prot · GV09127 · 2008-06-12 00:00:00 — Det jag kommer att fokusera på i mitt anförande är just krisberedskapen i och hur den har sett ut . Under julhelgen 2004 blev vi alla medvetna om att krisberedskapen och krishanteringsförmågan inom lämnade en hel del i övrigt att önska. Det fick en rad följder, bland annat att enheten för beredskap och analys inrättades. Syftet var att förstärka krishanteringsförmåga genom att exempelvis kunna ge en samlad lägesbild och att fungera som larmklocka. En av effekterna härav var att statsministerns statssekreterare fick en mer begränsad roll . Bildandet av med kontaktpersoner till enheter i samtliga departement, inklusive Statsrådsberedningen, innebär att larm och annan kritisk information i första hand nås, bedöms och tas om hand av andra funktioner än jourhavande statssekreterare i . pekade i sin rapport på bristen på en fungerande krisorganisation inom . Därför tillsatte den nuvarande regeringen en utredning som skulle ta fram förslag på hur en krishanteringsfunktion inom skulle kunna upprättas. Utredaren överlämnade sin rapport till regeringen. I rapporten föreslogs att en nationell krishanteringsfunktion skulle inrättas i . togs funktionen i bruk. I dess uppgifter ingår bland annat att utveckla, samordna och följa upp krishanteringsarbete. Uppgifterna ska lösas genom kontinuerlig omvärldsbevakning, dygnet runt, och genom att den statssekreterare som har beredskap delges information om hot eller kris. Kansliet ska ha analysverksamhet med det övergripande målet att på ett strategiskt plan bedöma vilka hot och risker samhället står inför samt vilka åtgärder som kan bli aktuella att vidta från regeringens sida. En mycket viktig uppgift blir också att samordna krisarbete. Sammantaget innebär det en avsevärd ambitionshöjning jämfört med den gamla ordningen. Hur såg då krishanteringssystemet ut ? Vilken roll hade Statsrådsberedningen? Vilken roll hade statsministern? Det är frågor som har varit viktiga att studera närmare under vårens granskning för oss i . Steg för steg har rollen vad gäller krisberedskap och krishantering minskat för statsministerns statssekreterare och de politiska tjänstemännen. Det hade börjat , och med det nya kansliet har rollen minskat ytterligare. Det är en utveckling som är positiv den del av krishanteringsförmågan som är beroende av opolitiska tjänstemän bör öka. Den svenska krishanteringsförmågan har inte varit, och är än mindre , beroende av en enda person. Ett system som är beroende av en person skulle, rent ut sagt, vara tämligen korkat. Det svenska krishanteringssystemet bygger i stället på tre olika principer varav en är ansvarsprincipen. Det betyder att den myndighet som är ansvarig för en viss verksamhet under normala förhållanden också är det i kris. Krishanteringen ska också ske på lägsta möjliga nivå enligt den så kallade närhetsprincipen. Likhetsprincipen säger att verksamheten så långt som möjligt ska bedrivas på samma sätt i en kris som under normala förhållanden. Detta innebär dock inte att inte Statsrådsberedningen har en viktig funktion i krishanteringssystemet. I inledningen av en kris ska de, om så behövs, klargöra ansvarsförhållandena. Det är också Statsrådsberedningens roll att svara för samordning av de åtgärder som vidtas för att hantera krisen. Som jag nämnde tidigare är det numera de opolitiska tjänstemännen som har det operativa ansvaret. har själva under föregående mandatperiod konstaterat att det är av stor betydelse att övningar genomförs. Det är en av orsakerna till att alliansregeringen och i stor utsträckning deltar i övningsverksamhet som syftar till att förbättra krishanteringsförmågan, så som statsministern redogjorde för i vår offentliga utfrågning. Under föregående mandatperioder var det tyvärr endast i undantagsfall regeringen deltog i övningsverksamheten och då inte med det breda deltagande av såväl statsråd som tjänstemän som har skett. har den nuvarande regeringen haft fyra krisövningar. Det är en avsevärd skillnad mot den tidigare ordningen. Därtill har man nu inrättat ett nytt kansli för krishantering med personal i jour alla dygnets timmar året runt. Jag kan avslutningsvis konstatera att statsministern har ansvaret för organisation och ledning, att statsministern kände till sitt eget ansvar och att statsministern hade försäkrat sig om att berörda hade kunskap om sitt ansvar vad gäller rutiner, samt, för att citera en klok vänsterpartist i utskottet: Han kan väl inte hålla folk i koppel. 