prot · GW0948 · 2008-12-12 00:00:00 — I skuggan av västvärldens finanskris, varsel inom den svenska industrin och våra egna nationella tragedier med medmänniskor som förlorar hoppet, grannar som blir arbetslösa och osäkerheten som växer sig stark får vi inte vända resten av världen ryggen. Jag syftar på den miljard individer som ofta går till sängs hungriga. Jag syftar på de 800 miljoner flickor, pojkar, kvinnor och män som aldrig fått lära sig läsa, räkna och skriva. Jag syftar på de dryga tre miljarder som lever i diktatoriska länder vars despoter förvägrar dem rätten att tycka, tänka och tro fritt. Jag tänker på de hundratals zimbabwiska barn som kommer att dö i kolera nu veckan inför julen. Jag tänker på de tusentals kongolesiska kvinnor som kommer att våldtas är slut, eller för all del de miljoner barn i utvecklingsländer som , 2009, kommer att dö i barnsjukdomar vi utrotade i västvärlden för . I dessa tuffare tider hos oss i den rika delen av världen är den globala solidariteten viktigare . Det är ytterst viktigt att vi sätter millenniemålen i fokus och att vi ser till att den globala solidariteten går vidare oavsett om det gäller att krossa världsfattigdomen, prioritera HBT-personers rättigheter eller kvinnors rätt till fria, lagliga och säkra aborter. Som liberal är jag alltid noggrann med att betona att bistånd aldrig kan krossa världsfattigdomen. Det är frihandel, avskaffade handelshinder och starkare ekonomiskt samarbete som är och förblir den viktigaste nyckeln för att skapa en värld utan fattigdom och hunger. Men ett generöst, värderingsstyrt och resultatinriktat bistånd är också en oumbärlig komponent och ett effektivt smörjmedel för att främja demokrati, jämställdhet, marknadsekonomi, rättsstat, respekt för privat ägande, miljöhänsyn och mänskliga rättigheter. Som liberal är jag mycket stolt över alliansens demokratiskrivelse som är en av de största framgångarna . Men det är bara början på ett ännu starkare fokus på just frihet från förtryck. Men allt detta kräver, som vi vet, penningen. Därför är det centralt att alliansregeringen håller fast vid enprocentsmålet för att internationell solidaritet inte ska bli någon budgetregulator. Det samlade biståndet från de europeiska länderna minskar. Det visar nya siffror från , det ekonomiska samarbetsorganet för ett stort antal stater i och . statistik visar att det europeiska biståndet minskar från av bni. Man skriver: Enligt har det internationella biståndet endast ökat med hälften av vad som krävs för att uppnå FN:s millenniemål. Det genomsnittliga biståndet från länderna i Dac ligger på av bni. Även om det svenska biståndet på intet sätt är perfekt vi behöver fokusera mer på demokrati, mänskliga rättigheter, marknadsekonomi, effektivitet med mera tillhör vi toppländerna på biståndsfronten. Det får vi aldrig glömma i denna kammare när vi tvistar om olika satsningar. Alla noterade kanske att i rapporten från den Washingtonbaserade amerikanska tankesmedjan to Development Index stod det att läsa att svenskt bistånd är bäst i världen både i kvantitet, i förhållande till landets storlek, och i kvalitet. Jag tycker att vi kan vara lite stolta som denna och sträcka på ryggen för att svenska skattebetalares pengar gör att miljoner barn världen över får gå i skolan , att miljoner barn i utvecklingsländer vaccineras, att tusentals demokratiaktivister världen över ges stöd i kampen för att krossa sina diktatoriska ledare. Men bra kan förstås bli bättre, och det är många nya frågeställningar som reses under utvecklingens gång. Jag tror att vi alla bör reflektera mer över vad vi ska prioritera i nya projekt i biståndet, nya utmaningar. Vi ser världen över fundamentalismens framväxt och en ökande religiös dogmatism i många utvecklingsländer. Hur hanterar vi en islamisering i , där starka biståndsgivare inte predikar mänskliga rättigheter utan snarare medeltida ideal? Vi ser hur diktaturländer som och får ett allt större utrymme som biståndsgivare utan några krav alls vad