prot · GW0912 · 2008-10-14 00:00:00 — Man avslutar med att säga: Nej, vi ska inte ha någon diskriminerande lagstiftning. Det vore nästan sensation om man skulle erkänna det. Det är klart att ingen föreslår en diskriminerande lagstiftning i riksdag. Man kunde åtminstone säga åt vilket håll man vill gå, men inte ens det kan statsrådet få fram. Det finns ingen bostadspolitik i vårt land med den nya, borgerliga regeringen. 45 (): Hyreslagstiftningen är en oerhört viktig del av bostadspolitiken, bostadsminister . Vi får flera möjligheter att diskutera marknadshyror, marknadsliknande hyressättningssystem och det ord som kanske mest gillar att använda, nämligen efterfrågestyrd hyressättning, med hänvisning till att själv har tagit fram det systemet och därför ska vi acceptera det. Det finns naturligtvis inget bättre system än den framförhandling av hyrorna som sker mellan parterna på bostadsmarknaden. Jag tycker att det är viktigt och angeläget att påpeka vilken lagstiftning vi har när det gäller hyressättningssystemet och vad regeringen gör. Den statliga bostadspolitiken är oerhört väsentlig för sluthyran. Då handlar det om att minimera de negativa effekterna av marknadsanpassade hyressättningssystem. Som föregående talare har sagt är tillgången på hyresrätter starkt avgörande för vilken hyresnivå vi får. Regeringen och gömmer sig bakom att betalningsförmågan är så stor i och säger att då finns det skäl att höja hyrorna. Sedan tror man också att man ska kunna finansiera byggandet av hyresrätter med höjda hyror. Det är riktigt att den stora betalningsförmågan i är kostnadsdrivande på hyresnivån. Det finns naturligtvis många hyresvärdar som är intresserade av att få del av den hyreshöjningen. Det kommer däremot inte att leda till att det byggs en enda ny lägenhet centralt i . vet mycket väl att en stor del av hans egen väljarbas vi vet från väljarundersökningar att de har stött kd i valen riskerar att behöva flytta ut från på grund av att de inte har råd att betala hyrorna. Jag vill också dra en annan parallell mellan den här debatten och andra intressanta debatter som rör hyressättningspolitiken. Det gäller neutraliteten mellan upplåtelseformerna. Att ha en bra neutralitet minskar trycket på de kostnadsdrivande marknadsanpassade hyressättningssystemen som vi kommer att få ta del av mer och mer med regeringens och politik. har två partikamrater som är ordförande i två allmännyttiga bostadsbolag i , i och i . vädjar de till regeringen om rätt för bostadsbolag att göra avdrag för räntekostnader. Hyresgäster som betalar räntekostnader via hyresavin får 42 procents högre räntekostnader än den som lånar till eget boende. Det här visar den snedvridna neutraliteten eller avsaknaden av neutralitet mellan upplåtelseformer. Det skulle vara ett exempel på att regeringen tar ansvar för att minska trycket på hyreshöjningar och vara till gagn för alla som efterfrågar hyresrätten och låga hyror som är möjliga att betala. I övrigt får vi möjlighet att fortsätta diskutera hyressättningspolitiken. Vi vet inte ännu vilka förslag som kommer i den proposition som vi väntar på. 46 Statsrådet (): Det är alltid intressant att diskutera bostadspolitik här i kammaren, inte minst med de debattörer som jag har framför mig. Positionerna är ganska lika dem som har funnits tidigare. Låt oss konstatera att regeringens politik på det här området kommer att ges till känna när vi lägger fram en proposition med anledning av den utredning som ursprungligen beställdes av och som sedan har fått tilläggsdirektiv. Det har förekommit många samtal om detta, och folk har varit oroade. Men jag vågar ändå säga att jag, som kristdemokratiskt statsråd, har drivit igenom en ändring av den konstruktion som tidigare fanns i det här landet för fastighetsskatt. Den drev människor från hus och hem. Hundratusentals hushåll var oroliga över om de skulle ha råd att bo kvar på grund av att fastighetsskatten ökade. Det har vi lyckats ändra på. Tror och ni övriga att