prot · GV09108 · 2008-05-09 00:00:00 — Det handlar inte bara om äldre personer eller människor med funktionshinder utan faktiskt också om företag. För att göra det lite extra tydligt kan jag ta som exempel en by hemma som heter Adolfsström. Där har man till närmaste tätort. I denna by finns väldigt många små företag. Till stora delar sysslar dessa företag med turism i olika former där betalningen faktiskt sker i kontanter. Det innebär i sin tur att företagen i byn är beroende av att man kan hantera kontanterna hos lantbrevbäraren. Försvinner den möjligheten är frågan hur de ska kunna fortsätta med sin verksamhet. Ska de stoppa pengarna i madrassen eller flytta därifrån? Man måste rimligen kunna begära att de grundläggande samhällstjänsterna fungerar även för dessa företag och i dessa områden och att människor faktiskt inte behöver känna en oro. Jag kan bara tillägga att just i den här byn har man fem dagars postservice så länge skolan är öppen. vet vi alla att skolan tar lov, och det innebär att just den här byn då i stället har postservice . Det är klart att detta också påverkar företagarnas möjligheter att hantera post- och betaltjänster. Jag tycker alltså att statsrådet är skyldig människorna som bor i glesbygd och landsbygd att berätta och upplysa dem om hur det här kommer att se ut och inte endast droppa ärendet i knäet på myndigheterna. har ju faktiskt ivrigt i den här kammaren talat om att hela landet ska leva. Därför tycker jag att ska använda sin makt och berätta för människor som bor i glesa områden hur det här kommer att fungera . 109 Statsrådet (): Jag förstår egentligen inte vad saknar för viljeyttring. Jag måste faktiskt upprepa det jag har sagt i tidigare debatter: Svensk kassaservices service i den struktur den har haft nu och dess nedläggning efter ett riksdagsbeslut har naturligtvis en grund i att efterfrågan har förändrats . Om inte efterfrågan på den servicen förändrat sig skulle väl Socialdemokraterna inte ha sett till att organisera detta i Svensk kassaservice . Det är också orsaken till att vi nu går vidare med att identifiera de områden som kan vara aktuella för upphandling. I samband med det har över 1 600 bankkontor identifierats och placerats ut på en karta. Ett avstånd om från bankkontor har mätts upp, och på den framtagna kartan kan man se hur befolkningens tillgång till bank ser ut. På 150 orter har Svensk kassaservice ett fast serviceställe. På 20 av de här orterna, där det saknas alternativ, har efter samråd med länsstyrelserna funnit att en upphandling behövs. Utöver dem har sammanlagt 67 landsbygdsområden identifierats där man har så dålig tillgång till betaltjänster att upphandling bör ske. Det är ett oerhört tydligt underlag. Det är ett underlag som är tillgängligt för interpellanten på myndigheternas hemsidor. Post- och slutsats är att upphandlingen ger dem som behöver det tillgång till de här tjänsterna på ett rimligt villkor samt att upphandlingen i sig inte heller vilket inte efterfrågar, men som andra efterfrågar kommer att hämma framväxten av nya lösningar som också marknaden naturligtvis har ett intresse av. Det har ju hänt och det händer saker runt omkring i landet nu när det ges möjlighet att föra in det som ingår i Svensk kassaservice i annan service. För den grupp som består av 1 644 hushåll som har erbjudits utsträckt lantbrevbärarservice upphandlar den tjänsten även i fortsättningen. Här sker ingen förändring. Jag har till skillnad mot mycket stark tilltro till att och länsstyrelserna, som i det här sammanhanget har en oerhört direkt relation till de geografiska områdena och den situation som råder ute i landsbygden och till de boende, har det underlag som behövs för att skapa bra förutsättningar för att den service som Svensk kassaservice innehåller också fortsatt kommer att finnas runt om i landet där det behövs och det inte finns en annan marknad eller bank som tar över. Det kommer inte att se likadant ut, men det har heller inte Svensk kassaservice gjort . De som har haft behov av att vända sig till Svensk kassaservice vet nog hur det har förändrat sig . 