gäller goda mänskliga fri- och rättigheter. Hur kan vi formulera ett vassare demokratistöd till frihetsaktivister världen över så att människor också i exil kan involveras mer effektivt? Det är en fullkomlig skandal, tycker jag personligen, att många duktiga, kompetenta frihetskämpar som kommer hit som immigranter och flyktingar inte involveras i arbetet med att stödja deras gamla hemländer att komma på fötter igen vad gäller demokrati och upplysning. Vi vet alla att politik är kompromissandets konst, och när vissa partier i denna kammare fäster allt fokus i debatten på volym och andra bara betonar effektivitet, tror inte vi liberaler att debatten behöver vara så förenklad. Det behöver inte vara någon motsättning. Vi behöver inte mindre bistånd. Tvärtom behöver vi mer bistånd och bättre bistånd med fokus på volym, kvalitet och kvantitet. Sedan alliansregeringen tog över 2006 har biståndsbudgeten ökat med 5,7 miljarder eller . Det bör vi också ha i åtanke när vi diskuterar siffror och procentsatser. Jag instämmer i delar av oppositionens kritik. Man kan absolut ha synpunkter på detaljer i biståndsbudgeten. Det kan jag hålla med om, och det ska man vara ärlig med i debatten. Vi är fyra partier, och vi måste kompromissa på olika fält. Men man får aldrig glömma helhetssynen, för det är ändå den som till syvende och sist är det allra viktigaste. Avräkningarna från biståndsramen för exempelvis skuldavskrivningar blev negativa med 215 miljoner, det vill säga att 215 miljoner tillfördes biståndsramen. Det var många av oss i alliansen som kämpade internt för att få ned dem. Vi kan också konstatera att Socialdemokraterna uppnådde av bruttonationalindex ett av vid makten, och det var precis när den borgerliga regeringen tillträdde efter valet . Alliansregeringen, däremot, har uppnått enprocentsmålet . som var biståndsminister 19911994 låg vi till och med , men också nu har vi nått upp till enprocentsmålet. Det tycker jag att man ska ha med sig i diskussionen, inte minst Socialdemokraterna som slår sig för bröstet. Bortsett från själva budgetdelen vill jag betona några aspekter som ligger mig som liberal extra varmt om hjärtat, och det är förstås utökade satsningar på demokratisering och mänskliga rättigheter. Detta år tillför vi 100 nya, friska miljoner till detta fält, och det kommer också att fortsätta. Vi i vill speciellt betona just yttrandefriheten, pressfriheten och det fria ordets makt. Vi har inte än nått fram till att få våra allianskamrater med oss om en yttrandefrihetsmiljard, men det är något som vi i varje förhandling enträget fortsätter att lyfta fram. I genomsnitt uppnådde de socialdemokratiska regeringarna under sina vid makten av bni i snitt , lyssna! till skillnad mot oss som konsekvent har nått . Då kan man undra vad dessa skillnader är för pengar. Jo, skillnaden mellan och är hela . Den fattiga delen av världen gick alltså miste om för att Socialdemokraterna och deras samarbetsvänner inte förmådde att leva upp till den nivån. Socialdemokraterna kanske borde notera bjälken i det egna ögat innan de påtalar grandet i andra individers ögon. En av våra kära kolleger i utrikesutskottet, nämligen , gör sin tror jag sista insats i denna kammare direkt efter mig. Jag tror att vi alla, oavsett om vi står till höger, vänster eller i mitten på den politiska kartan, har uppskattat engagemang i utrikesutskottet, inte minst i dessa frågor om internationell solidaritet och bistånd. Han brukar skämtsamt kallas för Trade i och med sitt engagemang för rättvisemärkt. Att vi har rättvisemärkt kaffe i kafé är förtjänst. Att vi har en butik i som säljer rättvisemärkta produkter som hjälper fattiga kvinnor och män världen över att komma ur fattigdomen är också förtjänst. Jag hoppas att vi alla kan ta på oss ett stort ansvar att fortsätta driva de frågorna när han nu väljer att lämna . 