jag som bostadsminister skulle gå med på en ordning som gör att de som bor i hyresrätter skulle hamna i samma situation och känna samma oro som vi nu har lyckats undvika för folk som bor i egna hem? Det vore ett politiskt självmord att göra detta. Det kommer inte att ske. Jag strävar efter en bred uppgörelse som vi redan kan se framskymta i Kommuner och , som representerar ägarna till de allmännyttiga bostadsföretagen. Det finns också en möjlighet att komma framåt i på en väg som jag skulle vilja säga redan har beträtts i ett antal kommuner. Mest tydlig är den här tendensen i med den så kallade Malmömodellen som hyresgäströrelsen i tillsammans med Kommunala Bostadsbolag har utformat. Den har gjort att det byggs mer. Man tar till vara de preferenser som hyresgästerna har. Man delar in staden i olika områden och frågar: Var tycker du att det är mest attraktivt att bo? Vilket läge i fastigheten är mest attraktivt? Hur värderar du servicen där du bor? Där låter man hyresgästernas egna värderingar av detta ligga till grund för den hyressättning som man gemensamt gör. Den förhandlar man sig fram till. Hur det än blir när vi har läst alla remissvar och allting kommer det att vara en hyra som förhandlas fram mellan hyresgäströrelsen och fastighetsägarna som kommer att gälla i hyresrätterna framöver. Det kommer att vara en hyra som kommer att motsvara hyresgästernas värdering av sin bostad, och det tror jag är väldigt viktigt att säga. Men vi kan inte nu gå in på hur det här exakt ska utformas. Sedan sägs det en hel del bra och spännande saker. Jag vet inte hur bra det är när säger att det inte finns någon bostadspolitik hos den här regeringen. Vi får väl se. Vi har genomfört ett antal förändringar. Den regering som ni alla tre stödde lämnade efter sig en del bekymmer, bland annat 200 000 människor i bostadskö bara här i . Hur bra var det på en skala? var inne på att bostadsköerna växer. Det är alldeles riktigt. I början av den förra mandatperioden, 2002, var det 62 kommuner som angav att det var bostadskö. När vi sedan kom till 2006 var 122 kommuner som anmälde att de hade bostadsbrist. Det är ingen riktigt bra grund att ha ett sådant eget betyg om man vill vara konsult åt den här regeringen när det gäller hur vi bör utforma vår politik. Jag hoppas ändå att vi tillsammans ska hitta en bred lösning över blockgränserna som kan hålla över flera mandatperioder framåt och som kan skapa bättre förutsättningar för att det ska byggas fler hyresrätter i . 47 (): Jag blir inte speciellt lugnad när jag hör minister använda fastighetsskatten som exempel på att han kommer att värna de fattiga i det här samhället. Det fanns en begränsningsregel när det gällde fastighetsskatten som ni glömde bort då och som ni fortfarande har glömt. Ingen betalade av sin inkomst i fastighetsskatt såvida man inte hade skyhöga taxeringsvärden. De som tjänade på den affären var de som har riktigt dyra fastigheter och bor i storstadsområdena. De har tjänat på den här affären, och är det dem som vill gynna med en ny hyreslagstiftning blir det knepigt. Problemet är ju att det finns för få billiga hyresrätter för att bland annat ungdomar ska kunna skaffa sig sin första bostad. De har det jättekämpigt. Då måste vi se till att det här kommer till stånd och att inte, som signalerna från utredningen antyder, hyrorna i åtminstone de attraktiva områdena successivt ska öka. Annars får vi ett segregerat boende. Jag har pekat på att vi till och med kan få ett boende som är segregerat inom ett helt län. För vad är det som händer i , och händer ? Jo, det är, som jag nämnde i mitt tidigare anförande, att folk med bra utbildning inte får jobb i länet eftersom de inte är efterfrågade där men är efterfrågade utanför länets gränser. De pendlar alltså ut. Och de som ska serva de människor som har det relativt gott ställt får inte råd att bo i eftersom priserna drivs upp. Skulle den här utredningens förslag genomföras skulle det bli mycket värre, och då skulle det bli