska göra. I svaret står det så här: Regeringen deltar aktivt i diskussionen om det sociala och de olika välfärdsmodeller som ryms inom unionen. Det var intressant, men jag vill inte höra hur man diskuterar olika modeller utan hur man försvarar den svenska modellen. Sedan meddelar regeringen att vid toppmötet kommer statsministern att diskutera de frågor som står på dagordningen. Det är en intressant upplysning. Sedan säger man att statsministern kommer att, som vanligt vid informella samtal, sprida kunskap om och förståelse för den svenska modellen. Jag tycker uppriktigt sagt inte att det duger på något enda sätt. Jag tycker att det här andas anmärkningsvärd passivitet och lojhet. Vad som kvarstår är frågan om regeringen på allvar förstår den berättigade oro som finns långt ute i och den debatt som förs ute i . Jag vill ta upp två frågeställningar. Den ena är att jag fortfarande kräver att regeringen i EU vid varje möjligt tillfälle inte bara informerar om och skapar förståelse för utan försvarar och tar upp vikten av den svenska modellen. Den andra är att jag undrar om arbetsmarknadsministern skulle kunna hälsa statsministern, när han träffar honom nästa gång, att det är nödvändigt att han agerar tydligt på toppmötet i och inte bara informerar utan försvarar den svenska modellen. De två sakerna vill jag ha en kommentar till vid nästa tillfälle. 3 (): För artighetens skull ska jag också tacka för svaret på min interpellation. Tyvärr måste jag nog säga att jag inte är nöjd med svaret, och annat var väl inte väntat. I ministerns svar står det: Jag, liksom arbetsmarknadens parter, är övertygad om att vi kan lösa konsekvenserna av domen genom åtgärder på nationell nivå, det vill säga genom ändringar i lagstiftning och genom en anpassning av kollektivavtalen för dessa situationer. Om det ändå hade stannat där och inte fortsatt med de skrivningarna tror jag att flera hade kunnat se detta som ett positivt svar från ministern, men så är det inte. Sedan sprids det en oro om man går ännu längre ned i svaret där det står: Modellen vilar i hög utsträckning på att det är arbetsmarknadens parter som genom förhandlingar sätter lönerna. Med den utgångspunkten är det inte aktuellt med lagstiftning. I stället bör jag avvakta. Vän av ordning funderar då vad som ligger bakom ordet avvakta och att jag inte är nöjd. Vad är det som ministern väntar sig av utredaren? Är det att han ska komma fram med de förslag som ministern kanske inte vill framföra här i kammaren ? Därför vill jag gärna ha svar på de här frågorna. För mig är det viktigt att vi slår vakt om den svenska modellen. Den uppfattningen tror jag att jag delar med alla löntagare. Oron är stor inför vad som kommer att hända. Regeringen är inte trovärdig här. En stor arbetarrörelse och en stor fackföreningsrörelse är emot detta. Det går inte att bara kringgå detta. Därför hade det varit mycket bättre om vi hade kunnat få någon typ av viljeinriktning från utredaren innan vi här i kammaren ska besluta om Lissabonfördraget. Jag håller också med om att man kanske inte ska sätta dessa två tillsammans, men det hade ändå varit snyggt om man hade skyndat på utredningen. Vi ska inte blanda in andra saker, men det går väldigt lätt att fatta beslut om stora skattesänkningar för vissa personer utan att man har utrett det. Därför hade man kanske kunnat skynda på den här utredaren så att vissa saker hade kunnat komma fram som hade lugnat de svenska löntagarna. Därför tycker jag att det är viktigt att de svenska löntagarna får ett besked om utredningens förslag innan beslutar om Lissabonfördraget. Min fråga till ministern blir: Kommer ministern att se till att vi får ett svar från utredaren innan vi går till beslut om Lissabonfördraget? Det behöver inte vara något färdigt utkast, utan det räcker med en viljeinriktning. Vad vill man göra av detta? Jag tror att det vore viktigt för alla oss som känner oro för detta. 