37 HANS () replik: Den sista delen av anförande med de värmande och berömmande orden om får jag understryka att jag fullständigt ställer mig bakom. har gjort sig känd både här i och utanför som en av jämställdhetens förespråkare när det gäller biståndet. I just retoriken om behovet och vikten av jämställdhetsarbete i biståndet tror jag att jag och väldigt ofta har låtit väldigt lika och varit eniga. Men sedan finns det också en praktisk verklighet när retoriken ska omsättas i en konkret budget, och där finns det betydligt större skillnader. Jag skulle vilja ställa konkreta frågor om några av de satsningar eller brist på satsningar i den borgerliga budgeten när det gäller jämställdhetsarbete. har den borgerliga regeringen, inklusive , dragit ned stödet till Unifem, , . Unifem är det FN-organ som arbetar med kvinnors deltagande i demokratiska parlamentariska processer, det organ som lyfter fram kvinnors mänskliga rättigheter. Den borgerliga regeringen, inklusive , har dragit ned stödet till UNFPA från 405 till 400 miljoner, trots att UNFPA är det organ som arbetar och står upp för frågan om sexualupplysning, preventivmedel, SRHR-frågor. Det är frågor som vi vet är under starkt tryck från det som kallar religiös dogmatism, men kanske inte främst från den muslimska världen utan snarare från den religiösa dogmatism som vi ser dominerar i . Jag skulle vilja veta varför den borgerliga regeringen, inklusive , har genomfört de tydliga neddragningarna för de här FN-organen som spelar en så stor och avgörande roll just när det gäller arbetet för kvinnors rättigheter i världen och jämställdhet. Jag förväntar mig trots allt ett svar från på frågan. Vi fick ju höra tidigare från hur eniga ni fyra partier är, så jag förutsätter att ni även på den här punkten är så oerhört eniga. Så, , varför har ni valt att dra ned på stödet till både Unifem och UNFPA? 38 () replik: Det ska jag svara på. Först och främst har regeringen valt tre huvudprioriteringar vad gäller biståndet. Den första är demokrati, den andra är miljö och den tredje är kvinnors rättigheter. Som FN-systemet är uppbyggt är det inte bara Unifem eller UNFPA som jobbar med just kvinnors rättigheter. Jag vidhåller att de bägge två gör ett otroligt starkt arbete. Jag besökte Unifem senast för en månad sedan och diskuterade deras arbete för att stötta kvinnliga parlamentariker i världen. När det gäller just dessa två organisationer handlar det om en annan aspekt som har varit ganska viktig. Vi vet att det genomförs ett väldigt starkt reformarbete inom FN-institutionerna, där har kommit allra längst. De har sett till att effektivisera, de jobbar mot korruption och de jobbar för transparens allra mest. De ses som en förebild. Också , vår högsta svenska på plats, har jobbat väldigt mycket med att fokusera på det. Det som regeringen bland annat har lyft fram när det gäller både Unifem och UNFPA handlar mycket om att se till att de också går igenom ett slags reformeringsarbete. Det handlar inte om att ifrågasätta verksamheten eller att prioritera ned kvinnors rättigheter. En annan organisation som också stöder kvinnors rätt till sexuell och reproduktiv hälsa, , får fortfarande starkt stöd av regeringen. Att lägga ideologiska värderingar i detta och påstå att kvinnors rättigheter skulle vara nedtonade i den borgerliga alliansregeringen håller inte riktigt. Det handlar mer om strukturen på dessa organ. Det som vi däremot tycker är viktigt, och som också Unifem bland annat betonar, är att jämställdhetsfrågor, feminism, maktstrukturer och annat inte ska vara förbehållna bara två FN-organ inom systemet. Jämställdhetsarbetet måste genomsyra all form av verksamhet. Det måste också skjutas över på andra. Jag vet att både biståndsministern och den svenska FN-delegationen är mycket tydliga med att lyfta fram det i arbetet. Det handlar alltså inte så mycket om ideologiska värderingar utan mer om att man vill se att de ska reformera innan man kan utöka stödet igen. 39 HANS () replik: Jag förstår av svar att även har ställt sig bakom att regeringen har gjort dessa tydliga och kraftiga neddragningar till både Unifem och UNFPA. För Unifem handlar