226 () replik: Det är som sagt självklart att ingen organisation egentligen är beroende av en enda person. Men det är ju inget argument för att säga att det inte var något problem att en central funktionsinnehavare inte kunde fullgöra sitt jobb. Statsrådsberedningen leder och fördelar arbetet i . Jag har jobbat där själv. Visserligen är det , men jag har en ungefärlig bild av hur det fungerar. Statsrådsberedningen leder och fördelar jobbet i . De klargör ansvarsområdena, sade . Det är riktigt. Men ibland kan det, och särskilt i krissituationer föreställer jag mig i vart fall, handla om väldigt tuffa och snabba beslut som ska fattas, vilket departement som ska göra vad, vilka områden man ska täcka, vilken typ av frågor man snabbt ska se till att få belysta under kanske när det verkligen gäller. I den krisorganisation som fanns den här kvällen var det alltså statsministerns statssekreterare som skulle rycka in i en sådan situation och fatta dessa nödvändiga beslut, antingen själv eller tillsammans med en statssekreterargrupp från berörda departement. Då kan man inte bara säga att det inte har så stor betydelse om hon inte kunde jobba, för hade det bränt till hade man inte riktigt vetat vem man skulle vända sig till och vem som i så fall skulle leda det arbetet. Statsrådsberedningen leder och fördelar arbetet i hela . Statsministerns statssekreterare leder och fördelar arbetet i hela Statsrådsberedningen. Det är alltså en oerhört central punkt, och det var det vid den här tidpunkten. Jag vill fråga om hon anser att det inte var något problem att , enligt min uppfattning i alla fall, inte hade kunnat fullgöra sina uppgifter den här kvällen. 227 () replik: ställer en fråga till mig avseende i händelse av kris. För det första kan vi konstatera att statsministerns statssekreterare tog sitt ansvar. Hon förlorade statsministerns förtroende och lämnade sin post. För det andra kan vi konstatera att granskar skeenden i efterhand. Majoriteten avstår därför från att göra hypotetiska bedömningar av om detta system i praktiken skulle ha fungerat eller inte om en kris hade inträffat. Menar med detta att vi ska frångå principen att granska enbart det som har hänt, och ska vi också gå in på sådana hypotetiska bedömningar som reservationen faktiskt innehåller? 228 () replik: Nej, jag efterfrågar majoritetens åsikt om det var ett problem eller inte att en central person i en krishanteringsfunktion inte var tillstädes och inte skulle ha varit funktionsduglig. Det var det jag frågade efter, men det fick jag inte något svar på. har skrivit under en majoritetstext som i praktiken innebär att ni inte ens vet om var i stånd att leda en krisorganisation. Det säger ni att ni inte kan veta. Har man druckit vin för är det förmodligen så att man i alla fall inte ska gå rakt in och leda några krisorganisationer, kan jag kanske tycka. Jag kan gärna bolla frågan till : Tror du att var i stånd eller inte att leda en krisorganisation den aktuella kvällen? 