så att länet byter befolkning . Det är konsekvenserna om vi inte klarar av det här. En annan svår konsekvens blir det för dem som bor där i ett någorlunda attraktivt läge. De kan vara förtidspensionerade eller pensionärer men bor på fel ställe, så att säga. De bor för bra, och hyrorna drar iväg. Då kan de inte klara sig. Ska de behöva flytta, eller har ministern tänkt sig att de ska kompenseras för sina höjda bostadskostnader om de inte kan klara att bo kvar på det ställe där de bor ? Det här är inget skräckscenario som jag drar upp, utan det här är konsekvenserna om man genomför de förslag som finns. Jag skulle vilja att ministern säger att han inte kommer att genomföra de här förslagen som innebär att vi får en press uppåt på hyrorna med en sådan marknadsinriktning som fanns i utredningens förslag. Jag kan tillägga att det är precis likadant med behovet av studentbostäder. Det skulle vara förödande för de ungdomar som ska gå på våra högskolor om det här förslaget skulle genomföras, för de skulle inte heller ha råd att bosätta sig i närheten av sin studieort utan skulle förmodligen få välja en annan studieort. 48 (): Vi har en förmåga att alltid hamna i Stockholmsproblematiken när vi diskuterar bostadspolitik. behövs det verkligen. Jag är väldigt glad över att vara från och jag är väldigt glad över att prata om , men ibland har debatten en förmåga att bli lite ensidig. Men jag tycker att det är ett bra exempel på detta som tar upp om det vackra och de väldigt natursköna miljöer som säkert hyresgäster kan uppskatta. Det kan också innebära att det här inte behöver handla om det man brukar slänga sig med i debatten, nämligen att det kommer att vara skillnad mellan hyrorna i och på . Jag tror att vi är ganska överens om att man behöver ha någon form av skillnader, men det som är allvarligt är när det här börjar sprida sig och man får det här i princip överallt, vart man än kommer. Det är så att vi måste ha ett generellt hyressystem. Jag ser fram emot att vi ska kunna hitta en bred överenskommelse om hyrorna. Jag tror att det är just en sådan fråga där det är av oerhörd vikt att inte just hyressystemet ändras vid ett maktskifte. Vi får väl välkomna det initiativet och hoppas att vi ska kunna nå en bred överenskommelse i denna fråga, för det här är viktigt, och det brådskar. Sedan slänger ministern, som vanligt i den här typen av debatter, ur sig att det var så många som stod i bostadskö. 225 000 sade han att det var när vi regerade. Det var i alla fall 175 000 i valrörelsen , men det är möjligt att det ökade med 50 000 personer direkt när det borgerliga regeringen tillträdde. I alla fall är det 275 000 som står i bostadskö . Det har aldrig förmedlats så lite lägenheter. Kan det bero på just den misslyckade bostadspolitiken? Ministern säger att vi får se när det gäller bostadspolitiken. Ja, just det! Vi hade hoppats få se någonting under detta år. Det är till nästa val. När ska man genomföra sin bostadspolitik som ska lösa de problem som vi har stått här i kammaren och påtalat ? Vi kanske får stå här till kanske ännu längre. 49 Statsrådet (): välkomnar en bred överenskommelse. Jag tror också att det är helt nödvändigt att vi får det. Det här är en typ av fråga där man inte kan ha kast fram och tillbaka. Det var ju det som var bekymret med den förra politiken, när det ibland sattes in subventioner och ibland drogs tillbaka och byggföretagen satt och väntade på vilka subventioner som skulle komma nästa gång. Jag tror att det är viktigt att nu skapa stabila förutsättningar där det inte finns subventioner direkt till byggföretagen. Ska vi subventionera några här så är det hushållen och de människor som ska bo i husen. Det talas om billiga hyresrätter. Det går inte att bygga billiga hyresrätter. Vi har haft en enorm uppgång i byggkostnaderna . Jag kan berätta för er här att den utredning som har gjorts också visar hur stor del av byggkostnadsuppgången som beror på borttagna subventioner. Det är en mycket liten