prot · GW0923 · 2008-10-30 00:00:00 — När det gäller att se till att kvinnor och män får vård på lika villkor arbetar vi också med det. Det är en självklarhet att inte män och kvinnor ska få olika vård och rehabilitering eller ha olika möjligheter till det. Det vi ser , att det på varje förtidspensionerad man går två förtidspensionerade kvinnor, är ju resultatet av den politik som ni har varit med och stött. Kvinnor har nämligen inte fått den vård och rehabilitering som de har haft behov av i samma utsträckning som män. Därför har vi fler förtidspensionerade, dubbelt så många kvinnor som män. Det är djupt olyckligt. Vad vi nu försöker göra är att hjälpa de här människorna, de 430 000 förtidspensionerade, att kunna söka sig tillbaka till studier, arbete, ideellt arbete utan att vara rädda för att deras förtidspension ifrågasätts eller dras in. Detta är den viktigaste reformen någonsin för landets alla förtidspensionärer, och jag är väldigt stolt och glad över att vi kommer att kunna fatta beslut om det. 17 (): Som centerpartist känns det oerhört skönt att kunna presentera ett betänkande från utskottet och ställa sig bakom en proposition som har en oerhört positiv människosyn. Vi gör klart och tydligt att vi tror att många av de människor som har blivit utestängda från möjligheten till full delaktighet i samhället ska kunna få en väg tillbaka. Observera att inga människor ska tvingas att jobba när de är sjuka! Men en del människor som kanske har börjat få en förmåga att hitta tillbaka har varit rädda för att prova på detta av den anledningen att de har kunnat bli av med hela sin ersättning. tar vi bort de trösklar så har de kallats i debatten, men det har faktiskt varit stängda murar som har omöjliggjort ideellt arbete och utbildning. Jag tror att det här för många människor kan innebära en helt ny möjlighet, till exempel att pröva en akademisk utbildning, där det har varit mycket höga trösklar tidigare. Jag tänker också på en situation där man har haft det svårt ekonomiskt och där det kanske har varit svårt att gå över till CSN och studiemedel. Därvidlag är det också ett oerhört generöst förslag som vi ställer oss bakom. Det är också väldigt bra att det är mer av flexibilitet i förslaget, vilket gör att du, så länge du är tydlig med att anmäla att du arbetar mer, har möjligheter att arbeta mer utifrån vad du och din kropp faktiskt kan hantera. Det finns ingen läkare på denna planet, ännu mindre någon riksdagsledamot, som kan bedöma exakt hur ett sjukdomsförlopp ser ut för varje enskild människa. Det kanske mest intressanta i den här debatten är att se hur oppositionen slingrar sig som masken på kroken. Man tycker nämligen i grund och botten att det är ett himla bra förslag. Man ser också att det är ett oerhört generöst förslag, och man tror att det kommer att leda rätt. Men man måste ändå vara oppositionell i någon bemärkelse. Man försöker då att hitta ett antal punkter att kritisera. Jag kan då börja med att bemöta den kritik som har kommit från oppositionen. Det finns ett par saker som jag tycker att man med rätta kan diskutera. Det gäller hur vi generellt sett har utformat hela socialförsäkringen, som är oerhört avancerad. LiseLotte poängterade något när hon retoriskt ställde en fråga till oss i majoriteten: Hur många förändringar ska man egentligen göra? Det är inget nytt påfund. av ert regeringsinnehav ändrade ni sjukpenningen sju gånger, till exempel. Och det är bara en liten del av hela socialförsäkringssystemet. LiseLotte pratade om att vi är lika goda kålsupare. Det är vi kanske i båda lagen när det gäller att göra förändringar. Det är därför som vi är så glada åt att vi nu har fått löfte i budgetpropositionen om att det kommer en parlamentarisk utredning om hela socialförsäkringen. menar , från Socialdemokraternas sida, tydligen att vi ska säga till de 450 000 människor som vi diskuterar att vi inte ska göra någonting åt deras situation. Det vore oerhört ansvarslöst av vilken regering det vara månde att