229 () replik: Tack så mycket för frågan, . Vi har faktiskt inte utrett kapacitet den kvällen. Det är ju enbart en gissning från Socialdemokraterna och som har valt att skriva med detta i sin reservation. som återstår skulle jag vilja förklara det som lyfte fram från artikeln på . Han lyfte också fram det i sitt inledningsanförande. Från riksrevisorernas sida säger man: har regeringen vidtagit en rad viktiga åtgärder. Det handlar i huvudsak om att organisera arbetet i för att kunna hantera en kris när den väl inträffar. Vi riksrevisorer bedömer att huvuddelen av de brister i regeringens och beredskap som blev tydliggjorda under tsnumanikatastrofen nu är åtgärdade. När det gäller beredskapen att förebygga kriser ser vi däremot betydande brister på flera håll. Med detta skulle jag vilja säga att granskar det som har hänt. Vi granskar i efterhand, och vi gör inte granskningar utifrån hypotetiska bedömningar. Därför vidhåller jag det ställningstagande som både och alliansmajoriteten har kommit fram till. 230 (): Vi rannsakar inte mänsklig svaghet. Det vi granskar är ministrarnas och regeringens tjänsteutövning. Vi har inte utrett om var berusad eller inte. Vi vet inte om hon hade en tillfällig partner eller inte. Vi har inte utrett sådana saker i utskottet. Sedan kan var och en av oss göra olika gissningar och bedömningar, men de hör inte hit. När det gäller personers handlande, inte minst i det här mycket känsliga läget, vill jag avstå från att göra sådana bedömningar. Jag låter andra göra det. Det låter inte så seriöst att här i kammaren påstå det ena och det andra som man kanske har läst, som man kanske trott. Man kanske har sett en bild. Men det här är . Det är inte någon kvällspress. Det här är inte var som helst och där man säger vad som helst. Vi måste hålla oss till det vi utreder och det vi vet, inte minst när vi gör påståenden om konkreta personer. Vi borde avstå från detta. Och jag hoppas att de ledamöter som här har kastat fram olika gissningar nästa gång kan vara lite mer försiktiga. Det som vi har granskat är om statsministern har gjort det som han skulle göra och tagit sitt ansvar. Och allt det som vi har fått veta säger att han har gjort det. Den nya regeringen har övat mycket mer än vad någon regering någonsin gjort tidigare. Instruktionerna är tydliga. Det finns egentligen ingenting att anmärka på vad gäller statsministern. Därför pratar man så mycket om vad man tror om . Det är ett sätt att inte diskutera det enda som är det viktiga. Det enda som vi har granskat är statsministerns ansvarstagande för krishanteringen. Det enda som oppositionen kan säga i det här avseendet finns i reservationen. Man skriver: Statsministern har emellertid inte gett sin statssekreterare några särskilda instruktioner när det gäller krishantering. Hur tolkar man detta? Jo, antagligen att statsministern inte har gått runt och pratat med var och en och frågat: Har du läst vad du skulle läsa? Vet du vad du borde veta egentligen? Var du vaken när du var på övningen? Vad menar ni egentligen när ni säger att statsministern inte har gett statssekreteraren några särskilda instruktioner? De finns, och när statsministern fick frågan i utskottet läste han upp just dessa instruktioner. Det rådde faktiskt ingen tvekan om vad statssekreteraren skulle göra, och ingenting annat har uppdagats. Sedan har gjort en mycket märklig jämförelse med och med . Låt mig påminna om vad det handlar om. som granskat har offentliga medel utbetalats på ett felaktigt sätt. Belopp som kan uppskattas till har betalats ut . Man har lämnat regleringsbrev och inte ens nämnt detta. Det var känt för regeringen. Det var inte en tillfällig kväll. Här är vi mycket säkra det gjordes undersökningar och alla visste att detta pågick, men de ansvariga ministrarna agerade inte. Här finns skillnaden, . tog sitt ansvar. och gjorde det inte. Båda hade ett övergripande ansvar. En tog ansvar. De andra två gjorde det inte. Det är en himla skillnad. Och det är ingen gissning. Det är ingenting som jag tror. Det är dokumenterat. Det är bara att läsa i . Jag har därför mycket svårt att förstå vad du menar med din jämförelse. hoppas jag verkligen att vi aldrig mer här i kammaren kommer att stå och gissa saker om personer, saker som vi i vår egenskap av ledamöter i inte har utrett. Det kan vi göra här utanför. Det finns gator och det finns torg, och det finns och och allt vad ni vill. Men när ni står här i kammaren som riksdagsledamöter, please var lite mer seriösa. 