del. Det är av ökningen som beror på detta. I genomsnitt har kostnaden ökat från per kvadratmeter till per kvadratmeter. Huvuddelen av det är helt andra saker än borttagande av produktionssubventioner och räntesubventioner. Det är i stället fördyrade byggkostnader i form av byggherrekostnader och kostnader för byggmateriel. Vi har haft en överhettning på byggmarknaden som vi nu ser håller på att klinga av. Jag tror att de projekt som har lagts i malpåse och kanske också under den turbulens som vi nu ser på de finansiella marknaderna kommer att tas fram igen när det har lugnat ned sig och byggföretagen har lite mindre orderingång. De kommer då att räkna på de projekt som kommer ut. har vi den situationen att man inte ens får in anbud på ett antal ställen när man försöker bygga. Vi får alltså ha lite perspektiv på detta. Bekymret som ligger bakom både interpellation och det och tar upp är ju att det bakåt i tiden har byggts alldeles för lite. Jag ska inte skylla enbart på Socialdemokraterna, men faktum är att det här i under ungefär har byggts hälften så mycket som i våra grannländer. Det är därför våra ungdomar nu inte hittar bostäder. Det är också därför som det krävs att vi inför spelregler som är fasta och stabila, som man har i vår omvärld, så att inte byggföretagen sitter och väntar på vilken typ av subventioner som ska komma från statens sida. Jag tror också att en viktig sak här är att vi tittar på vad det är som vi inte har i men som finns i de andra nordiska länderna. Ja, det är en upplåtelseform som kallas för ägarlägenheter, och det är någonting som vi har utrett och som förhoppningsvis kommer att införas kommande år. Då blir det inte bara stora fastighetsägare som kan investera i bostäder. Det kan vara den som vill spara till att kanske köpa ett par lägenheter och investera i detta. Vi får en helt ny upplåtelseform och en ny form för att satsa på att bygga. Man behöver inte satsa på att ta hela risken och bygga ett helt hyreshus, utan man kan investera i två, tre, fyra eller kanske fem lägenheter vad vet jag. Men det blir alltså möjligt att få större investeringar i bostäder. Det är faktiskt så att det handlar om att få människor av kött och blod och företag att vilja bygga hyresrätter och att vilja behålla dem och förvalta dem så att de är hyresrätter. Hyresrätten är en hörnsten i en aktiv jobbpolitik. Du måste kunna hitta en hyresrätt där du får ett nytt jobb. När du får en studieplats måste du kunna hitta en hyresrätt där du kan bo. Du ska inte behöva köpa. Tyvärr har vi i byggt hälften så mycket som i våra nordiska grannländer. Det är därför, mina vänner, som vi behöver en ny politik, och jag hoppas att vi här kan samla oss runt den och hitta en minsta gemensam nämnare som vi tror kan hålla framöver. 50 (): Det kom till slut en punkt där jag är helt överens med statsrådet , nämligen att det utan hyresrätter till rimliga priser inte finns någon möjlighet att bedriva en effektiv arbetsmarknadspolitik. Var ska de varslade människorna ta vägen när de söker nytt jobb om det inte finns några bostäder? I regel finns det inga bostäder där jobben finns och där jobben tar slut finns det gott om dem. Om man då sitter med sin villa eller bostadsrätt och försöker sälja den som några hundra beroende på ortens storlek blir varslade är det inte särskilt kul. Låt oss vara överens om och det är en viktig signal utåt att hyresrätten är oerhört viktig för att vi ska kunna få en fungerande rörlighet på arbetsmarknaden. Det är ett fundament. Jag noterar att statsrådet inte vill lugna dem som är oroliga när det gäller utvecklingen med marknadshyror, eller åtminstone den tendensen; det är något han inte vill höra på. Utredningen föreslår att man ska ge hyresgästerna klart besked om att det inte blir några chockhöjningar så att de tvingas flytta från sina bostäder. Senast har jag talat med pensionärer som är oroliga över vad det kommer att innebära för dem. De bor i ett attraktivt läge och klarar med dagens hyressättning av det, men de är mycket oroliga för framtiden. Ge dem ett besked så att de blir lugna och kan sova gott i sina fina bostäder! 