4 HANS (): Jag får väl också börja med att tacka för svaret. Tyvärr är svaret vad man kunde förvänta sig av en regering som alltid är så oerhört snabb när det gäller att förändra löntagarnas villkor men som, som vanligt, inte gör sig någon brådska när det gäller att gå till försvar när villkoren för svenska löntagares ställning på arbetsmarknaden hotas. Den här Lavaldomen skakar själva grunden för den svenska modellen på arbetsmarknaden. Efter den här domen är det inte självklart att svenska löner och arbetsvillkor ska gälla för arbete i . Det skakar naturligtvis också förtroendet för EU. Vi som var aktiva i ja-kampanjen för EU gav väldigt tydliga besked till de människor vi träffade då om att den svenska modellen med svenska kollektivavtal ska gälla på svenska arbetsplatser även framöver. hade vi en intensiv debatt i om tjänstedirektivet. Där fick vi ett stort stöd och en stor majoritet inom hela EU-kollektivet för att det inte skulle förekomma lönedumpning. Vi skulle, i enlighet med vad vi sagt, kunna upprätthålla svenska löner och arbetsvillkor i , precis som andra länder inte skulle behöva vara med om någon dumpning. När nu kommer med en helt annan tolkning av rättsläget rubbar det förtroendet för hela det politiska systemet både i och i EU. Därför tycker jag att regeringens senfärdighet är så väldigt olycklig. Man väntar i månader med att tillsätta en utredning. Sedan ger man utredaren en onödigt på sig i en i grunden ganska okomplicerad fråga. Det kommer att kasta en mörk skugga över hela debatten om Lissabonfördraget. Men jag tycker inte att det är det största problemet, utan det största problemet i det här sammanhanget är att vi har ett osäkert rättsläge . Jag träffade en facklig ombudsman i går som beskrev flera tillfällen när han försökt att teckna avtal med utländska företag som sagt att det behöver man inte göra. Man behöver inte teckna något kollektivavtal, och sedan hänvisar man till Lavaldomen. Och för som går förvärras det här läget. Därför är det som jag ser det helt nödvändigt att utredaren får direktiv av regeringen att komma med ett delbetänkande tidigt och att regeringen tidigt ger klart besked om vilka ändringar man vill göra i utstationeringslagen, i lex , och framför allt hur regeringen tänker agera i EU i den här frågan. Jag tycker att det är ett anständighetskrav att man ger klara besked om de här frågorna innan vi ratificerar Lissabonfördraget. Jag tycker också att det är ett anständighetskrav att man ger klara besked om det här så att vi får slut på den osäkerhet på arbetsmarknaden som råder . Det är en ohållbar situation för de fackliga organisationerna att försöka upprätthålla ordning och reda på arbetsplatserna när vi har ett så osäkert rättsläge. Vi måste komma ifrån den här situationen så snabbt som möjligt. Vi kräver att regeringen agerar snabbt i den här frågan. Den tål inte att dras i långbänk. 5 (): Den uppmärksamhet som villkoren för landets löntagare har fått efter den så kallade Vaxholmsdomen är svår att finna motsvarighet till i riksdagsdebatten under säkert . Då menar jag naturligtvis inte intresse från oss i opposition, utan då menar jag regeringspartiernas företrädare. Många som hörs i debatten efter domen tycks tro att det här handlar om juridik. Ingenting kan vara mer fel. Det handlar om de anställdas rätt till rättvisa löner, ett bra försäkringsskydd och en god arbetsmiljö, allt det där som företag som inte vill teckna några avtal konkurrerar med. Tyvärr kan jag konstatera att det är många som inte har bilden klar för sig när det gäller , till och med ledamöter i den här kammaren, som annars brukar vara så välinformerade. Företaget hade inget kollektivavtal när konflikten startade. Kollektivavtal i ursprungslandet tecknades dagen innan man skulle träffa lokala representanter för att förhandla om svenskt kollektivavtal. Fram till var jag