prot · GW0913 · 2008-10-15 00:00:00 — Det är kanske någon borgerlig debattör här som vill ge besked om därmed signalerar att det inte är aktuellt att sälja Nordea eller . Grundfrågorna finns där: Är det viktigt att ha kvar utförsäljningsplanerna med tanke på den oro som finns? Ökar stabiliteten på den svenska finansmarknaden om man säljer och Nordea? Om vi tittar på ett annat perspektiv: Ökar konkurrensen om och Nordea säljs? Kommer vi som kunder eller konsumenter att ha någon nytta av ett ökat oligopol på bank- eller finansmarknaden? Det stora bekymret har varit frånvaron av aktörer. Här har varit en viktig aktör i och med att man har kunnat pressa bolåneräntorna på ett sätt som gör att andra aktörer tvingas följa efter. Det är frånvaron av statligt agerande som har varit ett bekymmer. ser vi ett ökat engagemang i och inte minst i . Jag oroar mig även för hur turbulensen på den finansiella marknaden påverkar den reala ekonomin. Någon av talarna jag tror att det var uttryckte det på ett bra sätt. Vad är det som påverkar Lastvagnars försäljning? Jo, kapital krävs för att finansiera köp av lastbilar. Det klarar man inte av. Det är en annan typ av kris än den som PV har det ska veta men det är en tydlig kris som slår inom stora delar av svensk industrisektor. Det riskerar att skapa en situation där det blir frånvaro av investeringar. Om det är något vi behöver, inte minst i den konjunktur vi nu går in i, är det fortsatta investeringar i vårt land. Det här är i stora delar en likviditetskris, inte en soliditetskris. Här finns ändå resurser och möjligheter att göra viktiga investeringar för svensk industri. Här valde att lätta på förlåten och föra en diskussion om lånegarantier. Jag är den förste att säga att det vore en intressant möjlighet. Jag har noterat att det i samtalen om Volvos framtid har kommit upp den typen av diskussioner för att möjliggöra investeringar. måste vi alla vara medvetna om att här bör ändå ett fungerande banksystem vara det som ska sköta åtagandet. Det är den allra bästa lösningen, men just nu har vi en inte fungerande finansmarknad. Det vore intressant om det är någon borgerlig debattör här som är beredd att ta upp den handsken och föra ett resonemang om lånegarantier eller hur vi på annat sätt ska få fart på investeringarna i . När det gäller den andra delen av industrikrisen, att hantera människor som drabbas av varsel, att ge tydliga långsiktiga besked om forskningsinvesteringar för fordonsindustrin, att ge ordentliga verktyg för det näringspolitiska arbete som behöver göras i kommuner och regioner, har regeringen mycket att lära av de idéer som socialdemokratin och fackföreningsrörelsen har och av våra tidigare erfarenheter. Frånvaron av insatser är beklämmande. Det har sagts tidigare i den här debatten, och jag är helt övertygad om att även den regering vi har i landet kommer att behöva revidera sin uppgift att det inte behövs några nya resurser. När 10 000 varsel kommer bara är det otvetydigt att vi kommer att behöva göra ytterligare insatser, både arbetsmarknadspolitiska och givetvis näringspolitiska. Här väntar vi fortfarande på besked från regeringen. 152 () replik: Det är med ganska stor förvåning som jag hör med fascination prata om förstatligandet av banker på . Det är någonting som jag kan tolka på två olika sätt. Antingen gör Socialdemokraterna just nu en vänstersväng som vi inte har sett i svensk politik sedan SSU tvingade Socialdemokraterna att förstatliga apoteken. Eller också gör man en anpassning för att kunna få ihop ett oppositionsalternativ som också innefattar . Ska jag tolka som att det är Socialdemokraternas nya mening att staten ska använda sina resurser till att socialisera de banker som är fria i ? Det behövs också en nyansering av bilden. Vad är det som är själva grunden till den finanskris som vi ser? Är det fria ekonomier eller statliga regleringar och incitament från politiskt håll som i grunden och botten har lett till den överbelåning som finns? Jag tror att det är det . 