prot · GV0979 · 2008-03-14 00:00:00 — Därför frågar jag: Anser socialministern att regeringen med sina förslag som saknar genusperspektiv bidrar till mer jämställdhet generellt inom vården och specifikt inom tandvården och den psykiatriska tvångsvården? 7 (): Som jämställdhetspolitiska talesperson vill jag tacka för att de begärt denna oerhört viktiga debatt om jämställd vård. Jämställdhet är i grunden en demokratifråga som alldeles för sällan kommer upp på dagordningen trots att halva befolkning diskrimineras, trots att varken kvinnor eller män har fria livsval och trots att många säger att frågan är prioriterad. Det har sagts mycket om ojämställd vård , den vård som ibland ger förödande konsekvenser, och jag tänker inte ägna min talartid åt att repetera det som sagts. I stället vill jag fokusera på vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att komma till rätta med detta. Problemet är att ojämställdheten genomsyrar samhället. Vården är dessvärre inte annorlunda än andra områden, och vi måste våga diskutera att samhället hänger ihop och att frågan om jämställd vård inte är en isolerad fråga. Om vi ska få ett jämställt samhälle måste vi våga angripa frågan från många håll. Att skapa ett jämställt samhälle innebär en förändring som naturligtvis möter motstånd eftersom det till stor del handlar om att omfördela resurser. Varför ser det ut som det gör och hur skapas och upprätthålls ojämställdheten? Det är frågor som enligt min mening är mycket viktiga att besvara för att jämställdhetsarbetet generellt ska bli framgångsrikt. Som politiker måste vi ha kunskap och förstå att dagens strukturer och mönster har sin grund i tusenåriga maktstrukturer. Det gäller inte minst attityder till och föreställningar om kön. Dessa är mycket svåra att komma åt, och därför måste jämställdhetsarbetet göras systematiskt och utifrån strategiska utgångspunkter. Våra idéer och förslag måste vara kunskapsbaserade, inte ideologiska. Det finns en ordning i samhället som innebär att män är överordnade kvinnorna. Enligt teorin om genussystem utgör mannen en generell norm, vilket flera har sagt. Det medför att kvinnor och män riskerar att ses som olika och prioriteras olika. Framför allt, med hänvisning till dagens tema, bedöms de ha olika vårdbehov och får ibland felaktig vård. Dessvärre tenderar debatten att alltjämt handla om den enskildes val när den moderatledda regeringen talar om jämställdhet och lägger fram sina dåligt beredda förslag. Det vi brukar få höra är: Ett fritt val leder till ett mer jämställt samhälle. Montera ned den offentliga sektorn så får vi ett jämställt samhälle. Om vi subventionerar hemhjälpen skapas jämställdhet. Det låter väldigt bra, men är det så enkelt att den enskildes fria val garanterar kvinnor och män likvärdig vård? Problemet är mycket mer komplext. Socialminister är närvarande , och jag har läst att han, beklagligt nog, inte är feminist. Socialministern försöker förklara sig med att det finns många sorters olika feminister, och då är det bättre att avstå från att vara feminist. Tänk om man skulle föra samma resonemang om demokrati, att eftersom det finns så många slags tolkningar av demokrati är det bättre att avstå från att vara demokrat! handlar det inte om könsmaktsordning eller feminism. Det handlar om tjejer och killar, om män och kvinnor, som får olika vård i . Det handlar om att kvinnliga patienter i genomsnitt får sämre vård än manliga patienter. Vem säger det? Jo, det sägs i en rapport från Kommuner och Landsting. Jag vill inte hålla något husförhör med ministern om mäns överordning i samhället och vilken feministisk inriktning som bäst beskriver hur kvinnor, unga som gamla, i diskrimineras på grund av sitt kön. Jag skulle vilja ställa en fråga till socialministern: Vad tänker han göra mer än att ge forskningen och till Kommuner och Landsting? Jag återkommer i mitt andra inlägg om jämställdhetsintegreringen. Jag har ytterligare tre frågor till ministern. Hur ska man lösa