prot · GV0987 · 2008-04-02 00:00:00 — Betänkandet handlar om vissa företagsfrämjande insatser, och jag tänker beröra två frågor i mitt anförande, dels frågan om statligt riskkapital, dels trygghetssystem för småföretagarna. I måndagens kunde vi läsa att svensk miljöteknik lockar riskkapital från . 48 svenska miljöteknikföretag kommer att presenteras för amerikanska riskkapitalister. presenterades 30 objekt, och bakom initiativet står den amerikanska ambassadören i . En av hans uttalat viktigaste uppgifter är att para ihop svenska miljöinnovationer med amerikanska riskkapitalister. Det är fråga om satsningar på produktion som mycket väl kan komma att hamna i . På samma sätt har viktiga solenergisatsningar framtagna på i med hjälp av statliga medel hamnat för produktion i eftersom intresset från svensk sida inte har varit stort nog. Det här visar på två saker. Det finns ett stort kunnande i med många innovatörer, men det är få riskkapitalister som är intresserade av att förverkliga drömmarna framför allt i . Invest in kom med en rapport där det framgår att halkar efter vad gäller life science-sektorn. Det handlar om läkemedel, bioteknik och medicinteknik. Ingen ny forskning eller tillverkning av betydelse av ett utländskt företag har etablerats i . Det är allvarligt och kan leda till stora problem för denna sektor . En annan sida av samma mynt, framtiden för svensk hightechproduktion, är den brist på satsningar inom miljöteknik som vi just nu upplever. i stort har ingen brist på riskkapital. Staten, som står för en mindre part, satsar genom olika fonder och myndigheter, Industrifonden, och , en del kapital på olika sätt. Privata riskkapitalister står för merparten och har gått in med kapital i ett stort antal branscher. Men som vanligt finns vita fläckar för staten och för samhället i stort. Det är viktiga framtidssatsningar som inte kommer till stånd. Det kan bero på att riskerna upplevs som för höga, att man sitter fast i gamla föreställningar om vad som är värt att satsa på, att privata riskkapitalister har en tendens att springa i flock, vilket betyder att vissa branscher är på modet för tillfället och andra inte, och det kan slutligen bero på att satsningen är för långsiktig och att uthålligheten bland privata riskkapitalister inte är så stor. När marknaden inte fungerar måste staten träda in och ta sitt ansvar. Med den regering vi har för tillfället verkar inte någonting hända. Inga initiativ kommer. Jag funderar över varför ingenting händer. Den enda slutsats jag kommer fram till är att regeringen är fullt upptagen med att sälja ut vår gemensamma egendom, föreslå försäljningar i försäkringssystemen och avreglera marknader. Man förlitar sig helt på det privata kapitalet, att det ska träda in. Vi kan inte se att det historiskt har visat sig speciellt framgångsrikt, i ett skede som miljötekniken är för tillfället. Det är just mot den bakgrunden som menar att staten genom en miljö- och teknikfond bör satsa både på den tidigare såddfasen, då det krävs djärvhet och långsiktighet, och på den senare fasen när produktionen är på väg att starta och det oftast krävs stort kapital i igångsättningsskedet och under den första kommersialiseringsfasen. Ett sådant exempel är svartlutsproduktionen i , där restprodukter från massatillverkning ger ersättningsbränsle till fossila bränslen. Inom miljö- och energisidan står vi inför ett teknikskifte som kanske inte skådat sedan järnvägen och elektriciteten förändrade . En satsning i en miljö- och teknikfond måste därför ha en höjd utöver det vanliga. När ni nu har sålt ut en av våra gemensamma tillgångar har staten fått in 55 miljarder. Det finns möjligheter här och att satsa och använda de pengarna till kreativa investeringar som gynnar sysselsättningen och svensk framtid. Den andra frågan som jag vill beröra är trygghetssystem för småföretagare. medverkade tidigare till att tillsätta en utredning som skulle ta fram ett underlag till beslut i denna fråga. Personer som driver eget företag