153 () replik: Jag kan lugna Federley. Nej, det finns inga långsiktiga planer på att förstatliga banker. Jag ville bara ta som ett exempel på att staten tvingas gå in när krisen är där. I många europeiska länder och till och med i går staten nu in med stöd och engagemang. I det läget blir den svenska positionen att minska det statliga engagemanget något annorlunda. Vårt besked är tydligt. Vi tycker att man ska behålla det statliga inflytandet i Nordea. Vi tycker att man ska behålla . Det har varit till svensk fördel att ha ett ägande, inte bara kapitalmässigt. Detta är ju verksamheter som har ökat i värde, som har varit en bra placering av svenska egendomar och tillgångar. Det har inneburit att vi dessutom har fått avkastning på det kapitalet, och mycket bättre avkastning än den statsskuldlåneränta som det skulle bli om man säljer bankerna eller . Nej, där kan jag lugna . Det är ingen fara. Däremot delar jag inte alls uppfattningen att det är den statliga regleringen i som har lett till finanskrisen, snarare tvärtom. Det man nu pekar på är just frånvaron av regleringar som det stora bekymret. Det är väl det som också pekar på väldigt tydligt. Det behövs insatser från samhället och politiken. Nyliberalismen har i den meningen fått sig en ordentlig knäck, och det välkomnar jag. 154 () replik: Det är få länder på denna planet som har så oerhört reglerade marknader som de facto har. Det må vara så att man i grunden har en marknadsliberal retorik, men det finns oerhört mycket regleringar på den här marknaden. Det var också en uttalad ambition från Bushadministrationen att försöka få bankerna till att låna ut pengar till människor som inte var kreditvärdiga, och detta har varit en viktig del i den finanskris som vi ser. Men det är också så, , vilket Socialdemokraterna kanske kan erkänna, att de svenska bankerna i ett internationellt perspektiv har stått starka och fortfarande står starka, även om det är helt klart att vi inte är ur krisen och vi fortfarande ser utmaningar. Kan det vara ett minskat statligt inflytande i de svenska bankerna som har gjort att de är så pass starka som de är? I så fall är det en klar signal om att vi borde fortsätta i den riktningen och göra oss kvitt Nordea. 155 () replik: Det sista är nog en analys som är väldigt ensam om, möjligtvis med stöd av någon liberal tankesmedja. I övrigt inser alla att styrkan i just nu är stabila statsfinanser, ordning och reda i vår ekonomi. Vi har tack och lov också ett ramverk som jag var med och bidrog till när vi städade upp efter den förra borgerliga regeringen, såg till att vi har utgiftstak och ordning och reda i statens finanser. Det är det som ger oss en styrkeposition. Men styrkepositionen blir inte bättre om man avhänder sig ägandet i , med den risk det nu skulle vara om man gjorde en sådan försäljning på marknaden, eller för den delen sitt ägande i Nordea. Tvärtom kan det också vara en styrka att ha den garantin. Det är väl annars ett skäl till att många andra länder i ser vikten av att ha ett statligt institutionellt ägande. Återigen: Det här är en kris för en del av dem som har förespråkat den helt fria marknaden. Vi konstaterar att politiken behövs för att korrigera. Min fråga, som jag hoppas att någon annan tar upp i en replik, är: Är det så att vi även på investeringssidan behöver ett ökat politiskt statligt engagemang? Marknaden borde kunna lösa detta, men vi behöver för ganska snabbt stora investeringar inom bostadssektorn, industrisektorn och andra delar av näringslivet. 