problemet med att kvinnor är mer sjukskrivna än män? Väldigt många våldsutsatta kvinnor snurrar runt i vårdapparaten utan att få adekvat hjälp. På vilket sätt tänker ministern komma till rätta med det? När ska ensamstående kvinnor få inseminationshjälp? Det undrar jag. Dessa frågor har i allra högsta grad bäring på jämställdhet. Vad tänker ministern göra åt det? Jag är ganska säker på att socialministern förstår att det finns allmänmänskliga strukturer och mönster som bygger på icke-relevant könsuppdelning överallt i vårt samhälle. Det gäller också i offentlig sektors verksamhet. Mot den bakgrunden undrar jag vad ministern tänker göra för att medvetenheten och kunskapen om genusperspektivet ökar inom personalen. Trots att du säger att det har ökat är det långt kvar. Hur ska ministern få fler män att jobba inom vården? 8 Socialminister (): Jag vill peka på några saker utifrån de inlägg som har gjorts här. Jag tror inte, och jag har inte heller hört någon som trott det, att det finns en quick fix: Vi trycker på en knapp, vi slår klubban i bordet, och vips kommer vi att ha en jämställd vård. Det handlar om ett metodiskt arbete i vardagen runt om i . Det handlar för det första om att öka medvetenheten hos enskilda människor, professionen, oss som vårdtagare och politikerna för att få rätt anda att genomsyra svensk hälso- och sjukvård. Det handlar för det andra om att kartlägga och klarlägga skillnader för att kunna få ett underlag och kunna genomföra de förändringar som krävs. Det fordras för det tredje ett vardagligt slit i ofta små förhållanden för att åstadkomma arbetet. Det är ett ganska oglamoröst arbete i vardagen för att förändra. Utan de tre delarna kommer vi inte att kunna se en förändring. Det finns förändringar. Men det har kartlagts och visats att det finns en situation som är helt oacceptabel. Det finns skillnader mellan kvinnor och män som inte är acceptabla. Vi gör väldigt mycket. Man kan säga att det är viktigt att bygga upp filosofiska konstruktioner. Men väldigt mycket handlar om vad vi gör i vardagen. Det handlar om vilket arbete som genomförs runt om i kommuner och landsting. Vad ska regeringen göra mer än det som vi har berättat om? Vi har satsat stora pengar på forskning. Jag tror att det har en utomordentligt stor betydelse. Det har det inte för att det ändrar situationen över , utan för att det långsiktigt ger ett kunskapsunderlag som fordras för att kunna fatta de riktiga besluten. Det gäller att veta hur situationen ser ut och vad som faktiskt ger effekt. Vi satsar mycket på kommuner och landsting, som har sagts här, för att höja medvetandet. Kommuner och Landsting presenterade en väldigt bra skrift som heter i hälsa och vård en genusmedicinsk kunskapsöversikt. Jag vet att den spelar en väldigt stor roll. Det har här lyfts upp några frågor. frågar: Anser socialministern att de propositioner som lagts fram när det gäller tandvård och tvång i öppenvård leder till mer jämställdhet? Dessa propositioner är avsedda att leda till en bättre behandling av psykiskt sjuka människor, vare sig de är kvinnor eller män, och till en bättre tandvård vare sig det gäller kvinnor eller män. Min bild är att det framför allt är många kvinnor. Det är äldre personer, och kvinnor lever än män, som har de svåraste problemen på det här området. här hört till den majoritet som har styrt vårt land under en lång följd av år. Men diskussionen om tandvård var då munväder. genomför vi en tandvårdsreform som kommer att spela en enormt stor roll för landets kvinnor och män. snuddade vid någonting viktigt när det gäller den statistik som presenterat. Man kan inte när vi talar om en ojämställd vård entydigt säga att det är kvinnor som drabbas och att det enbart är kvinnor som får problemen. Vi har områden där också männen behöver få sin situation förbättrad. Det handlar, precis som när det gäller kvinnor, om ett målmedvetet arbete för att ha rätt inställning, öka kunskapen och i vardagen se till att det inte finns de skillnader vi inte ska ha i . 