säga: Vi tänker inte göra någonting för att förbättra er situation eller för att möjliggöra en väg tillbaka till arbete därför att vi ska vänta på en utredning som lär ta . Med den här reformen öppnas vägarna tillbaka till arbete för 450 000 människor. Men Socialdemokraterna vill egentligen inte göra det var väldigt tydlig i sitt anförande. Även om man i grunden är positiv till förändringen hade man hellre sett att vi hade inväntat utredningen innan vi hade gått vidare med att få förändringar. Det verkar också som att man blandar ihop en rad diskussioner. Det är ofta så att det kan bli avancerat i riksdagsdebatterna att diskutera en liten del i någonting som faktiskt är större. För den som har ropat på rehabiliteringsinsatser är det inte obekant att denna kammare och riksdagsmajoritet beslutade om en historisk satsning på rehabilitering för att man i ett tidigt skede ska kunna se till att det finns möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden och att bli frisk i stället för att hamna i ett passivt utanförskap där man sedermera, om Socialdemokraterna hade fortsatt att regera, hade fallit ned på i ersättning genom att man hade fått en varaktig sjukersättning. Från oppositionens sida säger man att det här är en liten ljusglimt i en annars ganska mörk politik på socialförsäkringsområdet. Då vill jag ställa raka frågor till alla tre oppositionspartierna. Tycker man att det är en mörk politik vi för när man kan minska sjukskrivningar och när hälsotalen i landet ökar? Är det en mörk politik när antalet människor som går till förtidspensionering sjunker ? Är det en mörk politik när vi får en fungerande rehabiliteringskedja? Är det en mörk politik när vi gör den största satsningen någonsin på rehabilitering, på över 3 miljarder? Är det en mörk politik när vi försöker få en fungerande sjukskrivningskedja med tydliga avstämningspunkter och så vidare, där ni tidigare lämnade människor i ovetskap om vad som skulle ske och där många fortfarande inte hade tagit första steget på sin kedja? Jag tror att det finns all anledning att fortsätta den övergripande diskussionen om hur vi går vidare med socialförsäkringsutredningen. Jag vill vara tydlig med, vilket också har varit i socialförsäkringsutskottet, varför vi inte har en socialförsäkringsutredning som redan arbetar. Det beror på att de fem partier som ingick en pensionsöverenskommelse inte var överens alldeles i början av om hur den skulle tolkas. Därvidlag motsatte sig Socialdemokraterna att vara med och arbeta fram de här direktiven. Vi är glada att ni nu har ändrat uppfattning så att vi kanske kan få en bred parlamentarisk utredning. Jag tror att det är mycket mer än bara det förslag som vi diskuterar eller de positiva reformer som alliansregeringen har genomfört som behöver diskuteras vitt och brett. Där har oppositionen rätt i sin kritik. Jag tror att samtliga fyra allianspartier vågar stämma in i kritiken att vi har väldigt avancerade system . Den som till syvende och sist faller emellan är den som är mest beroende av systemen. Jag ska för min del säga att jag inte har någon aning om vad som exakt skulle ske med mig om jag skulle bli långtidssjukskriven. Jag arbetar ändå dagligdags med frågorna. Om man är en människa som befinner sig i en annan del av livet där man inte dagligdags jobbar med politik, och så vidare tror jag att det är oerhört svårt att veta exakt vad som kommer att hända. Det är klart att det skapar en otrygghet. Allianspartierna har heller ingen som helst ambition att undergräva förtroendet för försäkringen som är en oerhört viktig del av de fundament som vi har i som skapar en trygghet så att vi vet att vi har en försörjning om vi blir sjuka eller arbetslösa. Därför kan jag avslutningsvis, herr talman, välkomna oppositionens önskan om att nu få en bred parlamentarisk utredning. Jag ser fram emot att vi ska kunna fortsätta den diskussionen. Men kräver jag av min regering och mina kolleger i allianspartierna att vi genomför positiva reformer för att bryta utanförskapet. Jag välkomnar och yrkar bifall till det förslag som ligger. Det kommer att öppna oanade nya möjligheter för 450 000 personer som verkligen behöver få en chans att komma tillbaka till ett fullvärdigt socialt liv och en möjlighet att komma ut på arbetsmarknaden igen. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla m) samt () och (). 18 (): Vi har här hört många exempel på hur människor fick en väldigt kort och snabb väg bort från arbetslivet till förtidspensionering. Vi har sett och hört om många exempel: pojken med lätt utvecklingsstörning som förtidspensionerades som 22-åring innan han fick pröva på arbetslivet, flickan som mobbats i skolan, drabbats av depression, inte fick någon rehabilitering och blev förtidspensionerad . Och så alla de människor som efter en lång tids sjukskrivning och arbetslöshet förpassades in i förtidspensioneringen. Mönstret var ofta detsamma: sjukskrivning, ingen rehabilitering eller rehabilitering först efter ett eller . När tiden för sjukskrivning blir lång växer avståndet till jobbet. Många berättar om att man kan känna sig rädd och osäker inför tanken på att gå tillbaka till jobbet. Vi ser också i statistiken att särskilt i tider när arbetslösheten har varit stor har väldigt många människor slussats över till förtidspensionering. Då har visserligen arbetslöshetsstatistiken blivit snyggare, men har många människor inte fått en rättvis chans att komma tillbaka. Under Socialdemokraternas regering har vi fått statistiken om över en halv miljon människor i förtidspensionering. När alliansregeringen tillträdde var sammanlagt 750 000 i någon form av sjukfrånvaro. Jag har sett det som den här regeringens största utmaning att försöka komma bort från ett system där många sjuka och arbetslösa människor glöms bort. Vi vet också att i har människor fått vänta på någon vettig rehabilitering. Ett viktigt inslag i regeringens politik som vi har talat mycket om är därför just att ge sjuka snabb tillgång till rehabilitering. Ett annat viktigt inslag är att hjälpa människor som sorterats ut från arbetslivet tillbaka igen. Jag pratade med en kvinna som arbetar på en idrottsförening i . Hon var förtidspensionerad till . ville hon pröva på att jobba lite mer, gå . Men det tillåter inte de gamla reglerna. Man måste gå upp . Det kanske är ett alldeles för stort steg för en människa som har haft deltidssjukersättning . Dessutom, om hon skulle klara av att jobba några månader riskerar hon att för alltid förlora sin förtidspension. På det sättet har det gamla systemet stängt ute människor från arbetslivet. I Socialdemokraternas förtidspensioneringssystem var det väldigt lätt att förpassas ut från arbetslivet, men det var väldigt svårt att komma tillbaka till arbete igen. Det har också det glömmer man ibland varit farligt att gå till exempel en folkhögskolekurs i engelska, skapande dramatik eller ekologisk trädgårdsodling. Då kunde sjukersättningen dras in. Därför vågade de flesta inte prova på någon form av utbildning eller studier. Jag tycker tvärtom, att till exempel en folkhögskolekurs kan vara ett första steg på väg tillbaka till aktivt arbete. Men, herr talman, får omkring en halv miljon förtidspensionärer möjlighet att prova att öka arbetstiden och prova att studera. Det handlar, som vi har hört, om ett helt frivilligt erbjudande. Det handlar om att kunna arbeta eller studera utan att mista sjukersättningen, att försöka att arbeta mer men att kunna gå tillbaka om det blir för svårt, att kunna tjäna lite mer pengar men ändå få behålla en del av sjukersättningen. Med det här förslaget öppnar vi alltså möjligheten för alla dem som blev förtidspensionerade med det gamla systemet att försöka arbeta igen. Det blir naturligtvis det får upprepas eftersom oppositionens negativa ton kan lura oss att tro något annat inga försämringar för dem i den här gruppen som inte vill eller kan jobba igen eller som inte vill öka sitt deltidsjobb. Generösa möjligheter föreslår vi men