156 () replik: Tack, , för konstaterandet att det inte är över . Det är helt rätt. Det är svårt att veta var i ett krisförlopp vi befinner oss, och det ska man ha den största ödmjukhet inför. Därför är jag väldigt glad att man på EU-nivå nu har lyckats samla sig. Man kunde se nationella tendenser, där ena dagen sade att det inte var några konstigheter och beslutade om en väldigt stor höjning av insättningsgarantin. Det riskerade att bli ett förlopp mellan de europeiska länderna. Att man nu har ett gemensamt agerande är oerhört viktigt. När ni påstår att den agerar saktfärdigt har ni nog inte riktigt förstått vad som har hänt bakom kulisserna. Där har och andra företrädare för den på ett påtagligt sätt bidragit till det ramverk som håller på att snickras fram på EU-nivå. När det gäller och Nordea fanns ju Nordea på en säljlista redan under den socialdemokratiska regeringens tid. 157 () replik: Jag noterar att inte heller tog bollen i fråga om hur vi ska kunna se till att garantera investeringar och finansiella lösningar för sådana. Det kanske får bli i ett annat forum. delar uppenbarligen uppfattning att det är aktuellt att sälja Nordea. Jag beklagar det, för i detta läge är det en helt felaktig åtgärd. Däremot delar jag uppfattningen att ett samordnat agerande är bra. agerande, som skedde utan svensk medverkan vid bordet eftersom inte ingår där, var en stark och viktig signal till marknaden. Jag tror att den erfarenhet vi har av bankkrisen är att ett brett och samordnat agerande är det bästa, det vill säga att man också över blockgränserna vågade ta initiativ. Det är så med många stora och långsiktiga frågor att man borde våga sträcka ut handen, i stället för att själv säga att man klarar av det här ensidigt. Tänk om vi hade haft en regering som vågade vara regering för hela landet och inte bara för några få och som insåg detta: Med den industrikris och den finansiella kris vi har, låt oss sätta oss och göra gemensamma lösningar! Från socialdemokratins sida har vi vid sådana tillfällen varit väldigt aktiva och medverkat, under 90-talskrisen, och vi skulle naturligtvis göra det nu också för att både säkra det finansiella systemet och få säkrad tillväxt och fortsatt utveckling på svensk arbetsmarknad. Den här regeringen väljer de ensligas allé, och det kan jag bara beklaga. 158 () replik: Det har kommit upp tidigare i debatten, och påpekade det, att kommer regeringen att föra en dialog med oppositionen just om innehållet i och hur man ser på att vi ska få en så bred uppslutning som möjligt i . Jag tycker att det är bra. Det har också varit glad åt, så jag tycker att borde vara lika glad. När det gäller möjligheter för staten ser jag kanske hellre det som har flaggat om, att man kan vara beredd att gå in och underlätta för företag att få krediter. Vi vet inte, men det kan bli nödvändigt. Jag vet inte exakt hur upplägget skulle se ut, men den flaggningen är nog så viktig. Nordea och är två företag som vi har aviserat att vi ska sälja, men vi kommer inte att lägga ut dem på börsen dag, om har trott det. 159 () replik: Tack för att ni varje fall inte dag lägger ut dem på börsen! Låt oss hoppas att den morgondagen sträcks ut framöver. Det vore ett misstag att sälja dessa verksamheter. Jag har noterat mycket väl att regeringen nu ska informera. Man lägger ju en proposition på bord, och det är väl bra att man pratar om den med oppositionen då det är en proposition som är viktig för att möta den oro som finns på de finansiella marknaderna. Jag vill ändå påminna om att det är , som då var vår finanspolitiske talesman, sade till regeringen: Bjud nu in oss till en diskussion och offentliggör siffrorna om vad som händer på finansmarknaderna så att vi kan föra ett ordentligt samtal om detta! Men var inte alls intresserad av detta. Så här i efterhand kan vi konstatera att det hade varit en mycket klok åtgärd från regeringen att då bjuda in oppositionen och lyssna på sakkunskap. lyssnar man förhoppningsvis på sakkunskap framöver, för vi har ju en erfarenhet av vad som händer. , som är ett litet exportberoende land, är så oerhört ömtåligt. Man kan inte, likt , säga att det här inte kommer att skada . Vi vet att vi, som är ett litet, exportberoende land, blir oerhört skadade även när det är finansiell turbulens på andra sidan jordklotet. Alltså måste vi ha den beredskapen. Det är ett sent uppvaknande. 