det om en neddragning av det svenska bidraget, trots att vi vet att det är det FN-organ som har den operativa rollen ute i fält runt om i världen när det gäller kvinnors rättigheter. säger att detta inte är en ideologisk fråga utan mer en taktisk fråga om hur man ska pusha fram reformer. Jag skulle önska att det var så. Men det går en tydlig skiljelinje mellan den och våra nordiska grannländers. Den rödgröna regeringen i till exempel har valt att kraftigt öka sitt stöd till UNFPA och Unifem. Där gör man i grunden en helt annan bedömning än . Jag undrar vad som gör att man i och i gör så olika bedömningar. Kan det månne bero på regeringarnas olika politiska färg? Neddragningen är oerhört olycklig. När tillträdde var ett av hans första beslut att dra tillbaka hela det amerikanska stödet till UNFPA. Det var ett resultat och en tydlig signal av den religiösa dogmatismen i , den kristna högern, som krävde att stödet skulle dras tillbaka. valde då tillsammans med en lång rad fattiga utvecklingsländer att svara med att öka stödet till UNFPA. För många länder i , och handlade det om att man ökade med eller så, men man gjorde det för att man ville markera att kvinnors rättigheter och jämställdhet är viktigt. Därför handlar inte denna fråga bara om miljoner fram och tillbaka. Den handlar om vilka signaler vi skickar ut till världssamfundet. När nu , och beslutat att öka stödet till Unifem och UNFPA är det en tydlig signal till världssamfundet att man väljer att prioritera dessa frågor. Vad blir signalen från när man väljer att minska stödet till dessa viktiga FN-organ? Det skulle jag vilja veta av . Vad är det för signal ni skickar ut till världens utvecklingsländer när ni väljer att göra dessa neddragningar? 40 () replik: Om hade en tes om att den borgerliga regeringen drar ned på stöd till kvinnors rättigheter och sexuella och reproduktiva hälsa på fält efter fält från bilaterala landsprogram till olika internationella nätverk och organisationer skulle han kunna styrka det. Men detta ligger på ett annat plan. Jag tror inte heller att biståndsminister skulle vara en av de främsta förespråkarna för kvinnors rätt till fri abort för att minska dödligheten och lyfta upp dessa ganska kontroversiella mänskliga rättigheter så ofta i sina tal om det inte låg henne och alliansregeringen varmt om hjärtat. Det är den svenska officiella hållningen. Diskuterar du, , med personer på vidhåller nog alla att det är viktigt även om man kan bli bättre på det. Om alliansregeringen hade smittats av något slags ultrakonservativ vad gäller gag rule och annat skulle det nog ha märkts över hela det politiska fältet. Det har det inte. Tvärtom lyfter man ofta upp sexualundervisning i och andra frågor på ett klart och tydligt sätt. Vi får alla bevaka utvecklingen. Det är dock inte så att neddragningarna gör att blir ett av de länder som ger minst pengar på detta viktiga fält. Tvärtom är vi en av huvudmecenaterna som stärker och ger mycket pengar till detta. Det kan komma tillbaka, men det krävs grundstrukturreformer för att de ska kunna bli mer effektiva och kunna påverka resten av FN-systemet också. 41 () replik: Jag konstaterar att i alla fall sex partier i står bakom enprocentsmålet för jag utgår från att även gör det sedan urminnes tider. Jag vill ställa samma fråga till som jag ställde till . Det gäller våra internationella åtaganden och de signaler som vi ibland får från olika organisationer om att inte alls håller samma standard som tidigare utan i vissa fall till och med motarbetar antagandet av tilläggsprotokollet till konventionen för de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna och går i bräschen för att skicka människor till , och andra länder i krig. Vi håller på att försämra det goda rykte vi faktiskt har ute i världen . Detta är dock lite grann på väg att försvinna, vilket är mycket oroväckande. Jag skulle vilja veta vad tycker om det. Det gäller också Dacreglerna. Ska det vara möjligt att ha militära insatser också under det? Vi hade exempelvis klusterbomberna. Det är många olika frågor där har agerat i strid med vad som vore rimligt. Det är bra att skuldavskrivningarna inte belastar biståndsbudgeten . Men jag hoppas att tycker att flyktingmottagande också är en sådan post som egentligen borde ligga utanför avräkningarna. Jag undrar om tänker driva det i nästa budgetrunda. 