9 (): Förutsättningarna för jämställd vård och jämställd hälsa, där skillnaderna är ännu större, påverkas på ett avgörande sätt av mäns systematiska överordning i samhället. Det syns på flera olika områden i samhället. Det har här tagits upp här i debatten av , och . Därför är det helt nödvändigt att man har ett brett jämställdhetsperspektiv på hela politikens område och hela samhället. Min talartid är begränsad. Därför håller jag mig till de förslag som direkt gäller sjukvården. Jag är medveten om att socialministern inte styr över alla delar i sjukvården. Du sade tidigare att det behövs ett systematiskt arbete. Jag har tio frågor om hur det kan säkerställas, . 1.Kan socialministern lova att se till att det sker ett systematiskt arbete i varje landsting när det gäller jämställdhet i vården? Det finns forskningsstudier som visar på att när det gäller personalens attityd och bemötande finns det en stor omedvetenhet. Det exemplet jag tog upp från hudkliniken visar vad ett systematiskt arbete från ledarskapet på en klinik kan betyda. 2.Är du beredd att se till att alltid redovisa könsperspektiv i alla propositioner och utredningar som kommer från ? 3.Är du beredd att se till att all hälso- och sjukvårdsstatistik blir könsuppdelad? 4.Är du beredd att utveckla också kvalitetsregistren och de öppna jämförelserna så att också alla de kommer att innehålla könsuppdelad statistik? Det är en minoritet av kvalitetsregistren som har könsuppdelade uppgifter. 5.Är du beredd att se att det i verklighet också finns genuskunskap på alla vårdutbildningar och att det finns ett genusperspektiv också i den kliniska utbildningen på vårdutbildningarna? 6.Är du beredd att lägga fram tilläggsdirektiv till som särskilt belyser jämställdhetens roll för patientsäkerheten? 7.Är du beredd att i forskningspropositionen säkerställa att det finns medel för forskning om både mäns och kvinnors hälsa och mäns och kvinnors vård? 8.Är du beredd att se till att statistik också blir könsuppdelad? är det av statistiken som är könsuppdelad. Det betyder att det är väldigt mycket vi inte vet. Till exempel är det i allmänhet så att gruppen barn och gruppen äldre saknar kön i statistiken. Det är inte med sanningen överensstämmande. 9.Är du beredd att göra systematiska studier av de insatser som görs av olika landsting som har försökt att komma till rätta med problemen och ta reda på om de insatserna har effekt? Mycket arbete pågår. Det skulle vara intressant att se vad det ger för effekt. 10.Är du beredd att förbättra omhändertagandet av våldsutsatta kvinnor så att den verksamhet som till exempel finns i med våldtäktsmottagningen kan bli verklighet i flera landsting? 10 (): är jag inte socialminister, men jag måste ändå få säga att det är lite märkligt att ta på sig och ställa tio frågor till en person som på sig att besvara frågor från hela auditoriet. Det är också en sorts härskarteknik som man kan använda. I övrigt tänkte jag diskutera det samband som finns mellan psykisk stress och kroppslig ohälsa. När stressen tar över är det kvinnan som är förlorare. är det lika många kvinnor som män som förvärvsarbetar, men det är fortfarande samma könsmönster som tidigare hemma. Kvinnor har huvudansvar för hushåll och barn. De har inte samma möjligheter att återfå sin energi som män har. Forskning visar att det är uppenbara skillnader mellan kvinnor och män när det gäller återhämtning. När män kommer hem sjunker stressnivån snabbt, men kvinnor i familjer där det finns barn ligger kvar på de förhöjda nivåerna av stresshormoner . De har kommit till ett annat jobb. De är projektledare för projektet fungerande hemliv i stället. Införandet av avdrag för hushållsnära tjänster är därför en stor möjlighet för många kvinnor och välkommet i arbetet mot en bättre hälsa. Jag tänkte också beröra ett område som vi kanske inte har diskuterat så mycket i samband med jämställdhet och hälsa, nämligen mäns hälsa som några har pratat