110 (): Jag är övertygad om att politik gör skillnad och att politik handlar om visioner. Verklig frihet för människor kräver faktiskt också rättvisa. Jag sade aldrig att jag inte hade någon tilltro till myndigheter, som statsrådet uttryckte sig. Jag menade mer att statsrådet själv har lagt ärendet i knäet på myndigheterna. Men det finns faktiskt en oro ute i glesbygden och på landsbygden. Annars skulle jag inte stå här och debattera det med statsrådet. Människor som till exempel bor i , som har till närmaste tätort, är ju oroliga för hur de ska kunna fortsätta att driva sina företag, hur de ska kunna hantera kontanter, hur lantbrevbäringen ska fungera och var närmaste kassaservice kommer att finnas. Man måste också kunna se att det inte går att blint lita på marknaden. Det finns områden i där det inte finns någon lönsamhet. Kommunen som jag kommer från är lika stor som och tillsammans, och vi är strax över 3 000 invånare. Då kan man förstå att det inte precis är något högsäte för marknadskrafterna. Det är därför människor är oroliga. Kommer staten att ta sitt ansvar och se till att de kan ha en fungerande betaltjänst, att de kan få sin post och de kan hantera den dagliga servicen som man är van vid och kanske tar för given på större orter. Sedan finns också en undran, och jag undrar också om statsrådet menar att även enskilda personer ska omfattas av den grundläggande servicen och ha tillgång till betaltjänster och så vidare. Det finns ju enskilda personer som lever långt ute i landet. Det finns enskilda människor som i sitt liv inte får, kan eller har möjlighet att ha ett fungerande bankkonto. Det finns människor som bor i områden där det inte finns ett fungerande och snabbt bredband så att de på det viset kan ta till sig den nya kommunikationen. Gäller det här också enskilda personer? När det sprids en oro i den befolkning som lever ute i glesbygden, när de känner att den allmänna servicenivån i samhället minskar, späder det i sin tur på en negativ befolkningsutveckling för oss som bor väldigt långt ut i landet. Det är jättebra att statsrådet skickar ut ett pressmeddelande om att regeringen vill klargöra förhållandet mellan allmänna råd, postutdelning i tätort och utdelningsplikten. Det är därför jag är här . Människor hemma, människor ute i landet förväntar sig också att statsrådet ska förklara sin politiska vision av hur hela landet ska leva, hur människor långt ute i glesbygd ska kunna driva sina företag och hur man ska kunna hantera kontanter. Det är ju så att den lag som slutade att gälla inte ersätts av någon ny lag utan av en målsättning. Om jag vore statsrådet skulle jag ta chansen att berätta för folk att även om man bor långt bort från marknadskrafterna, som borgerligheten så blint litar på, kommer man att kunna känna att man har en väl fungerande samhällsservice och en fungerande lantbrevbäring som innehåller både möjligheter till betaltjänst och kontanthantering. Det vore tacksamt. 111 Statsrådet (): Jag har full förståelse för att förändringar alltid skapar oro runt om i landet. Jag tror också att det är viktigt att förstå att Svensk kassaservice har funnits i alla delar av landet. Men åker runt och säger att Posten ska läggas ned förstår jag att det skapas oro i landet. Det som pågår nu sker på grund av att jag har tagit initiativ och gett i uppdrag att se till att göra en upphandling på de här orterna så att man får en service som motsvarar den som Svensk kassaservice har erbjudit. Det är ju på mitt och på regeringens uppdrag som myndigheter har att sköta dessa uppgifter. Jag tror inte att menar att jag personligen kan sköta upphandlingen, för då tror jag att jag skulle få stå till svars för andra anmälningar. Upphandlingen som har att ansvara för går ut på att ge motsvarande service som på andra orter på de 87 orter där man har identifierat att det inte finns en marknad. Precis som säger existerar inte