42 () replik: Som jag nämnde i mitt anförande motsägs nedrackandet på svensk biståndspolitik och alla farhågor om att sänks i olika ligor och inte alls har samma goda anseende som tidigare av att vi får rapporter där ständigt lyfts upp som det bästa eller ett av de bästa länderna. Jag citerade tidigare den Washingtonbaserade tankesmedjan som kom . Den är mycket internationellt erkänd. och tillsammans blev de länder som ansågs vara bäst utifrån kvantitet i förhållande till landets storlek och kvalitet. lever alltså upp till detta. Det är ingen hemlighet i riksdag att sex av sju partier är för enprocentsmålet. Det beslutades då ännu inte fanns. Det har alltså funnits . Det är inte heller någon hemlighet att liberaler alltid har varit tidiga. Det var ingen slump att det var en kanadensisk liberal utrikesminister som inför FN föreslog ett 0,7-procentsmål vad gäller biståndet. Vi har alltså en fast och solid hållning där. Det är heller inte konstigt att vi har diskussioner i denna fråga inom alliansen för att ett parti har en annan åsikt. Tills den dag då denna politik ändras, vilket jag inte tror kommer att hända, få ni ändå se på det som vi levererar. Där är budskapet klart och tydligt att man ska leva upp till enprocentsmålet. Både och är partier av starkt idealistisk karaktär. Ni blir nog varse när ni ska samarbeta med Socialdemokraterna att det här kan bli ett problem eftersom Socialdemokraterna hade i snitt i bistånd, avräknade flyktingkostnader, hade skuldavskrivningar på bistånd och gjorde många saker som ni kritiserar oss för. Det kanske inte alltid är så att det egna partiet till punkt och pricka får igenom alla saker som man skulle ha velat om man varit ensam vid makten. 43 () replik: Jag säger inte att vi får dåligt rykte på grund av att vi minskar biståndet eller så. Jag vet att vi är en av de största givarna. Det jag menar är att vi får dåligt rykte av andra skäl som till exempel när vi motarbetar antagandet av olika internationella regelverk i stället för att gå i bräschen för dem. Där håller vi på att försämra vårt rykte ute i världen. Det hoppas jag att ni allianspartier försöker förhindra. Ni är ju fyra. Jag är medveten om att vi också kommer att kompromissa. Det är självklart att man måste kompromissa om man ska samarbeta. Det är uppenbart för alla parter. Ni ville dock inte kompromissa om skuldavskrivningarna, till exempel. Ni har lyckats få bort det från avräkningarna, i alla fall det här året. Kommer ni att göra något även när det gäller flyktingmottagandet? 2 miljarder är en mycket större andel än vad vi sett tidigare. var det i och för sig 2,5 miljarder. Jag undrar om dessa miljarder är i enlighet med Dacs regelverk. Jag tror inte att det kan vara så mycket som vi enligt Dacs regelverk faktiskt har rätt att dra av. Jag skulle vilja att man utreder detta ordentligt innan nästa budget kommer. Om inte ni gör det får väl vi göra det själva. Jag skulle alltså vilja veta följande: Tycker att det är helt okej att dra dessa 2 miljarder till flyktingmottagande, eller skulle ni vilja förändra även det? 44 () replik: När det gäller Dacs kriterier för vad man får räkna som bistånd eller inte finns det helt klara linjer. Det tycker jag personligen som liberal. Vi ska vara glasklara med att militära insatser inte ska finansieras med biståndsmedel över huvud taget. Där går en klar och tydlig linje. Det var tidigare en diskussion om minröjning. När det gäller minröjning är det en poäng att separera den från militära insatser. Jag har själv varit med och tittat på minröjningsprojekt, bland annat i . Det är en poäng att det är civila som gör detta, så att de inte kan