160 (): Vi lever i en spännande tid. Det har sagts förut här , och jag instämmer i det. För oss här i kammaren är det som att följa ett historiskt unikt förlopp från första parkett. Till mina forskarkolleger i sade jag: Lämna era vanliga forskaruppgifter och gå ut och titta vad som händer. Ni kommer inte att få fler tillfällen på mycket länge att följa den här typen av ekonomiska förlopp. När man nu befinner sig mitt i det mest turbulenta är det ganska förståeligt att man har anlagt ett ganska snävt perspektiv på krisen. Det handlar om att hitta syndabockarna. Vilka de är har vi fått höra : Det är de giriga finansmatadorerna. Det är de slappa regelverken. Det är de vidlyftiga bonussystemen, och det är de obegripliga finansiella produkterna. Det är klart att girighet, belöningssystem, regelverk och svårbegripliga produkter har spelat en roll här. Men att de ensamma har bidragit till den kris vi ser nu tror jag inte på. Det räcker helt enkelt inte som förklaring. Alla som har följt finansiella bubblors förlopp tidigare inser att det är något som saknas i den kritiken och i den analys som hitintills har gjorts. Det som saknas är en enkel men väldigt central företeelse, nämligen pengar. Det behövs pengar, massor av pengar, för att det ska bli en bubbla. Det behövs så mycket pengar att man skapar rejäla obalanser i det ekonomiska systemet. När dessa obalanser ska rättas till uppstår krisen. Det är ganska viktigt att ha detta klart för sig när man ska försöka få en uppfattning om vad som händer . Låt oss lyfta blicken lite och lämna detta med girighet och se vad det är för obalanser som har byggts in i de ekonomiska systemen. Man behöver inte leta särskilt länge för att hitta de centrala marknaderna. Det är den kinesiska marknaden och den amerikanska marknaden. har byggt upp mycket stora underskott både i sin externa handel och internt via sina budgetunderskott. Dessa underskott har varit möjliga att bygga upp därför att det har funnits länder som gärna har lånat ut, och det land jag främst tänker på är . har kunnat bygga upp så stora resurser att man faktiskt svarar för världens största valutareserv. Då är vi inne på nästa moment i analyskedjan. Det är att regelverken eller bristen på regelverk inte främst är det som kännetecknar de finansiella marknaderna utan det som kännetecknar handelsmarknaderna. Det är relationen på den internationella handelsmarknaden som har varit bristfälligt reglerad. blev medlem i WTO och har kunnat agera på denna marknad med en kraftigt undervärderad valuta. Genom denna felaktiga värdering har man kunnat skapa dessa överskott. Det har inte varit tyst. Man har klagat på detta framför allt från amerikanskt håll och sagt att det inte är rimligt att det kan gå till på det här viset, men mer än så har det inte varit. Att man från svensk sida har haft synpunkter på denna ordning har jag inte hört. Härifrån har vi sagt att det centrala med handel och globalisering har varit att vi tar bort tullmurar och sänker gränshindren. Det är oerhört viktigt, men för att den internationella handeln ska utvecklas på ett stabilt och sunt sätt måste det också finnas regler för hur länderna förhåller sig till varandra. Det vill säga att jag finner det uteslutet att vissa länder år kan uppvisa mycket stora överskott som andra länder år kan ha samma stora underskott. Det är denna obalans som vi ser , och det är den som vi ser ska rättas till. Då blir det turbulent och jobbigt. I den värld vi lever i, där alla marknader är sammanlänkade med varandra, inte bara de finansiella, kan man inte isolera krisfenomenet till den amerikanska marknaden, utan det spiller självklart över på alla andra internationella marknader. När vi diskuterar den finansiella krisen och vad vi ska göra för att slippa uppleva detta en gång till slippa att skattebetalare, småföretagare, pensionärer, arbetslösa, unga och gamla tvingas vara med och finansiera en vidlyftig utlåning måste vi också ha klart för oss vad vi ska titta på. Vad är det för regler vi ska skärpa? Man får gärna ta tag på de finansiella marknaderna, men jag vill också hävda att det nu är tid för att vi här i kammaren också funderar över hur vi ska reglera relationerna på handelsmarknaderna. Hur ska vi förhålla oss till varandra, vi länder som gärna vill delta i det internationella handelsutbytet och som vill ha en garanti för att detta utbyte ska utvecklas på ett stabilt sätt även framöver? 