marknad överallt. Det finns inte något som tar vid på ett naturligt sätt. Det är därför som det är en upphandling på gång. Det är därför som det är Post- och ansvar att tillsammans med länsstyrelserna identifiera de orterna och sedan genomföra upphandlingen. Återigen vill jag säga att för den grupp som består av 1 644 hushåll som erbjuds utsträckt lantbrevbärarservice upphandlar den tjänsten även i fortsättningen, så här sker ingen förändring. Jag tror att det är bra, för naturligtvis är det så vid förändringar, som också hänvisar till, att det skapas oro, för man vet inte vad som kommer efter en sådan förändring. Det är naturligtvis självklart. Det är därför som har som uppgift att följa upp och utvärdera för att staten ska vidta åtgärder för att lägga saker till rätta, om det inte skulle vara tillfredsställande. Det är också en del i förändringsprocessen. hade jag anledning att överlägga med pensionärsorganisationerna. Det är många generationer som inte använder sig av den moderna tekniken eller har tillgång till den i stället för att använda post och bank. Det innebär att det fortfarande finns ett ansvar hos staten att sköta upphandlingen. Parallellt med detta sker ett annat arbete som rör IT-infrastrukturen. Det pågår för att det ska bli tillgängligt och ha bra kapacitet i alla delar av landet, men det hjälper inte alltid den generation som inte känner sig villig eller mogen att använda sig av detta. 112 (): Nej, statsrådet , jag åker inte landet runt och säger att Posten ska läggas ned. Det är inte det min interpellation handlar om. Däremot finns en diskussion inom borgerligheten om en bolagisering av Posten och kanske i förlängningen en privatisering. Men det kanske vi kan återkomma till i en annan debatt. Det är bra att statsrådet slår fast att det inte kommer att ske någon förändring med tanke på människors oro ute i gles- och landsbygd. Man kan känna sig lugnad av att veta att man kommer att kunna tillgodogöra sig den grundläggande samhällsservicen, vilket betaltjänster innebär för många människor. Med hänvisning till den nya tekniken och att äldre personer och pensionärer inte vill använda sig av den nya tekniken kan jag konstatera att det är tur att den förra socialdemokratiska regeringen gjorde en satsning på utbyggnad av bredband. Det innebär att stora delar av landet har tillgång till bredband även i lands- och glesbygd. 113 Statsrådet (): Jag tror att det är bra, , att vi har haft denna interpellationsdebatt. Det pågår ett arbete i landet där och länsstyrelserna är aktiva för att göra en upphandling som är klar . Men jag skulle aldrig säga att det inte kommer att ske en förändring. Som politiker är jag ständigt aktiv i att skapa förändringar. Det kan vara så till och med, , att en förändring också leder till mycket bättre service. Låt oss se resultatet av upphandlingen och därefter göra en utvärdering så att det blir en bra service i alla delar av landet. Det är för mig avgörande. Jag är den första som ställer mig bakom att staten har en roll där marknaden inte fungerar. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2007/08:619 om det nödvändiga jämställdhetsarbetet 114 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vad jag tänker göra på de många eftersatta områden där jämställdhetsprojekt behövs och vad jag tänker göra för att i fortsättningen de medel som avsätts på jämställdhetsområdet ska användas. har jämställdhetspolitiken fokuserats på arbetet för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Den handlingsplan som tagits fram mot mäns våld mot kvinnor är ett exempel på ett arbete som krävde beredningstid för att den önskvärda kvaliteten skulle uppnås. när handlingsplanen är beslutad pågår arbetet för fullt med att genomföra insatserna. Vidare har ett omfattande arbete om jämställdhetsintegrering i kommuner och landsting satts i gång. Regeringen förbereder också en handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Insatser är alltså på gång inom flera områden. Jag har varit noga med att alla insatser ska hålla hög kvalitet, och förberedelserna har därför tagit tid. Detta har gjort att alla medel inte använts inledningsvis. har anvisats för ändamålet, och medel beräknas även . 