om. Kvinnor drabbas av bröstcancer och livmoderhalscancer. Det genomförs screeningar av kvinnors bröst, och det tas cellprover. Det är inte alldeles perfekt. Det ska vi säga. Alla landsting lever inte upp till rekommendationer, men det görs ändå. Män har prostata och får prostatacancer, men de har inte varit lika röststarka när det gäller sina underlivsbesvär. Jag menar att vi nu måste ställa oss frågan vad det beror på att det fortfarande inte görs screening av män i den ålder när de här problemen brukar dyka upp. Samma sak gäller depressioner. Det ses ofta som en kvinnlig sjukdom. Mäns depressioner riskerar därför att inte bli upptäckta. Det kan vara en av förklaringarna till att män begår självmord oftare än kvinnor. Kvinnor gör självmordsförsök. Det finns andra fördomar som bidrar till ojämställd vård. Kvinnor anses klaga mer, och ofta anses kvinnors problem har psykiska orsaker. Men det drabbar också män eftersom depression liksom har blivit en kvinnlig sjukdom. De här männens depressioner riskerar att inte bli upptäckta eftersom de inte passar in i . Jämställd vård måste innebära att vi kan och vågar se att kvinnor och män har olika behov beroende av kön. är det så. Men vi får inte fastna i en könsordning som missar att det handlar om olika individer. Att är kvinna betyder inte per automatik att hon ska ha en viss behandling. All vård måste utgå från kvinnan som den individ hon är, precis som den vård mannen får ska utgå från honom som person. 11 (): Jag har på mig att tala om åldersdiskriminering. Det står bland annat i den mycket bra boken som socialministern har talat om här: Ojämställdhet i hälsa och vård en genusmedicinsk kunskapsöversikt. Den skulle vi behöva läsa om och om igen, skulle jag vilja säga. Jag tänkte ta ett avsnitt ur den här boken där det bland annat står att äldre patienter får behandling mer sällan än yngre, till exempel då det gäller hjärt- och kärlsjukdom och operation av gråstarr. Det är viktigt. En principiellt viktig fråga är om det är medicinskt motiverat att ha olika behandlingspolicy för yngre och äldre patienter. Svaret kan naturligtvis variera beroende på vilken behandling som avses. Högre ålder kan medföra större risker, åtminstone vid vissa ingrepp, men det finns lyssna noga nu också relativt riskfria behandlingar som äldre tycks få sämre tillgång till. Det är allvarligt. Vad innebär äldre människors sämre vårdtillgång om frågan ses ur ett jämställdhetsperspektiv? Det finns anledning att fråga sig om befolkningen och beslutsfattarna i vill ställa sig bakom diskriminering av de äldsta patienterna av vilka en stor majoritet är kvinnor. Det har hävdats att nya, dyra medicinska tekniker och läkemedel har en benägenhet att sprida sig till medelålders män först. I dagens situation verkar det motiverat att fråga sig om inte den omvända ordningen gäller vid kapacitetsproblem och nedskärningar. De äldre och kvinnorna får nöja sig med sämre tillgång till vård och behandling även om man bevisligen skulle ha nytta av den. Det är någonting som vi kan stryka under och läsa om och om igen. Där kan vi få en ordentlig läxa, tycker jag. Det är många män som kanske frågar sig: Men vi då? Har inte vi män några problem? Jo, det har männen. Genusforskare har faktiskt pekat på att till exempel depression har kommit att betraktas som en kvinnosjukdom trots att fler män begår självmord. har vi kommit dit, de deprimerade männen som vi inte vet någonting om. Vi säger att detta är en kvinnosjukdom. Det är allvarligt. Hur yttrar sig en mans depression? Det vet vi nästan ingenting om. Det borde finnas mycket mer genusforskning när det gäller mäns depression. Mäns depressioner döljs kanske i alkoholism eller aggressivitet. Så kanske det är. Jag vill avsluta med att säga att jämställd vård naturligtvis inte bara är en kvinnofråga utan en människofråga. Det handlar om att ha tillräckliga kunskaper så att varje individ får rätt vård oberoende av kön, ålder och så vidare. Att man riktar fokus på kvinnor beror på att kvinnor varit förfördelade i vården, men det handlar lika mycket om män, åldringar och barn. Att diskutera kvinnors vård har varit ett sätt att öka uppmärksamheten på kvinnors situation, och det arbetet börjar ge resultat. När det gäller äldre människor, både kvinnor och män, och barn måste arbetet fortsätta. 