161 (): Jag tänkte ta tillfället i akt att prata om ett statligt bolag som ligger mig varmt om hjärtat, nämligen Posten. kallades till en presskonferens där näringsminister presenterade en avsiktsförklaring om en fusion mellan den svenska och den danska Posten. Jag ska villigt erkänna att jag trodde att det var ett riktigt aprilskämt. Så var dock inte fallet. Vad däremot missade att berätta på presskonferensen var att den kommande fusionen också är ett första steg i att privatisera Posten. Den tredje största ägaren i den svensk-danska Posten kommer förmodligen att bli riskkapitalbolaget , en ägare som den svenska Posten får på köpet eftersom danska staten har sålt av den danska Posten. CVC:s ägande av danska Posten är dock kortsiktigt, och riskkapitalbolaget vill sälja . Trots att CVC kommer att bli den minsta ägaren driver den borgerliga regeringen en framtida börsnotering av , något som vi socialdemokrater har motsatt oss. Posten är en viktig del av infrastrukturen i vårt land. Därför är det viktigt att staten också i fortsättningen är en aktiv ägare av bolaget. Men regeringens agerande är mer i linje med den nyliberala tanken att privat ägande är bättre än att äga gemensamt. Det är en ståndpunkt som inte delas av svenska folket. Enligt en opinionsundersökning som har gjorts av fackförbundet vill av svenskarna att staten behåller Posten. gav ändå den borgerliga majoriteten klartecken till regeringen att minska statens ägande i den svenska Posten till . har det gått sedan avsiktsförklaringen, och de glada miner som visades upp har förbytts i veckade pannor. kom det överraskande beskedet att vd hade fått sparken med omedelbar verkan då det enligt styrelsens ordförande inte fanns förtroende för vd:n. Om det fanns andra orsaker vet jag inte, men sade själv om sin framtid: En sak är dock säker, jag kommer att vara noggrann med vem som är ägare i det bolag jag kommer att arbeta i. Vem som ska bli vd i den svensk-danska Posten återstår att se. Enligt Postens styrelseordförande går det trögt med att rekrytera en ny styrelseordförande. Den svenska Postens omsättning på är dubbelt så hög som den hos Post . Fjolårsvinsten på 1,6 miljarder var även den dubbelt så hög. Själva affären innebär att svenska staten kommer att få av aktierna i det gemensamma bolaget, och danska staten och riskkapitalbolaget får . Själva röstandelarna ska delas lika mellan svenska och danska staten. konstaterar i sitt remissvar på regeringens proposition att det här är en dålig affär för svenska staten. Jag hade gärna hört varför regeringens egen utförsäljningsgeneral, , anser att svenska staten ska göra en så dålig affär, men han valde att inte vara kvar i kammaren under hela debatten, vilket jag bara kan beklaga. Trots regeringens tidsplan en optimistisk sådan är aktieägaravtalet fortfarande inte klart, trots sex månaders förhandlingar. Det aktieägaravtal som finns mellan Post och CVC ger riskkapitalbolaget rätt att köpa aktiemajoriteten i Post , vilket betyder att danska staten får äga högst . Annars måste CVC köpas ut. Kan någon borgare här nu redogöra för om Posten måste börsintroduceras eller inte och vad det i så fall kostar för svenska staten att avstå? Varför fick inför beslutet inte veta att börsintroduktionen var oundviklig? Vem ska nu bli vd i den svensk-danska Posten? Enligt aktieägaravtalet skulle det vara en svensk. Men sedan sparkades är det oklart om det kan bli så. Klart är i alla fall att den danske miljardären och företagsledaren ska bli styrelseordförande i den styrelse som ännu inte är utsedd för den svensk-danska postkoncernen. Är det en desperation från de borgerliga riksdagsledamöternas och regeringens sida