231 () replik: säger att vi uppenbarligen inte har utrett frågan om tillstånd . När det gäller huruvida hon fullt ut var funktionsduglig vad gällde den krisorganisationsledningsfunktion som hon hade säger han att vi står här och gissar. Jag tycker att det är ganska tydligt i den frågan. Det har faktiskt statsministern själv avgjort. Statsministern försvarade henne från början och stred för henne. Han såg ingen som helst fara för att hon inte skulle ha kunnat utföra sitt arbete. Det var tydligt för hans del. Men när statsministern sedan fick reda på omfattningen av alkoholintaget mellan de två personerna på puss-och-kram-kvällen sparkade han henne, uppenbarligen för att han tyckte att hon hade gjort ett fel. Jag behöver inte fälla domen. Jag behöver inte gissa. Jag tycker att det är tydligt. Statsministern har själv tagit sin hand från utifrån grunden att hon inte hade kunnat fungera fullt ut. 232 () replik: Du gissar att hon var berusad. Vi har inte utrett det. Du har inte utrett det. Du gissar att hon hade en tillfällig partner eftersom du har sett ett foto. Du gissar här i kammaren. Du påstår att hon hade en tillfällig partner. Har du utrett det? Räcker det med ett foto? Är det så vi ska bedöma andra människors handlingar? Är det seriöst? Är det i man ska göra det? Det tror jag inte. Du säger att du inte behöver göra en sådan bedömning därför att statsministern har gjort det. Vad har statsministern sagt? Har han sparkat henne? Har han sagt att hon var berusad och hade en tillfällig partner? Är det vad du lägger på hans ansvar? Det finns en sak som, enligt vad jag förstår, statsministern har sagt, nämligen att han inte blev rätt informerad av sin statssekreterare om det som hade inträffat den kvällen. Det var då och där förtroendet brast. Det hade brustit oavsett hur mycket hon hade druckit eller inte druckit, hur många foton som hade tagits på henne i olika situationer. Det är dessutom inte vår sak att döma. Detta räckte eftersom statsministern måste vara fullständigt säker på att statssekreteraren i alla lägen informerar honom. Det gjorde hon inte. Det är grunden till att hon förlorade statsministerns förtroende och att hon avgick. Det är det enda vi vet. 233 () replik: Jag har inte nämnt att var en tillfällig partner. Jag sade att han var kvällens partner. Det har inte alls någon avsikt att syfta på att det skulle vara något slags förhållande mellan de två. Det är upp till dem. Det sade jag också. Det är upp till dem att göra vad de vill. Jag var tydlig där. Jag sade till och med att ingen annan skulle bry sig om eller lägga sig i vem jag går ut med. Där var jag också tydlig. Ur den aspekten har jag inte något att försvara. Jag tycker att det är tydligt vad hon har gjort och inte gjort. Det behöver inte gissas eller göras några bedömningar. Det är tydligt. 234 () replik: Jo, det har du sagt. Vi kan gå till protokollet. Du sade att det var så anmärkningsvärt. Men det är inte bara , utan du gjorde det också när du frågade statsministern. Du använde uttrycket tillfällig partner. Kanske är det ditt kreativa sätt att använda svenska språket. Men utförsäljning innebär att man säljer ut vad som finns i affären. Tillfällig partner har man när man har en tillfällig partner. Det har du sagt, , här i kammaren. Det är en total respektlöshet att behandla en person så. Varför gör du det? Jag förstår dig på torget när du spelar fotboll och tar av dig dina skor. Där gör du som du vill men inte här i kammaren. Vi kan inte uttala oss om en privatperson det är vad hon är en statssekreterare, dig själv eller mig om saker vi inte vet, till exempel att det finns en tillfällig partner. har inte någonsin sagt det om . Han har sagt att det inte finns en människa som inte gör fel . Det enda som jag på allvar kan komma ihåg var viktigt för statsministern var att han inte blev informerad på ett fullständigt och korrekt sätt av en statssekreterare. Det räckte gott för att han inte längre hade förtroende för henne. Det är det som utlöste att hon avgick. Resten kan vi diskutera utanför när vi tar en öl tillsammans, men inte här i kammaren. Det är inte värdigt riksdag. 