med F-skattsedel, alltså enskild firma eller handelsbolag, ska ha samma rätt till socialförsäkringssystem som anställda. Det är utgångspunkt. Efter lång väntan, och förhalande från regeringens sida, har regeringen nu tillsatt en utredning som ska behandla företagares sociala trygghet och regler som rör a-kassan. Att regeringen förhalat frågan innebär osäkerhet för många som står inför beslut om sin framtida verksamhet. Jag menar att man måste få en lösning där människor som driver eget företag inte får en sämre försäkring än anställda. Det kan lösas genom en speciell försäkring, där en genomsnittslön kan vara grund för beräkning av ersättning i stället för nettovinsten. I direktivet till utredningen menar regeringen att det ska finnas ett starkare samband mellan den avgift som betalas in och den ersättning som erhålls. Jag har svårt att tro att det på ett avgörande sätt skulle förbättra företagarens trygghet men återkommer när utredningen presenterat sitt förslag. Avslutningsvis noterar jag att utskottsmajoriteten i sitt betänkande kräver att regeringen skyndsamt presenterar åtgärder för att stärka småföretagarnas trygghet. Det är , herr talman. 163 PER (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 3. har en mycket positiv syn på företagande och entreprenörskap. Vi ser företagandet som en möjlighet för människor att förverkliga sina idéer, att bidra positivt till samhällsutvecklingen och att möjliggöra en kreativ och skapande sysselsättning för sig själva. Ökat företagande kan också skapa de nya varor och tjänster som är en förutsättning för att ska kunna klara de stora omställningar som väntar , och då inte minst omställningen på miljöområdet. Vår syn är därför att politiken aktivt ska skapa så goda förutsättningar som det bara är möjligt för människor som vill starta och driva företag. En aktiv företagarpolitik måste ha flera olika beståndsdelar. I grunden krävs ett gynnsamt samhällsklimat med sunda statsfinanser och god tillgång till välutbildad arbetskraft. Samhället måste också organiseras på ett sådant sätt att företagsamhet och entreprenörskap uppmuntras i stället för att motverkas. Vi är av den anledningen oroade av regeringens politik så här långt . Vi ser hur beslut efter beslut går emot företagare, speciellt småföretagare. Sänkningen av arbetsgivaravgiften har tagits bort så att man har höjt avgifterna för småföretagaren med . Man har misslyckats med regelförenklingen, som är en väldigt viktig förutsättning för att småföretagare ska ha lust och kreativitet i arbetet. Man har inte kommit med några förslag för att förbättra trygghetssystemen för företagare. Allt det här är väldigt oroande. Vi behöver en samhällsstruktur som ger stabila och gynnsamma villkor för företag. Vi tycker att det är befogat att från statligt håll göra särskilda satsningar för att stödja företag under vissa faser av deras livscykel. Det kan gälla ekonomiskt stöd, som är speciellt motiverat i det tidigaste skedet, när en idé ska omsättas till att bli ett företag. Men också i senare skeden i ett företags utveckling kan det behövas insatser i form av stöd, information och andra tjänster. En mycket viktig tidpunkt när ett sådant stöd är extra viktigt är den absoluta uppstartsfasen av ett företag, när såddkapital i någon form ofta behövs. I en motion har föreslagit att regeringen ska göra en utvärdering av den satsning på såddfinansiering genom som man har gjort. Anledningen är att vi tror att det behövs statlig finansiering i mycket tidiga skeden av ett företags utveckling, därför att osäkerheten är då väldigt stor och det är ofta svårt att få tillgång till privat såddkapital och riskkapital via det vanliga finansieringssystemet. För är tillgången till såddfinansiering mycket viktig för att nya produkter ska kunna komma ut på marknaden och för att de ska bilda grund för framgångsrika företag. Vi tycker därför att en satsning på såddkapital inom är väldigt välkommen. Det är viktigt att satsningen utvärderas kontinuerligt för att vi ska