inget tvång. En person som inte har jobbat kanske vill pröva 10 eller 20 procents arbetstidsökning. En annan kanske vill jobba ideellt i en förening, i en styrelse till exempel. Men vågar han eller hon inte ta emot ett öre i arvode, för då skulle det påverka sjukersättningen negativt. Alla får alltså med det här förslaget möjlighet att försöka få en förbättring, men ingen riskerar någon försämring. De som inte har någon arbetsförmåga alls ska naturligtvis i fortsättningen ha sin sjukersättning utan försämring. En annan glädjande sak, herr talman, med det här förslaget för mig som bor nära nere i och vet hur många människor som söker sig över gränserna är att de här reglerna även kommer att gälla de förtidspensionärer som antingen arbetar eller väljer att studera i ett annat nordiskt land. I är det i allra högsta grad aktuellt med sådana aktiviteter i , men det gäller även gränsen till i och gränsen till . Det här är ett led i den utveckling mot minskade gränshinder mellan nordiska länder som vi hoppas mycket på i fortsättningen. En del kan tycka att det är orättvist att just förtidspensionärer ska vara garanterade en sjukersättning i botten fram till även om de blir piggare. Men den om vi nu ska kalla den så orättvisan måste vägas mot dagens system där människors vilja att börja jobba verkligen motarbetas av reglerna. Man skulle också kunna säga att den här reformen är en sorts ursäkt till dem som inte fick den hjälp de behövde . Jag förstår inte riktigt Socialdemokraternas skepsis mot det här förslaget och inte heller den övriga oppositionens. Vi har redan hört att ni i er motion skriver att ni ser den här åtgärden som ett tillfälligt försök och vill göra en särskild utvärdering . Regeringen följer alltid upp utvecklingen av lagar och regler. Bland annat gör olika mycket grundliga utvärderingar. Så varför ska just denna reform vara ett tillfälligt försök? Jag tycker inte att svaren har varit tillräckligt tydliga. Jag hoppas att ni under den här debatten kan svara klart på varför ni använder de här formuleringarna. Kommer ni att ta bort eller försämra den här reformen? Kan de förtidspensionerade vara trygga i att ni inte tar ifrån dem den här möjligheten? Kan vi , antingen efter mitt anförande eller i debatten med ministern, få ett tydligt svar från er på den frågan så blir vi glada. Vi i är väldigt glada över att vara med om att arbeta fram och besluta om en sådan mänsklig reform som uppmuntrar fler människor att pröva sina vingar utan att de förlorar sin trygghet. Bifall till utskottets förslag och förslaget i propositionen! (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla m) samt () och (). 19 (): Det finns några särskilda tillfällen i riksdagsarbetet då det på ett speciellt sätt känns glädjefyllt att få stödja ett betänkande. är det ett sådant tillfälle. Förslaget att möjliggöra för personer med sjukersättning att få pröva ett arbete utan att riskera sin ersättning är både en möjlighet och ett erkännande. Den nya möjligheten är att inte längre sitta fast i ett permanent utanförskap. Erkännandet är ett officiellt besked att samhället inte fullt ut gav alla människor det stöd och den hjälp som borde ha getts. Vi kristdemokrater har med alliansregeringen all anledning att glädja oss över att människor genom detta förslag ges möjligheter till återupprättelse och stärkt självtillit genom ökad delaktighet i samhälle och arbetsliv utifrån egna förutsättningar. Jag skulle kunna berätta om människor jag har mött och känner som borde ha fått chansen från början men inte fick den. Jag kan nämna han heter inte så egentligen som inte fick hjälpa till på en pizzeria utan i stället hamnade på en parkbänk när vädret var bra och på den offentliga toaletten när det regnade och var kallt. Jag kan också berätta om medarbetaren i handikappföreningen som riskerade sin ersättning genom att få en liten slant för sitt deltidsuppdrag. I kan man läsa om som , som förtidspensionär, har börjat jobba på försök med risk för att mista