235 () replik: Jag har följt i debatten . Man kan inte låta bli att le lite när av alla människor går upp i talarstolen och ber oss att nyansera oss, att inte angripa så hårt, att vara värdiga. Läs igenom protokollet från dagens diskussioner, titta på dina egna inlägg och se dem gärna på tv! Du skulle dra en och annan lärdom av det. ifrågasätter parallellen mellan de två ärendena, och å ena sidan, och krisberedskapen å andra sidan. Vi är med på skrivningarna om att statsråd har ett övergripande ansvar för sina myndigheter. När myndigheterna inte sköter sig ska de försöka lösa frågan och se till att det blir rätt. Det är alldeles självklart. Men vad inte ens vill gå med på är att statsministern har ett övergripande ansvar för krisberedskapen i den myndighet han själv är chef för, det vill säga . Hans statssekreterare är den operativa i det läget. Jag har verkligen lusläst den text ni har skrivit. Det finns inte heller med i ert utlåtande. Det är där diskrepansen finns. Vi menar att det är helt okej att säga att statsråd har ett övergripande ansvar gentemot myndigheter, men det som gäller i förhållandet mellan myndigheter och statsråd gäller rimligen också i förhållandet mellan ett statsråd och den myndighet som han faktiskt själv är chef för, det vill säga . Det är där de dubbla måttstockarna går in. Om ni hade sagt att krisberedskapen den där kvällen inte var funktionsduglig det anser jag var uppenbart, om man dricker vin för är man inte i stånd att lösa sina uppgifter och att statsministern måste ta rimligt ansvar för det hade vi inte haft något att träta om i den här debatten. 236 () replik: Det är bra att jag får att le. Det är alltid något. Jag ska passa på att be dig om ursäkt. I en fråga jag ställde till statsministern kallade jag dina frågor för barnsliga. Du blev sårad, och det var inte bra av mig. När jag gör en politisk bedömning av vad , eller någon annan har gjort kan jag vara hur hård som helst, men det ni har gjort är en mänsklig bedömning av en person där ni gissar att hon var det eller det, hade en tillfällig partner, var kraftigt berusad. Jag har antecknat en massa uttryck. De är inte politiska bedömningar och grundar sig inte på något mer än gissningar. När jag säger att och inte har tagit sitt ansvar har jag en rapport från . Det finns en beräkning på hur många miljoner denna brist på ansvar har kostat skattebetalarna. Då har jag inte bara rätt utan en skyldighet att vara hård. Men att gissa mig till situation den kvällen är något helt annat. Liksom det är något helt annat att jämföra det ansvar som både och hade i det fallet när det pågick felaktiga utbetalningar, där man inte ens i regleringsbrev skriver att man ska ta upp detta därför att det inte är bra. Det ska jämföras med vad som hände och hur statsminister hanterade detta. Jag ser inga paralleller. 237 () replik: Det är egentligen alldeles otroligt. Det räcker med att trycka på en knapp, det räcker att nämna och , så går i gång igen på samma sätt. Det är en personfixering, och det är nästan en smutskastning som han ägnar sig åt. Det räcker med att trycka på en knapp så drar det i väg. Ett gott råd, : Lägg bort den där personfixeringen och de där försöken! Om fortsätter på det sättet kommer han inte att bli någonting annat än en rännstenspolitiker. Ägna dig inte åt det, ! Res dig ur rännstenen! Lägg bort den där typen av personfixering! Jag tror att vi är många som önskar det, från den socialdemokratiska sidan och från oppositionens sida men säkert också på en del borgerliga håll. 238 () replik: Om jag skulle berätta för dig om saker jag önskar, både inom ditt parti och alliansen, skulle vi hålla på länge . Men det är inte det vi ska göra här i kammaren. Det kan vi prata om någon annanstans om vi skulle ha lust, men inte här. Vi gör en politisk bedömning av och , baserat på en rapport från . Den bedömning ni gör av är något helt annat. Det är två helt olika saker. Det är personfixering. Ni pratar om en person, inte i egenskap av minister, statsråd eller något annat, utan i egenskap av person. Ni gissar vad den personen gjorde, hur mycket hon drack, hur berusad hon var och om hon hade en partner. Det är personfixering. Ni pratar om en person. Ni angriper inte en politik. Ni angriper inte ett ansvar man har som regeringsmedlem. Det är vad jag gör. Om jag gör detta om och är det klart att du går upp i varv och säger att det måste vara fel, att det är personfixering. Det är det inte alls. Det ni gör är personfixering. 