kunna se att de här medlen ger den effekt som det var tänkt. Regeringen borde därför ge i uppdrag att redovisa effekterna på ett sådant sätt att jämförelser kan göras med andra typer av såddfinansiering. Regeringen bör återkomma till med en sådan utvärdering av såddkapitalsatsningen så att vi kan få ett underlag för att se om resurserna prioriteras riktigt. Jag vill också lyfta fram vikten av att stödja ökat lokalt ägande av företag. Lokala ägare med ett engagemang för orten tror vi kan bidra till en ökad stabilitet genom att de inte är lika benägna att flytta ut arbetstillfällen, på så sätt som globala koncerner till exempel är. Vi kan se att lokala ägare ofta har ett mycket mer långsiktigt perspektiv på sin investering och att beslut oftare fattas lokalt i viktiga frågor. För att stödja en utveckling med ökat lokalt ägande anser att man bör utreda möjligheten att införa ett system med offentliga lån med låg ränta till lokala investmentbolag. Sådana investmentbolag tror vi kommer att utveckla det lokala näringslivet på ett väldigt positivt sätt. Från synvinkel är det också viktigt att öka möjligheten för de grupper i samhället som har haft svårt att kunna starta företag. Det handlar till exempel om att förbättra möjligheten för kvinnors företagande. Det är väl känt att kvinnor startar företag i mindre utsträckning än män. Ökningen av andelen kvinnor som är företagare har skett mycket långsamt, och är bara hälften så många kvinnor som män företagare. Vi är övertygade om att det går att göra någonting åt detta. Vi tror att man kan skapa mycket bättre förutsättningar för kvinnor att starta företag. Här har bedrivit ett framgångsrikt arbete genom utbildning och nätverksskapande, forskning och andra åtgärder för att skapa möjligheter för kvinnor att starta företag. Det program som har startat inbegriper information, rådgivning och affärsutveckling men också finansiering och arbete med att förändra attityder och skapa nya förebilder för kvinnligt företagande. Från sida ser vi att det är viktigt att det här inte bara blir ett kortvarigt projekt som sedan tar slut. Vi har sett många sådana projekt som har tagit slut, och sedan har de goda ambitionerna och de resultat som har kommit ut av dem försvunnit. Vi tror att de erfarenheter och kunskaper som har utarbetats inom Nuteks arbete kan bli ett naturligt arbetssätt även för andra statliga myndigheter som arbetar med företagare och deras verksamheter. Vi är också övertygade om att det snabbt behövs många olika insatser som sammantaget kan få stor betydelse för kvinnors företagande. Det handlar till exempel om att förändra trygghetssystemen. Det handlar om att ändra beräkningsgrunden för sjukpenninggrundande inkomst. Det handlar om, som jag var inne på, om att sänka arbetsgivaravgiften för de allra minsta företagen. Vi vet att de i stor utsträckning drivs av kvinnor. Det handlar om att öka stödet till sociala och kooperativa företag. Vi vet att många av dem också drivs av kvinnor. Det handlar om att förlänga tiden med vilande sjukpenninggrundande inkomst för att öka företagarnas trygghet någonting som vi vet värdesätts extra mycket just av kvinnliga företagare. Det handlar om att kunna ge kvinnliga företagare och även manliga möjlighet att ha flera personer som kan ta hand om barnen och ta ut tillfällig föräldrapenning. Även kooperativt företagande är en prioriterad fråga för . startas ungefär 500 nya kooperativa företag, och flertalet av dem har sitt ursprung i offentlig sektor. Det kan till exempel handla om äldreomsorg som ägs av brukarna, om sociala arbetskooperativ eller om kooperativ inom hälso- och sjukvårdsområdet. Det finns också en stark trend av att även andra verksamheter, som hantverkare, revisorer och småföretagare, sluter sig samman i kooperativ form för att man ser att man kan hjälpa och stödja varandra. finns det ungefär 25 kooperativa utvecklingscentrum där nya kooperatörer kan få råd och stöd. För har den sociala ekonomin mycket stora värden i form av ett ökat lokalt