sin sjukersättning. Han har med nuvarande regelverk problem med att kunna delta i arbetslivet. I tidningen står följande: kunde jag börja jobba igen på försök, som förtidspensionär. Det känns fantastiskt bra, även om jag inte orkar så mycket. Lite längre ned skriver man: Kroppen är inte med mig riktigt, men om jag bara jobbar tre eller kanske ibland känner jag mig ändå så otroligt nöjd efteråt. Jag har bidragit med något, och det är en skön känsla. Ännu längre ned säger han om att inte kunna gå ut i arbetslivet: Man klättrar nästan på väggarna och träffar aldrig någon människa. Sedan har fått kommentera. Chefen för i säger då att hon ser en tendens till att antalet förtidspensionärer som vill börja jobba har ökat. Debatten och regeringens politik har bidragit till detta. Som kristdemokrat kunde jag nästan säga: Halleluja! För oss kristdemokrater är det viktigt att se den enskilda människan som förslagen gäller. Det är därför ibland med upprördhet som man kan notera ett stelbent regelverk mest lämpat för politiska låsningar och myndighetsutövning. Det borde vara varje regerings och riksdags uppgift att organisera samhället utifrån ett medborgarperspektiv för att värna medborgarnas rätt till stöd och hjälp och möjlighet att erhålla dessa. Vi känner alla till en valslogan som hette Alla ska med, så enkelt är det! Men det var inte enkelt för alla. Däremot var det omöjligt för många. när alliansföreträdarna vill göra det möjligt för fler att delta i arbetslivet, att få känna delaktighet och tillfredsställelse av en egen försörjning vill tyvärr oppositionspartierna att detta ska vara ett försök och grundligt utvärderas . Den tidigare regeringen har haft på sig att utvärdera den förda politiken för personer med så kallad förtidspension. Detta betänkande, herr talman, är ett resultat av allianspartiernas utvärdering av den förda politiken för förtidspensionerade. Detta är ett av de få tillfällen då utskottet och kunde ha sagt ett unisont ja till ett förslag som berör många människor under mindre lyckliga förutsättningar än de som vi i denna kammare har. Jag är övertygad om att vi på detta sätt gemensamt hade ökat både trovärdigheten och tilltron till och dess politiker. Med detta vill jag yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla m) samt () och (). 20 Statsrådet (): För många har det känts otryggt att ta steget från sjukersättning till arbete eller studier. Det handlar självklart om ekonomi och trygget, men också om att man är osäker på vad man orkar och klarar av. har man inte vågat pröva med risk för att förlora sin ersättning. Bakgrunden till att regeringen har lagt fram förslaget om att man med sjukersättning ska få arbeta, studera eller engagera sig ideellt utan att rätten till sjukersättning någonsin kommer att överprövas är alliansens absoluta löfte. kommer en förhoppningsvis enig riksdag att bifalla den proposition som regeringen har lagt fram och som innebär att det för alla de 430 000 personer med permanent ersättning beviljad före ska vara möjligt att arbeta, studera eller engagera sig ideellt med bibehållen rätt till sjukersättning. Förslaget är generöst. Det är flexibelt, men tryggt. Även de som inte omfattas av de särskilda reglerna kommer att få förbättringar. Alla som har sjukersättning beviljad efter eller aktivitetsersättning kommer att kunna arbetspröva med sjukersättning i stället för dagens tre. Det här är ett förslag som ursprungligen kommer från Fontänhusen, en organisation som gör ett jättestort arbete med att hjälpa sina medlemmar att finna ett arbete att gå till eller daglig sysselsättning. Men orkar jag inte arbeta, orkar jag inte studera eller ens engagera mig ideellt ska jag självklart vara trygg med att jag har min sjukersättning precis som tidigare, och ingen kommer att ifrågasätta detta. Förslaget handlar om att ge alla dem som kan och orkar en ny chans. Det kan bli en vändpunkt som många efterfrågar. Jag vill bara visa upp dagens som med stora rubriker skriver: Det nya