239 (): Det här ärendet gjorde att jag hamnade på i sportbilaga, i kategorin olämpligt ordval. Vid utfrågningen av statsministern var jag så fokuserad på detta med informationsströmmarna att jag använde ordet flaskhals. Det var förstås helt olämpligt i sammanhanget. När jag tittar igenom vad som står i reservationerna och i majoritetens text förstår jag inte varför vi skulle behöva särskriva oss i den här frågan. Den enda skillnaden i synsätt är egentligen på de gissningslekar som delar av oppositionen ägnar sig åt. Det borde vi ha kunnat reda ut. I ett svagt ögonblick trodde jag att det fanns en möjlighet till samskrivning, men det blev inte så när det kom till kritan. Det är två gissningar. Den ena är att det inte är troligt att statsministerns statssekreterare hade full koll på läget och den andra att det i situationen inte var fullt funktionsdugligt. Vi brukar basera våra ställningstaganden och våra slutsatser på fakta, det som är oomtvistat. I det läge där uppgift står mot uppgift brukar vi säga att det inte är klarlagt vad som gällde, och då avstår vi från att dra slutsatser. Därför borde man avhålla sig från den här typen av gissningslekar. Det är möjligt att gissningen om statsministerns statssekreterare är korrekt, men det är fortfarande en gissning. För att vi ska kunna dra slutsatser måste det vara ställt utom allt rimligt tvivel att hon inte var förmögen att fullfölja sina uppgifter. Det är inte klarlagt. Det är bara så. Det är helt klart att statsministern har ett ansvar . Men om det var fullt funktionsdugligt i den situationen vet vi inte, av den enkla anledningen att det inte inträffade en kris. Det finns alltså inget test på detta. Så enkelt är det. 240 (): har vi haft en lång debatt kring detta ärende, krishanteringen. Jag satt och tänkte på en låt, Vem i hela världen kan man lita på? Jag vet inte varför, men det har framkommit av debatten. Statsministern har inför utskottet uppgivit hur organisationen var den aktuella och att han hade gjort allt för att försäkra sig om att berörda anställda inom , såväl statsministerns statssekreterare som alla andra anställda, hade fått kunskap om sitt ansvar och vilka rutiner som gällde vid en eventuell krissituation. Han uppgav också vid samma tillfälle att flertalet krisövningar hade genomförts. Givetvis hade statsministern ett ansvar, ett övergripande ansvar, för krisorganisationen kvällen den 23, liksom han har runt. Och visst hade det underlättat utskottets granskning av ärendet om statssekreteraren hade kommit till en utfrågning. Men valde hon att tacka nej. Det var inte så mycket vi kunde göra åt det, men jag anser att det hade varit till fördel för ärendet men kanske även för själv. Men det kan inte jag avgöra. Den aktuella kvällen hade statssekreteraren jour och var spindeln i nätet vid en eventuell kris. Men hon valde att befinna sig på en krog och intog diverse drycker. Jag tycker naturligtvis inte att det är försvarbart. Men, herr talman, en person i den ställningen går inte och sätter sig på en krog, så min tolkning är att det kanske ligger en personlig problematik bakom det som inträffade. Men det är min tolkning. ställer sig bakom utskottets ställningstagande. Jag vill avsluta med att säga att jag inte anser att statsministern kan ställas till ansvar för agerande den kvällen. Det är en omöjlig uppgift, en helt omänsklig uppgift, att ha hundra procents kontroll över alla medarbetare, var de befinner sig och vad de gör. Det ska var och en veta.