inflytande och ökade möjligheter för människor som annars står väldigt långt från arbetsmarknaden att få ett arbete. Vi anser att kooperativt företagande bör stödjas mer än det görs och har därför föreslagit att stödet till den sociala ekonomin, som kommer genom , ska ökas . Det här stödet anser vi ska gå till exempel till kooperativa utvecklingscentrum och annan stödstruktur för att utveckla socialt företagande. reservation innebär sammantaget att man utvärderar satsningen på såddfinansiering så att den kan få en ökad stabilitet för framtiden, att man utvärderar Nuteks program för ökat kvinnligt företagande och ser till att vi kan få en fortsättning och att det blir långsiktigt och att man stöder den sociala ekonomin mer än vad man gör . Vi ser att alla de här åtgärderna kommer att bidra till ett tryggare och stadigare företagande i . 164 (): Företagandets villkor är naturligtvis helt avgörande för vår framtida möjlighet att ha ett gott välstånd och att människor ska kunna förverkliga sina drömmar och sina idéer och få en god vardag. Det är också helt avgörande att vi ser framtiden an med tillförsikt i globaliseringens tidevarv men inte med några armar i kors. Det går inte att vinna några framtida tävlingar med gamla medaljer, utan det är bara ny träning och att ständigt bli bättre när konkurrenterna blir bättre som gäller för att klara uppgiften. Utan att lägga ned så mycket mer tid på sådana här allmänna exposéer och på utvecklande av idéer tänkte jag bara be att få påpeka att det i grunden är entreprenörerna som gör det, ingen annan. Alla företagens vänner, som vi nu kommer att diskutera i själva debatten om betänkandet, kan vara med och hjälpa till. Men det är som det sägs i det gamla kinesiska ordspråket: Du kan leda en häst fram till vattnet, men den måste dricka själv. Det är väldigt viktigt att vi kommer ihåg det när vi pratar om företagsfrämjande insatser. Det är bara om enskilda personer, du och jag, bestämmer sig för att de faktiskt vill omsätta en idé om en födkrok eller en idé som kan bli en innovation, det vill säga en upptäckt, eller har en affärsidé som också omsätts i kommersiell verksamhet som det händer någonting. Företagsfrämjandet kan vara uppmuntrande eller stötta där det finns brister eller kanske täppa till någon lucka i marknaden som inte täpps till av sig själv, ett så kallat marknadsmisslyckande, men det kan aldrig starta några företag. I det här betänkandet som handlar om företagsfrämjande insatser har vi haft att behandla två rapporter från . Man har granskat en del av statens företagsfrämjande insatser. I en rapport har man granskat . I en rapport har man granskat de särskilda insatserna för vissa prioriterade grupper, främst invandrare och kvinnor. När man ska utforma sådana här företagsfrämjande insatser måste man först bestämma sig för vilket mål man har. När man har bestämt det måste man bestämma sig för vilken metod och vilka medel man tror leder fram mot det målet. Sedan måste man välja vilken aktör som man tror är bäst på att använda medlen och genomföra metoderna. När det är gjort är det bra med en granskning och en utvärdering av insatserna. Nådde de till målet? Men det handlar också om andra frågor: Var målet bra? Var det rätt tänkt? Sedan drar man sin slutsats. I de här granskningarna har kommit fram till, när det gäller , att de har en rätt omfattande kritik mot det sätt som samhällsuppdraget utförs på. De har kritik när det gäller stora brister i regeringens styrning av det här. Det här är inte den första, utan det är en av många återkommande kritiska granskningar av regeringens styrning av de statliga bolagens samhällsuppdrag som har kommit med. riktar sig de här kritiska granskningarna mot den föregående regeringen, vill jag påpeka. Det finns ingenting som säger att det inte kan komma nya granskningar som kritiserar den nuvarande regeringen, men så har ännu inte skett. Men den här ganska förödande kritiken gäller då hur den föregående regeringen har skött de här frågorna. När