12 (): När vi diskuterar frågan om hur vi ska få en mer jämställd vård vill jag säga att vi nog behöver åtgärder på tre olika plan. Vi behöver åtgärder på det samhälleliga planet. Det är klart att det spelar roll för hur människor bemöts i vården, om man bemöts jämställt som man eller kvinna, hur samhället i övrigt fungerar och om samhället i övrigt är jämställt. Tar män och kvinnor samma ansvar i familjelivet till exempel? Hur ser det ut med löneskillnaderna? Hur ser det ut när det gäller de höga befattningshavarna i den offentliga och privata sektorn? Sådana saker spelar också stor roll för hur det ytterst ser ut inom vården. Där tycker jag att regeringen gör ett ambitiöst arbete. Det inrättas en jämställdhetsbonus. var inne på frågan om avdragsrätt som underlättar för både män och kvinnor att få livspusslet att gå ihop. Och det handlar inte minst om att se till att alla människor, både män och kvinnor, har ett jobb att gå till och en lön att försörja sig på. Glädjande nog ser vi att antalet jobb växer till i det svenska samhället just nu när det gäller både män och kvinnor. På ett annat plan handlar det förstås också om arbetsmiljön inom vården. Hur ser det ut inom vården när det gäller personalens förutsättningar? Hur är vården organiserad? Vilka signaler sänder vårdens organisation till dem som ska jobba med att bemöta människor ute i vården? Vården är ojämställt organiserad. Det finns fler manliga chefer, framför allt ute på kliniker, än vad det finns kvinnliga chefer. Många av de ledande positionerna inom sjukvården innehas av män. Vi ser också när det gäller de vårdyrken som finns att i de välbetalda vårdyrkena dominerar män och i de sämre betalda yrkena dominerar kvinnor. Det här är ju strukturer vi måste rätta till. Jag tror att en nyckel till detta är att ge större utrymme för kvinnor att förverkliga sina egna drömmar och sina egna livsmål, kanske som privata entreprenörer, att få egen makt över sin egen tillvaro inom vården. Det är väldigt egendomligt i att i de yrken där män traditionellt har dominerat, där har vi haft näringsfrihet , men i de yrken där kvinnor har dominerat har vi fortfarande inte riktigt fullt ut näringsfrihet. Där får kvinnor fortfarande inte starta eget och bli entreprenörer. Det här skulle också skapa förutsättningar för fler kvinnliga chefer som förebilder. Det här är också en nyckel till att bekämpa exempelvis det faktum att kvinnor i större utsträckning är sjukskrivna än män och att vi har stora problem när det gäller sjukskrivningar och sjukfrånvaro inom den offentliga sektorn, som någon av talarna tidigare var inne på. Det är en av de saker som framför allt skiljer privat och offentlig sektor. Människor som jobbar inom offentlig sektor har mycket mindre möjlighet att påverka sin egen arbetsmiljö och sin egen tillvaro än inom den privata sektorn. Flera utredningar har pekat på att det kan vara en förklaring till att sjukskrivningarna i offentlig sektor bland kvinnor är högre än på annat håll. På ett tredje plan handlar det om att vi vidtar åtgärder direkt ute när människor inom vården möter människor som kommer till vården. Här finns det ett antal saker som regeringen gör. Vi har redan nämnt de som går till kommuner och landsting för jämställdhetsarbete, den forskningssatsning på som görs för ökad forskning och den satsning som görs inom handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor som handlar om hur man ska bemöta kvinnor som utsätts för sexualbrott till exempel. Det är viktiga åtgärder. Jag tror det behövs en del andra saker också, till exempel mer genusperspektiv inom vårdutbildning och ökad kunskap om kvinnor och män inom hjärtsjukvården, som flera har varit inne på tidigare. Jag tror att vi måste uppmärksamma kvinnors tysta problem. Det finns sjukdomar och problem för kvinnor som inte uppmärksammas inom vården. Vi måste satsa på att uppmärksamma äldre kvinnors situation och kanske ha fler kvinnohälsomottagningar där vi samlar kompetens under ett tak. Det är ett antal åtgärder som jag tror är jätteviktiga för att vi ska kunna lösa problemen med att få jämställd vård. Vi kommer inte att lyckas över , men jag tycker att regeringen har satt i gång ett ambitiöst och bra arbete som ska fortsätta. 