115 (): Tack, statsrådet, för svaret. Ministern och jag har diskuterat jämställdhet tidigare. Då har ministern sagt att hon inte är feminist utan att det är det praktiska arbetet som ska visa att jämställdhetsministern jobbar för jämställdhetsfrågorna. Då blir jag minst sagt förvånad när jämställdhetsministern inte ens använder de anvisade medel hon har till förfogande. Att en minister som säger att hon inte är feminist utan att hon i praktisk handling ska visa att hon jobbar för jämställdhetsfrågorna inte använder de pengarna är en signal till alla dem som tror att vi redan har ett jämställt samhälle. Att en jämställdhetsminister använder sig av sådana grepp är anmärkningsvärt och beklagligt eftersom det behövs så många olika projekt i samhället för att bryta till exempel den könsuppdelade arbetsmarknaden. Det skulle behöva satsas på flickor och teknik. Det skulle behöva satsas på de frivilligorganisationer som vill genomföra en mängd projekt som de inte har råd till. Man skulle kunna hålla kurser i feminism. Man skulle kunna stötta kvinnor i vissa situationer. Man kan ha jämställdhetsutbildningar. Man kan ha utbildningar om de fem härskarteknikerna, som företrädesvis män brukar använda sig av det finns även kvinnor som gör det, men det är mest män. Det finns alltså en rad olika projekt som man skulle kunna använda medlen till. Men det oerhört fantasilösa jämställdhetsarbetet går tydligen ut på att låta pengar frysa inne. slog man på trumman och sade att man hade visst glömt jämställdhetsarbetet men att det fanns 100 miljoner att ge till kommunerna. Då var det så sent att kommunerna inte hann agera. Då används pengarna när det är möjligt att planera in de sakerna. Det går inte att bara pytsa ut pengarna och sedan säga: Hjälp, nu har vi visst missat pengarna, så nu kastar vi ut 100 miljoner till kommunerna. Det är också oansvarigt. För att rätta upp sitt något skamfilade rykte gjorde man på det sättet. Det var inte alls genomtänkt och bra. sade ministern i sitt svar att hon vill göra allt så noga och att hon vill att alla insatser ska hålla hög kvalitet. Det vi har sett i jämställdhetsarbetet har varit raka motsatsen. Det är beklagansvärt att vi har en sådan regering som prioriterar ned jämställdhetsfrågorna så markant. Vi upplever nu en backlash för kvinnor i landet på många olika sätt och på många områden, både på det arbetsmarknadspolitiska området, inom skolans område och även inom hemarbete. Vi får se på område efter område hur jämställdheten upplever en backlash. Att jämställdhetsministern i det läget har så lite fantasi att hon inte ens använder sina egna medel och för att rätta till sitt skamfilade rykte ger 100 miljoner till kommunerna för att göra något bra ger fel signaler. 116 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det är spännande att få debattera jämställdhet och jämställdhetsanslaget med . Skillnaden mellan oss är att hon kallar sig för feminist och att jag inte kallar mig för feminist. Men hon tillhör också det parti som satt i regeringen under förra mandatperioden. Jag försöker tala om hur beredningsarbetet i går till. Vill man ha kvalitet tar det tid. Jämställdhetsarbete är ett arbete som berör många olika politikområden och många olika departement. I beredningsarbetet leder de processerna till att det tar . säger att jag vid slutet av året pytsade ut 100 miljoner till kommunerna. Ja, det tog tid att bereda innan pengarna kunde betalas ut till kommunerna. Hade det varit så att man hade kunnat bereda politik, propositioner och skrivelser utanför , det vill säga i opposition, hade man väl gjort det. Sedan hade man bara kunnat lämna in dem när man övertog makten. Men så fungerar det inte i vår demokrati. Först tar man makten, sedan bereder man politik inom med departementen. Intresset