det gäller både de företagsfrämjande insatserna för prioriterade målgrupper och har regeringen redan innan vi tar ställning till de här rapporterna dragit slutsatser och initierat förändringar. Man tyckte nämligen också att det här var befogad kritik. Det handlar exempelvis om att ge tydligare direktiv på området när det gäller att redovisa och tänka igenom hur de här prioriterade målgrupperna ska nås och om att det sker vissa förändringar i uppdragen till . Men den viktigaste frågan är egentligen inte: Hur sköter man specifikt de här enskilda uppgifterna? Som vi vet finns det en hel uppsjö av åtgärder, program, främjanden och aktörer. Utvärderas de var och en för sig får man ingen samlad bild. Jag tycker redan de föregående talarnas inlägg visar just på det. Man har väldigt många idéer. Man ser en lucka någonstans, och så sätter man dit en ny åtgärd i någon form och tar gärna in en ny aktör. Det sammanlagda lapptäcket måste man sätta ett ganska stort frågetecken för. Hur ändamålsenligt är det egentligen? Förmår man att nå målen? Och, framför allt, vad var det för mål vi hade? Det är rätt ofta ganska oklart. I samband med att utskottet behandlade det här bad vi, som tidigare nämnts, tolv olika aktörer på området att komma och berätta om sin verksamhet. Utifrån den typen av föredragning och korta frågor går det inte att dra några slutsatser om hur man borde göra i stället. Men det är ganska uppenbart utifrån den redogörelsen och genom att man tar del av olika rapporter och årsredovisningar och så vidare att det är en väldig överlappning. Det är väldigt många aktörer. Uppdragen är ganska oklara. Det är många olika typer av aktörer. En del handlar om olika typer av finansieringsinsatser. Andra handlar om andra typer av främjandeinsatser. En del har rådgivning. En del har bådeoch. Staten äger en del. Staten ger bidrag till en del andra och så vidare. Därför tycker vi från utskottets majoritet utskottet är faktiskt till och med helt enigt att det inte räcker med den utredning som regeringen redan har initierat när det gäller statens finansieringsinsatser, som alltså inte bara ska beröra , som föreslog. Den behöver beröra samtliga aktörer för att vi ska se hur de kan komplettera och i viss mån kanske, ifall det är befogat, också konkurrera med varandra till gagn för den enskilde. Det behövs också en samlad översyn av de här rådgivningsinsatserna. Vad är rimliga behov? Vad är marknadsmisslyckandet, det vill säga vad är statens uppgift? Vilka befintliga aktörer och modeller är funktionella och verksamma och når vettiga mål? Var finns överlappningarna? Var finns luckorna? Först när en sådan är gjord är det lämpligt att gå in och renodla och förtydliga uppdragen och också se vilka olika typer av aktörer som det är lämpligt att använda statens insatser för. Många av de förslag som ändå finns i de här tre reservationerna är, om man ska vara ärlig, ganska allmänt hållna. De förslag som man vill tillkännage för regeringen är, åtminstone så som de beskrivs här, ganska lika mycket av det som redan pågår. Jag vet inte riktigt hur stor skillnad man kan säga att det är på ett nationellt handlingsprogram och på ett tvärtsektoriellt nationellt program för socialt företagande. Det kanske är någon semantisk skillnad som är jättestor. Men det framgår inte riktigt, om man tittar på det här, vad den helt avgörande skillnaden mellan ett tvärsektoriellt nationellt program och ett nationellt handlingsprogram är. Men det kanske är jätteviktigt. Jag tror att det i stor utsträckning är så att vi vill tala om hur väl vi vill företagandet. Då vill jag ändå på något sätt backa tillbaka till att det inte är företagens vänner vi i den här församlingen är faktiskt en av de här vännerna som startar och driver företagen, utan det är företagarna själva. Det är entreprenörerna själva. Jag vill bara snabbt kommentera en specifik frågeställning. Det gäller programmet för kvinnors företagande. Jag tycker att det som framförs i reservation är väldigt viktigt, nämligen