51 Statsrådet (): Jag tycker att det har varit en konstruktiv diskussion där vi enats om att vi måste göra någonting. Vi måste hitta mekanismer som gör att det finns fler som vill investera i och bygga hyresrätter, fler som vill behålla dem och inte känner att de så fort som möjligt vill överlåta dem till hyresgästerna för att de ska kunna bilda bostadsrättsföreningar. Jag har med mig statistik, fru talman, över hur medelpriset på överlåtelse av bostadsrätter har utvecklats. Det är som tagit fram den. Om vi tittar på , som nämnts i debatten, ser vi att under den förra mandatperioden, 20022006, ökade priset på bostadsrätter i . Vad beror det på? Jo, det beror på att det byggdes alldeles för lite . Efterfrågan möttes inte av utbudet, och det är den mekanismen som vi gemensamt måste gripa oss an. Vi kommer aldrig att kunna subventionera fram bostäder till över 200 000 människor i . I stället måste vi hitta en mekanism som gör att det börjar fungera såsom det gör i länder med ett större utbud. I våra nordiska grannländer bygger man betydligt mer än i , och där är det fastighetsägarna som står med mössan i hand och försöker hyra ut till hyresgästerna eftersom utbudet är större än efterfrågan. Därmed har hyresgästens ställning kraftigt stärkts. På grund av att det byggts så lite i vårt land är förhållandet hos oss det omvända. Människor går nästan i graven med ett förstahandskontrakt. Där ligger själva fundamentet. Jag hoppas, som sagt, att den goda anda som vi upplevt här också ska kunna manifesteras i att vi över blockgränserna hittar en gemensam mekanism som vi tror på och som kan bilda utgångspunkt för att det byggs betydligt mer i framöver. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 9 § Svar på interpellation 2008/09:21 om bostadsbrist och trångboddhet 52 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att det ska byggas fler hyresrätter till rimliga hyror till alla som har behov av en bostad och för att miljonprogrammets hyresbostäder ska renoveras. Dessutom undrar han om jag är beredd att verka för att boendeplaneringsåtgärder, som syftar till att uppnå blandade upplåtelseformer, riktas till verkligt segregerade, icke marginaliserade bostadsområden. Jag vill inledningsvis understryka att det inte är som påstår att avskaffandet av produktionssubventionerna orsakat den senaste tidens nedgång i byggandet av hyresrätter. Jag har i en tidigare debatt hänvisat till en enkät som ställts till byggherrar i , och önskemål om statliga stöd fanns inte med bland de fem viktigaste hindren för byggandet av nya bostäder. I den snabbanalys som tog fram framkom att de avskaffade produktionsstöden bara representerar en mindre del av hyreskostnadsökningen på nyproducerade lägenheter. I stället är det höjda räntor och produktionskostnader som framför allt kan förklara varför det blivit så dyrt att bygga hyreslägenheter. Att produktionskostnaderna ökat så dramatiskt är givetvis bekymmersamt, och Statskontoret har därför fått i uppdrag att titta närmare på vad denna utveckling beror på. Hyresrätten är en viktig boendeform och det är min övertygelse att den har en framtid om vi ger den förutsättningarna. I betänkandet EU, allmännyttorna och hyrorna framkommer olika förslag på under vilka förutsättningar de kommunala bostadsföretagen kan bedrivas samt på hur hyressättningssystemet kan förändras så att en bättre fungerande hyresbostadsmarknad uppnås. Vi har tagit del av remissvaren och frågan bereds inom . Det är i detta sammanhang viktigt att påpeka att regeringen inte har någon ambition att lägga förslag som leder till marknadshyror eller som tillåter att hyrorna stiger så kraftigt att människor får svårt att bo kvar. Ett fungerande bruksvärdessystem är ett viktigt skydd för hyresgästerna mot oskäliga hyreshöjningar och för att de ska känna trygghet inför framtida boendekostnader. Många