när det gäller att genomföra en privatisering som gör att de är beredda att gå med på vad som helst för att driva igenom affären? Finns det någon borgerlig ledamot i den här kammaren som kan förklara varför man vill göra en så dålig affär för svenska staten? Jag skulle vara jätteglad om jag kunde få svar på det. 162 () replik: Det är med förvåning som jag hör gå emot fackförbundet uppfattning om den här affären, som har sagt att man ser det här som en bra affär för att den är långsiktig och trygg. Jag undrar om det är Socialdemokraternas uppfattning att fackförbundet gör en felaktig bedömning eller om det är någonting nytt som har hänt inom socialdemokratin som gör att man vänder sig mot facket och de anställda på det här sättet. 163 () replik: Som jag trodde att de flesta kände till har och Socialdemokraterna samma uppfattning, att fusionen är bra. Det är bra att vi har en fusion mellan den svenska Posten och den danska Posten. Vi är också helt överens om att vi inte vill ha någon privatisering och börsintroduktion av . Det är mycket tydligt. har skrivit det. Socialdemokraterna har skrivit det i sin reservation. En framtida fusion har vi ingenting emot, men just privatiseringen och börsintroduktionen är vi motståndare till. Det hoppas jag att nu också känner till. 164 () replik: Min tolkning av svar måste då vara att fackförbundet i fråga ser detta som en handling för trygghet och för långsiktighet, medan Socialdemokraterna bedömer att den affären absolut inte skapar den tryggheten. Men det skulle också vara intressant att höra på vilka punkter, konkret, du är rädd för att se en privatisering av Posten, om det nu är vad vi får se framöver, och en börsintroduktion. Har det varit till ogagn för människor när vi har avreglerat telemarknaden, till exempel? Människor har kunnat få lägre elpriser, ett större utbud, fler tjänster att tillgå via telenätet, till exempel. 165 () replik: Precis som jag sade i inledningen av mitt anförande anser vi socialdemokrater att Posten är en viktig del av infrastrukturen. Vi anser också att det bör vara i statlig ägo. Det är en uppfattning som vi delar med . Eftersom vi har haft en reservation i den frågan och vi dessutom har röstat om det tycker jag att kammarens ledamöter borde känna till den reservationen. 166 (): Det finns uppdateringar att hämta. Antivirusprogrammet måste uppdateras. Känner ni igen dessa meddelanden? Våra datorer uppdateras . Utvecklingen går framåt. Den statliga förvaltningen måste också uppdateras. Detta kan göras genom utveckling av e-förvaltning. Vad är e-förvaltning? definieras inom EU som verksamhetsutveckling i offentlig förvaltning som drar nytta av informations- och kommunikationsteknik kombinerad med organisatoriska förändringar och nya kompetenser. Detta innebär att användning av ny teknik inte bara gäller tillgängligheten via Internet utan även användning av bättre elektronisk utrustning, nya programvaror, nya system, som till exempel ärendehanteringssystem. Det finns många villkor som måste uppfyllas för att e-förvaltningen ska anses vara effektiv och nyttig. Den viktigaste förutsättningen är att förvaltningen skapas för människor. Därmed måste den vara så enkel som möjligt för så många som möjligt. Vårt mål är att ska ha världens enklaste förvaltning . Människor måste ha tillit till tekniken och förtroende för myndigheternas digitala kompetens. Kommunikationsnäten måste vara robusta, och myndigheterna måste bli bättre på informationssäkerhet. är det viktigt med öppenhet och transparens från myndigheternas sida. Det är angeläget att utöka och utveckla e-förvaltningen. IT måste genomsyra myndigheternas verksamhet. Olika myndigheter, kommuner, landsting, aktörer i näringslivet och även regeringen måste ha samspel och IT-system som pratar med varandra. För att uppnå detta behöver vi samordna IT-standardiseringen. Dessutom måste vi bekämpa byråkrati, förenkla och effektivisera förvaltningen. Myndigheternas digitala kompetens och tillgänglighet måste öka.