att programmet noga måste utvärderas. Jag tycker att det på hela det här företagsfrämjande och näringslivsfrämjande området är alldeles för mycket åtgärder och program som genomförs och som sedan inte utvärderas. När man upptäcker att det finns brister ute i samhället lägger man på ett program till utan att man har någon aning om ifall det förra över huvud taget gav något resultat och om det i så fall var positivt eller kanske tvärtom mest störde. Evidensbasering pratar man väldigt mycket om i sjukvården. Det är ingen som skulle få för sig att man i den vanliga sjukvården skulle skriva ut ny medicin efter den gamla ifall man inte hade en aning om att det gamla över huvud taget var till någon nytta. Men när det gäller näringspolitiken är evidensbaseringen ganska eftersatt. nämnde tidigare att det var några marknadsekonomer som sade si eller så. När det gäller näringspolitiken är det tyvärr så att man fördjupar sig alldeles för lite i utvärderingar och forskning som finns, vad som fungerar och vad som är lämpligt. Utöver de specifika frågeställningar som vi tar upp här vill jag säga följande. Om vi ska få ett gott företagsklimat i med många människor i som vill driva företag, äga företag och vara med och äga andras företag är det otroligt viktigt att vi förbättrar de generella villkoren. Under många decennier har vi i det här landet missgynnat inhemska ägare gentemot utländska och missgynnat privata ägare gentemot institutionella. Det är en av de viktigaste förklaringarna till att vi har få lokala ägare, som Per nämnde. Jag vet inte riktigt vad en lokal ägare är. Vi är väl alla lokala just där vi befinner oss. Men det handlar om ägare som är baserade här i . En viktig åtgärd som regeringe har gjort och som vi har röstat igenom här i är att ta bort förmögenhetsskatten. Det kan innebära att betydligt mer av de sparpengar som finns i det här landet också kommer att användas i landet. Den översyn och utredning som regeringen ska tillsätta när det gäller skatteincitament för riskkapital tror jag är minst lika viktig som den andra översynen som gäller de statliga insatserna. Det är ändå alltid så att riskkapital är kapital som kan riskeras, och det är ändå alltid bäst att det är den som äger pengarna som också bedömer om risken är värd att ta. Det är viktigt att människor har mer egna pengar att riskera. Jag yrkar bifall till majoritetens förslag och avslag på reservationerna. 165 () replik: Jag kan ge rätt i att det behövs en genomgång. Det gäller för oss att få en överblick över alla aktörer, vad de gör och vad resultatet av deras verksamhet är. Det instämmer jag i. När vi diskuterar näringspolitik talar vi om framtiden inte bara för företagande utan framtiden för som nation, hur den ska utvecklas, hur och var sysselsättningen ska vara och vad vi ska leva av . Det är givetvis väldigt intressant hur vi hanterar alla nya innovationer som finns och hur de förhoppningsvis ska kommersialiseras och medverka till en utveckling i . refererar här till ett gammal kinesiskt ordspråk. Man kan leda hästen fram till vatten, men hästen måste dricka själv. Problemen uppstår när vattnet har sinat och det inte finns något vatten kvar. Vem ska då hjälpa till? Det är vad jag menar när vi talar just om innovationer som ska kommersialiseras, när den hjälpen kommer utifrån. Jag skulle helst se att de innovationerna kunde kommersialiseras och bli en verksamhet i där det finns svenska intressen med att bygga upp det. När de nu inte vill vara med måste staten träda in och gå in med riskkapital. Jag förstår inte varför inte regeringen ser det som håller på att hända och gör någonting åt situationen. Jag skulle vilja höra din synpunkt på det. 166 () replik: Jag förstod inte riktigt liknelsen med vattnet och bristen på riskkapital. Det var möjligen så att om man kunde leda någon fram till ett riskkapital kunde det gå bra om det bara fanns något. Innovation är något som per definition är kommersialiserat. En god idé som inte blir realiserad är en värdelös idé.