av miljonprogrammets bostäder står nu inför upprustningsbehov, vilket innebär en stor utmaning för ägare och förvaltare av dessa bostäder. Det kan givetvis vara svårt att inom ramen för acceptabla hyresnivåer och traditionella finansieringsupplägg kunna få ekonomin att gå ihop när så stora upprustningsinsatser krävs. Mot den bakgrunden ser nu över aktualiteten och tillämpbarheten av sådana alternativa modeller för finansieringssamverkan mellan olika aktörer som utnyttjas i många länder inom främst infrastrukturområdet, men också i annan byggverksamhet. Jag vill dock poängtera att ansvaret för att vårda sin egendom och sitt kapital ligger hos den enskilde fastighetsägaren, vare sig denne är en privatperson, en bostadsrättsförening, ett privat företag eller ett kommunalt bostadsföretag. Det kan knappast vara en statlig angelägenhet att subventionera fastighetsägare som har möjlighet att rusta upp. Men det kan knappast heller vara statens ansvar att ge stöd åt dem som inte tagit tag i detta. Det skulle ge en signal om att den som inte tar sitt ägaransvar får statliga subventioner. Avskaffandet av snedvridande subventioner för bostadsbyggande ska inte ersättas av lika snedvridande och orättvisa subventioner för ombyggnad och upprustning. Boendesegregation kan bidra till att öka känslan av utanförskap och vidga de sociala och etniska klyftorna i samhället. Det är därför mycket angeläget att stärka integrationen i boendet. Att öka blandningen av upplåtelseformer kan vara ett sätt att bidra till en minskad segregation. Av bland annat detta skäl avser regeringen att föreslå regler som gör det möjligt att införa så kallade ägarlägenheter i nyproduktion. Ägarlägenheter kan sannolikt bidra till att öka rörligheten och mångfalden på bostadsmarknaden, även i områden som domineras av egnahem. Men för att bryta utanförskapet är det centralt att ge människor ekonomisk möjlighet att efterfråga den bostad de vill i det område de vill. Därför fokuserar regeringens politik på att förbättra förutsättningarna för de människor som inte har denna möjlighet. Regeringens satsningar inom jobbpolitiken skapar förutsättningar för fler personer att etablera sig på arbetsmarknaden. Jobbavdraget stärker hushållens ekonomiska förutsättningar att efterfråga bostäder. Hyresgarantier och förvärvsgarantier underlättar för dem som av olika skäl har svårigheter att etablera sig på bostadsmarknaden. Genom dessa insatser har regeringen skapat goda förutsättningar för människor att skaffa sig den bostad de vill i det område de vill, vilket leder till ett minskat utanförskap och en ökad mångfald på bostadsmarknaden. 53 (): Jag vill tacka bostadsminister för svaret. Jag vill också ge bostadsministern en liten eloge. Svaret jag fått på interpellationen andas lite mer förståelse än vad som varit fallet tidigare. har tagit lite mer intryck av problemet. Som vi alla känner till är insikt om problemet ett första steg till förändring. Därför tycker jag att bostadsministern ska få kredit för det. Upprinnelsen till interpellationen är att regelbundet besöker förorter och bostadsområden som kännetecknas av segregation, inneslutningseffekter och utestängning på tre platser i landet. Vi är regelbundet ute och träffar boende och lyssnar till deras problematik. Utifrån det har vi dragit slutsatsen att ens arbete eller ens arbetslöshet avgör ens adress. Sådan är verkligheten i landets storstäder . som klyftorna ökar sker också en ökning av bristen på billiga hyreslägenheter. Följderna av detta blir fortsatt segregation, inneslutning och utestängning. Full sysselsättning är naturligtvis ett viktigt mål för att hjälpa människor till en bättre inkomst, men vi är tyvärr långt ifrån det . Jag vill kommentera några av de saker som ministern har berört i svaret. Produktionsstöden kan och ska vi fortsätta att diskutera. Jag vill bara konstatera och säga att borttagningen av produktionsstöden utgör en betydande del av fördyringen av byggandet av hyresrätter, .