ordförande för i , och där kom jag i kontakt med problematiken på nära håll. I Karlstadstrakten var det polska byggnadsarbetare som jobbade för en timpenning på . Där fanns en polsk byggnadsarbetare som heter , som fick en lön på . Men det handlar inte bara om löner. Man möter också arbetskraft som bor under vidriga förhållanden ute på arbetsplatsen på madrasser bland byggmaterial eller i baracker på utan vatten. Men det kanske värsta är att företaget inte bryr sig om arbetsmiljön. Att inte bry sig om arbetsmiljön är en konkurrensfördel , och för mig får aldrig de anställdas villkor bli ett konkurrensverktyg. Att flertalet av majoritetens riksdagsledamöter så klart tar avstånd från svenska kollektivavtal på svensk arbetsmarknad gör att de fackliga organisationerna står ensamma i kampen mot globaliseringens avarter eftersom en majoritet av de folkvalda ifrågasätter kampen för svenska kollektivavtal på svensk arbetsmarknad. I ministerns interpellationssvar, som också citerade, står det att man vill lösa konsekvenserna av domen genom åtgärder på nationell nivå, det vill säga genom ändringar i lagstiftningen och genom en anpassning av kollektivavtalen för dessa situationer. Jag undrar: Hur menar ministern att kollektivavtalen ska anpassas? Kontentan av det här agerandet torde bli att regeringen lägger fram ett förslag om lagstadgade minimilöner i . Konsekvenserna av Lavaldomen är svårtolkade, men det är oerhört viktigt att vi som vill ha trygga arbetsplatser och konkurrensneutrala villkor för de företag, stora som små, där landets löntagare arbetar måste fortsätta hävda svenska kollektivavtal på svensk arbetsmarknad. Detta borde ministern ha talat om, men det gör inte regeringen i något forum, varken inom landets gränser eller ute i . Om inte ministern vill ge oss som deltar i debatten ett besked borde i alla fall landets småföretagare och löntagare som lyssnar framför radio- och tv-apparater och åhörarna på läktaren få ett besked. 6 (): Tack så mycket, ministern, för svaret! Men jag måste säga att jag inte alls känner mig lugn med det svar som jag har fått. I en så viktig fråga jobbar inte den kraftfullt för kollektivavtalsmodellen, som är så enormt viktig att bibehålla. En sak till som är anmärkningsvärd är att min partiledare inte får svar av statsministern i den här frågan. I borde vi se ett verkligt stort engagemang från regeringens sida på europeisk nivå, men det är någonting vi inte alls får se. Jag har alltid med mig historien i politiken, och i denna fråga speciellt den kamp som våra fackliga kamrater har haft för arbetarnas rättigheter. Ni sade i valrörelsen att ni var det nya , men minister , det rimmar väldigt dåligt med det agerande som ni håller på med i svensk politik . Ni gör allt för att se till att mina fackliga kamrater ska få det allt sämre. Ni håller på att rasera den svenska modellen, som runt om i världen är mycket ansedd. Det är i många debatter fokus på enbart i den här frågan, men vi får inte glömma att det även handlar om kommunalarna och Handels, och framför allt handlar det om småföretagarna, minister . Jag får samtal från småföretagare som oroas så för den svenska politik som ni för i det här landet . Hur ska de kunna ha kvar sina företag om ni inte ser till att fixa den här frågan? Ministern kan stå här och le , men det är allvar, Littorin. är det så, arbetsmarknadsministern, att det här är en strategi att slå hål på den svenska modellen och att vara så passiv från den håll att ni får lönedumpningar på den svenska arbetsmarknaden. Med er politik slår ni på dem som redan ligger. Som en partivän sade: I EU-valrörelsen sade alla att kollektivavtalen inte skulle drabbas, och gäller det verkligen att vi politiker står upp för det. Jag vill höra ministern säga till oss här i kammaren att han kommer att lösa det här innan vi ska anta fördraget här i kammaren. Eller är det så att det här är ministerns