som har visat för jämställdhetspolitiken har aldrig visats tidigare. Jag undrar hur det kommer sig. Låt mig blicka tillbaka på den förra mandatperioden. Den förra regeringen avsatte 40 miljoner till särskilda jämställdhetsåtgärder. Men jag upptäckte att det egentligen inte var 40 miljoner, för hälften av dessa pengar gick till myndigheten . Bara hälften av pengarna blev kvar. Använde den förra regeringen upp dessa pengar? Det visar sig att så inte skedde. hade man ett anslag på som skulle användas till särskilda jämställdhetsåtgärder, 18 miljoner användes. hade man 20 miljoner, 11 miljoner användes. hade man 23 miljoner, 10 miljoner användes. hade man 19 miljoner, 8 miljoner användes. hade man 5 miljoner, 2 miljoner användes. Inte ens för så lite pengar kunde man med den kunskap har om vilka åtgärder för jämställdhet som behövs i vårt samhälle klara av att använda pengarna på de låga nivåer som det innebär. Jag har i alla fall lyckats, , att med regeringen fatta beslut om särskilda jämställdhetsåtgärder som kostat förutom de 100 miljoner som har gått till verksamheterna i kommuner och landsting för att vara sjyst och jämföra. Hur kan man då ha mage att säga: Varför används inte pengarna? Idéerna finns, men de måste beredas. Hur kommer det sig att du, , med alla de idéer som fanns hos dig inte kunde se till att din regering kunde genomföra dessa olika åtgärder när ni hade möjlighet att göra det? hade Socialdemokraterna på sig att genomföra alla dessa jämställdhetsåtgärder, men vi kan se att pengarna blev kvar i kassan. Det är beklagligt. 117 (): vänder på steken. Anfall är bästa försvar, tänker hon säkert när hon säger att vi inte använde alla våra medel. Men det är en borgerlig regering , och när hon tog över sade : Jag behöver inte vara feminist, utan jag ska minsann visa i praktisk handling att jag gör alla dessa åtgärder. Men i stället frös pengarna inne. Jag måste ändå kommentera när nu säger att vi inte kom någon vart som vi regerade. Det är en sanning med modifikation. Man kanske inte ska kalla det lögn, men det är långt bort från sanningen. Vi vet att fick jämställdhetspriset i världen. Det var som flyttade fram positionerna och betraktades som det mest jämställda landet i världen. Det var som flyttade fram positionerna för kvinnor i politiken och som såg till att kvinnor fick möjlighet att gå ut i arbetslivet och rätt till heltid och så vidare. Allt det genomfördes , och jämställdhetsminister fick åka och ta emot pris av FN. Då är det magstarkt att stå och säga att Socialdemokraterna inte har gjort något. Vi har varit pionjärerna som har slagits i motvind . Jag kan ge viss kredd för detta arbete, för är det parti inom den borgerliga regeringen som i alla fall har stått upp för jämställdheten. markerade tydligt hur viktigt det var med delad föräldraledighet och så vidare. är inte av den kalibern , men det finns kvar för henne att visa att hon lever upp till det hon själv säger om att hon i praktisk handling ska visa att jämställdhetsarbetet ska flyttas framåt. Jag känner mig inte nöjd med detta lama svar och att säger att man måste undersöka alla projekt innan man ger ut pengar till dem. Man undersöker dem så länge att pengarna fryser inne. Då går man inte jämställdhetens väg utan ger signaler till samhället att vi redan är tillräckligt jämställda här i landet och inte behöver pengarna. Om statsrådet tycker att det är svårt att hålla på och bereda allt detta förstår jag inte varför hon över huvud taget ansökte om pengarna om hon trodde att hon inte skulle använda dem. Det ger signaler om att man inte hann ta hand om det och att det inte fanns några projekt med tillräckligt god kvalitet. Man kastade dessutom ut de 100 miljonerna till kommunerna väldigt sent . De har själva sagt att de skulle ha velat ha dem men att de förhoppningsvis kommer att kunna använda dem längre fram. När det gäller anslagen och hoppas jag att visar i praktisk handling att man kommer att använda årets och nästa års medel innan