bli attackerade på samma sätt utan att de har en frihet. Det är förvisso ofta militärutbildade personer som har denna kunskap. Men att de är civila i sin roll gör att det kan bli mer effektivt och mer stabilt. Hur man skiljer mellan militära insatser och bistånd är glasklart för oss. När vi senast hade en biståndsdebatt stod det väldigt klart och tydligt att alliansregeringen inte avser att förändra detta. När det gäller annan finansiering som har tagits upp här tycker vi folkpartister att det är rimligt att lägga exempelvis klimataspekter på biståndet. Där skiljer vi oss från er. Vi tycker att det är rimligt att man lägger ambassadkostnader på biståndet till om det finns en tydlig koppling till detta. När det gäller flyktingdelen är det accepterat via . Det kanske är en något för stor del som ligger där just . Men i princip är det inte vår huvudpoäng att ta bort det helt. Men man kanske skulle kunna minska detta och bena upp det hela. Det förs en diskussion internationellt när det gäller att man använder biståndspengar till flyktingprojekt på plats, ibland via UNHCR, och om det ska vara bistånd eller inte. Ja, det tycker vi eftersom det klart och tydligt är kopplat till biståndssfären. När det gäller just flyktingpolitiken går kanske inte alltid de stora skillnaderna i svensk politik mellan höger och vänster, utan det kanske oftare är så att de två största partierna har en samsyn och hållning än vad vi andra har. Jag får önska er lycka till i eventuella kommande förhandlingar och diskussioner om vad som ska vara bistånd och inte. 45 (): Jag börjar med att yrka bifall till samtliga av utskottets förslag till beslut. Detta anförande blir, som sagt, mitt sista som ledamot i utrikesutskottet. Jag har alltså beslutat mig för att lämna . Jag ska senare berätta varför. Jag får väl efter att allianstroget ha yrkat bifall till samtliga utskottets förslag i detta betänkande ändå nyttja tillfället att säga vad vi kristdemokrater och jag själv har för reflexioner på detta betänkande och svenskt internationellt bistånd. När det gäller etisk handel, som jag har intresserat mig extra för under dessa år, är det uppmuntrande att folkrörelserna Rättvisemärkt och Rättvis Handel utvecklas. Försäljningen globalt har växt med . I ökade den . ser ökningen ut att fortsätta med rejäla kliv. såldes det globalt varor som räknas till rättvis handel för . hade det ökat till . Detta är exklusive hantverk, leksaker, smycken, kläder där statistiken tyvärr är bristfällig. Denna etiska handel gäller i huvudsak små odlare och hantverkare. Men vi ser nu även ett ökat intresse bland stora företag att få sina produkter rättvisemärkta. När det multinationella företaget , som inte har ett så gott renommé som etiskt starkt, ansökte om att få en av sina kaffesorter rättvisemärkt, vilket de fick, började fler och fler större företag att vakna, och står de på kö för att få varor certifierade. Dessa varor säljs numera inte bara i de 4 000 världsbutikerna, utan framför allt i ca 110 000 varuhus och vanliga livsmedelsbutiker globalt sett. I säljs de i nästan alla livsmedelsbutiker, även om bredden på utbudet är lite smalt i en del butiker. De frivilliga nätverken för etisk handel bland storföretag , Corporate Social Responsibility, och FN:s Global Compact når många fler fattiga arbetare än Rättvisemärkt och skapar stora förbättringar vad gäller etiken i näringslivet. Många svenska företag är ledande i den utvecklingen. Det handlar om att stimulera företagen i dessa nätverk att agera mer etiskt. Dessa nätverk får fler och fler anslutna företag på sina medlemslistor, även om det svenska Globalt Ansvar, som finns på UD, är minimalt bemannat och borde förstärkas. Vi i utrikesutskottets alliansgrupp hade ett uppmuntrande möte med handelsminister i förrgår, då hon berättade om svenska företags större och större intresse för att etablera sig i . Handeln med är nästan lika stor som handeln med . I dessa Afrikasatsningar ingår CSR-tänkandet i samband med etableringarna.