13 (): Socialministern tror inte på vad han kallar filosofiska konstruktioner. Detta kallar jag en nedvärdering av min och många andras kunskap om könsmaktsordningen. Socialministern talar vidare om bättre vård för människor, vare sig det gäller kvinnor eller män. Det är just den inställningen, socialministern, som bevarar ojämställdheten också inom vården. Till vill jag säga att jag blir förvånad över attacken mot den offentliga sektorn. Det är ju ändå där löneskillnaderna är mindre jämfört med den privata sektorn, och det är där det också finns ett stort antal kvinnliga chefer. Vi har konstaterat att vi vet för lite om kvinnors hälsa eftersom mannen varit och är den rådande inom läkarvetenskapen. För inte så länge sedan sågs till exempel fibromyalgi som en trivial åkomma eller kanske snarare som en kvinnlig egenskap än ett symtom på ohälsa. fick kvinnor med diffusa symtom, som skulle diagnostiseras som fibromyalgi, benämningen sveda-värk-bränn-kärringar, SVBK, då de sökte vård. Det är inte konstigt att det ser ut som det gör fortfarande inom vården! Förutom kunskapsskillnader finns det även skillnader i hur könen behandlas. Det har vi också konstaterat här. Fler kvinnor än män upplever att de inte blir trodda, att de blir missförstådda och att de får vänta på utredningar för diagnos inom framför allt primärvården och psykiatrin. Det finns ett stort behov av en mer systematisk, könsuppdelad statistik för att synliggöra könsrelaterade problem inom vården. Det behövs metodutveckling för att kartlägga könsskillnader vad gäller vårdresurser och resultat. Ett genusperspektiv borde integreras i all forskning, utbildning och utveckling, och det borde forskas mer om kvinnors sjukdomar och villkor i vården. En nationell handlingsplan för jämställdhet i vård och omsorg bör därför tas fram där dessa frågor behandlas. Jag undrar om regeringen är beredd att arbeta för en nationell handlingsplan för jämställdhet inom vården. Det behövs mer kunskap och statistik om kön i hälso- och sjukvården. Men finns det också ett behov av att verkställa de förslag som ändå kommit på området. har många av oss tagit upp här, och där har man tagit fram ett antal rapporter som har förslag som skulle kunna leda jämställdhetsarbetet vidare. Därför vill att det införs en jämställdhetsenhet på . Vad säger socialministern om de förslagen: en jämställdhetsenhet inom och en nationell handlingsplan för jämställdhet inom vård och omsorg? 14 (): Socialministern har inte haft möjlighet att besvara mina frågor, och det hade jag nog inte heller trott att han skulle ha med sina fyra minuters talartid. Men det han har sagt är att han har lagt på forskningen, och det är jag naturligtvis väldigt glad över. Dessutom har han sagt att han ska öka medvetenheten och kartlägga för att få underlag. Det tycker jag också är väldigt bra. Men att öka medvetenheten och kartläggningen händer ju inte av sig själv, och för det har regeringen gett till Kommuner och Landsting för att det ska kunna genomföras. Jämställdhetsintegrering innebär en omorganisering och en omfördelning som naturligtvis kommer att möta motstånd. Det här är ingen nyhet, utan det här har pågått , då den dåvarande regeringen ville att skulle jobba med jämställdhetsintegrering. Det har mötts av väldigt mycket motstånd. Utifrån den insikten tillsatte den förra regeringen en utredning om jämställdhetsintegrering.