de fryser inne. 118 (): Det är en mycket intressant diskussion. Jag har förstått att det finns många runt om i som följer dessa samtal och har funderingar om vad det kan bero på att vi har hamnat i denna situation. Jag tror att man måste gå tillbaka till när regeringen och statsrådet etablerade sig i . Är man inte feminist och gör könsmaktsanalyser utan har en annan infallsvinkel och tänker att det är upp till var och en att fixa detta på egen hand ser man inte strukturerna och har därmed inte ambitionen att förändra strukturen, våga utmana makten och våga stå för förändringar. Då gör man andra prioriteringar och landar i att man inte sätter av tillräckligt mycket personella resurser. På UD som ska vara ett stöd för statsrådet finns det en person som jobbar med jämställdhetsfrågor. På hennes eget fögderi vet vi att många har lämnat sina tjänster. Det finns mindre i form av personalresurser som kan arbeta med dessa frågor. Andra förslag som vi ville se på plats, för vi vet att detta är ett ständigt reformarbete, var en jämställdhetsmyndighet, en lagstiftning för att påverka könsdiskrimineringen och utrota den sexualisering som vi ser i många medier. Många av de förslag vi hade på gång har lagts i papperskorgen. Jag tror att det återigen beror på de bristande analyserna. Vi kan ha en partipolitisk debatt här, vilket jag tycker att vi ska ha, likväl som att vi ska debattera ute med många engagerade kvinnor och även män. Vi kan också titta på kommitténs kritik av 2008. Jag talar om möte där jag vet att statssekreterare var med när det gällde själva granskningen. var själv med en delegation i . Det är jag väl medveten om, för jag var själv där . Här finns kritik som är objektiv. Jag ska inte gå in på kritiken mot grundlagarna, för det leder för långt. Men man skulle kunna föra in renbeteslagstiftningen. Vi har en uppenbar diskriminering av samiska kvinnor. Vi behöver ha mer kunskap om kvinnokonventionen, Cedaw. Det talas om att den är den mest okända konventionen. Vad finns det för reurser för att göra den mer känd? Kan vi avskaffa stereotypa attityder till kön genom informationskampanjer? Vi ser inte de resurserna eller åtgärderna. Hur ska vi kunna arbeta och förstärka arbetet med att få fram kvinnor på beslutsfattande positioner? Vi har fått kritik för att vi inte gör tillräckligt på dessa områden. Ser man inte problemen så avsätter man ju vare sig de personer som vi nu vet inte finns kvar på departementen eller de förstärkningar som man lätt hade kunnat tänka sig efter att ha lyssnat på regeringsdeklarationen. Man hör ofta en ganska högtravande ambition. Men resurserna för att understödja politiken finns ju inte på plats. Det är klart att det blir mindre resultat. Det är ett hantverk att utforma regelverk för att på bästa sätt, och på ett ansvarsfullt sätt, också fördela ekonomiska medel. När det hantverket inte har de händer som skulle arbeta med det blir det mindre resultat. Jag tror att vi måste titta på djupet, hur man har organiserar sig och hur man besätter tjänster. Lägger man sedan till att man inte har någon könsmaktsanalys blir det inte de resultat som vi skulle önska. Då får kanske inte heller de åtgärder som ändå vidtas de effekter som vi tillsammans hade hoppats. Då tänker jag på handlingsplanen, som jag har välkomnat väldigt mycket, handlingsplanen om mäns våld mot kvinnor. I och med att man också lyfter in kvinnors våld mot män blir det en helt annan fråga. Då är man på ett sluttande plan när det gäller åtgärder över huvud taget. 119 Integrations- och jämställdhetsminister (): Att är världens mest jämställda land kan vi alla skriva under på. Men allting är relativt. Trots allt återstår det väldigt mycket att göra. Att tro att världens mest jämställda land har kommit till då och delade på posten som jämställdhetsminister är väl kanske en lite felaktig historieskrivning. Jag vill ändå tacka för att hon var så pass ödmjuk att hon gick tillbaka till , under den förra borgerliga regeringen med i spetsen.