sjysta . Vi har en skuld till de hundratusentals människor som har fått förtidspension, i många fall mot sin vilja. Vi har alla exempel på detta. Samhället har inte alltid funnits till för dem när de har behövt. Tiden har bara gått. Sjukskrivningar har förlängts. Eftersom det tidigare, som vi har hört, också var obligatoriskt att prövas mot förtidspension var risken för permanent utanförskap stor. har i en rapport kallat detta Förtidspension utan återvändo. kom tillbaka till arbetsmarknaden. För den enskilde blir läget katastrofalt med en ersättningsnivå på . Man fick ingen del av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Man fick ingen del av arbetslivsinriktad rehabilitering och, det värsta av allt kanske många tycker, det var ett sakligt skäl för uppsägning. Det var tack och adjö. Jag sade att jag ville träffa alla som hade permanent sjukersättning för att informera om möjligheterna att nu arbeta, studera eller engagera sig ideellt, men lika mycket för att lyssna och för att ta del av deras erfarenheter. har 10 000 personer fått ett sådant erbjudande. Väldigt många av dem har tackat ja, och vi har träffats. Av dem jag har mött finns många som vill pröva att studera eller gå en kurs. Jag fick ett brev. Vi kan kalla henne för . Hon skriver att hon har 50 procents sjukersättning, och hon drömmer om att vidareutbilda sig inte för att hon kanske kommer att jobba mer, men hjärnan vill ha mer än vad kroppen orkar med. Kommer de nya reglerna att hjälpa henne så att hon kan få studera med sjukersättning? Jag säger redan nu till , innan hon får svaret från mig: Ja, välkommen tillbaka. En yngre kvinna frågar om hon med de nya reglerna kan få studera på och slutföra sin utbildning med sjukersättning. Självklart får hon det. Det kan vara hennes möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Hon kan till och med få starta eget. Andra vill engagera sig ideellt. har frågat mig om jag känner till någon organisation där hon kan göra en mindre insats då och då när hon känner att hon kan. Hon saknar vänner, och hon vill göra något meningsfullt. Att kunna studera eller engagera sig ideellt har vänsteroppositionen inte ägnat några meningar åt. Det har bara handlat om arbete. Det finns mer än lön och pengar. Det handlar om engagemang och att känna sig behövd. Regeringen har också infört nyfriskjobb som gör att arbetsgivarna nu slipper dubbla arbetsgivaravgifter när de anställer någon som har varit långtidssjukskriven eller har haft sjukersättning. Vi har också ökat anslaget till lönebidrag. Vi har tagit bort den förra regeringens medfinansiering, som gjorde det dyrare för arbetsgivare att anställa människor med lång sjukhistoria. Med de nya reglerna behöver arbetsgivaren inte heller betala sjuklön. Allt detta sammantaget sker för att underlätta en möjlig återgång till arbete för dem som orkar och kan. Vi kommer att arbeta vidare med ytterligare förslag för att ge stöd och hjälp för återgång i arbete. Redan nu pågår försök med jobbcoacher för långtidssjukskrivna. Försöken ska byggas ut. Jag är övertygad om att många, när hälsan så tillåter, vill försöka att arbeta efter förmåga. I en undersökning gjord av svarar med sjukersättning att om de får stöd och hjälp skulle de kunna komma tillbaka till arbetsmarknaden. Han har 50 procents sjukersättning. Han har berättat för mig att han tvingas säga nej när arbetsgivaren frågar om kan ta en extra körning då och då . har inte vågat, även om hälsan den dagen skulle ha medgivit det. Risken har varit att med de regler som finns skulle helt plötsligt bli klassad som arbetsför. Då skulle han bli av med sin trygga inkomst. är människor självklart rädda att riskera hela sin försörjning och hela sin trygghet. Den risken vågar inte ta. Men kan han och många fler ta den extradagen, de extra timmarna, utan att riskera sin inkomst. Tvärtom kommer med 50 procents sjukersättning att kunna tjäna utan att ersättningen alls minskar. Fribeloppet kommer dessutom att räknas upp med inflationen.