och regeringens strategier för lönedumpning? Eller är det kanske så att det är en splittring i regeringen? Partivännerna i EU verkar ju inte alls vara för att lösa den här frågan. Regeringen står i talarstolen och säger att man värnar kollektivavtalen, men man visar det inte på europeisk nivå. De slåss inte för den här frågan i , herr minister . Du har ansvaret, och det är du som ska ta det . Och säg inte en sak här i kammaren och gör någonting annat, som du gör! Stå upp för kollektivavtalen! Runt om i vårt land, både bland fackföreningskompisar och bland småföretag är man livrädd för att du inte ska ta ditt ansvar. Så det är dags , minister . Se till att kämpa för att vi kan ha den svenska modellen kvar! Du har ju i många debatter sagt att du värnar den svenska modellen. Den här frågan visar verkligen en tydlig konflikt i svensk politik. Det är en konflikt mellan höger- och vänsterpolitik, och det är samma gamla moderater som det alltid har varit. Det är inte några nya moderater. Ta ditt ansvar! 7 (): Jag vill också börja med att tacka för svaret. Det var väldigt intressant att noga läsa det. Jag vill också, som de andra, meddela att jag inte är nöjd med det. Det var inte det svar jag hade hoppats på. Jag vill också passa på att så här inledningsvis i den första omgången ta upp fem krav som LO riktade till statsminister . Eftersom alla kraven men speciellt det om det sociala protokollet sammanfaller med detta läser jag upp dem. Det handlar för det första om att agera för likabehandling i enlighet med reglerna på svensk arbetsmarknad, för det andra att agera för att balansen mellan grundläggande rättigheter och fri rörlighet återupprättas i , för det tredje att agera för att i ministerrådet stödja den europeiska fackföreningens krav på ett socialt protokoll, för det fjärde att agera för att utstationeringsdirektivet ändras i syfte att uppnå likabehandling och för det femte att agera för att bemanningsdirektivet antas för att uppnå likabehandling. Eftersom det numera tydligen är arbetsmarknadsministern som även svarar på frågor ställda till statsminister vänder jag mig till arbetsmarknadsministern och hoppas få ett bra svar. Jag vill gå in närmare på svaret och konstaterar att ministern säger att den utredning som tillsatts med anledning av Lavalmålet kommer att arbeta med utgångspunkten att den svenska modellen i så hög utsträckning som möjligt ska kunna tillämpas även i fall av utstationering av arbetstagare till , som EG-rätten fullt ut respekteras. I den mån åtgärder behöver vidtas för att den svenska modellen ska bevaras och att svenska kollektivavtal ska kunna tillämpas, så kommer jag att verka för att så sker som EG-rätten fullt ut respekteras. Det är precis det som det handlar om, nämligen vad som är underordnat och vad som är överordnat. Är de så kallade fyra friheterna varor, tjänster och kapital samt människor i den fria rörlighetens namn överordnade? Det är nyckelfrågan. Det handlar om respekten för den fria förhandlingsrätten och att svenska kollektivavtal ska gälla på arbetsplatserna i . i samma svar förs ett resonemang om minimilöner och att de inte skulle underkännas, samt att konstaterar att det ska finnas transparens och förutsebarhet och att det är arbetsmarknadens parter som ska se till det. Det skulle innebära att hela systemet med ackordsförhandlingar blev oerhört svårt att driva med anledning av svaret och det som sagt. Det finns ingen förutsebarhet när två parter möts och ska diskutera löner och allmänna anställningsvillkor vad gäller ackordsförhandlingar. Det var precis det som hände i Lavalfallet i , och sedan säger man att det ska vara förutsebart. Det är den andra nyckelfrågan. Jag har bett titta på vad det finns för material kring Lavalfallet, vilka non-papers det finns och vad som finns om just transparensen. Det visar sig att ministerrådet inte lämnat något yttrande i ärendet.