prot · GV0992 · 2008-04-09 00:00:00 — Det har funnits skillnader i synen på huruvida mångfalden inom SVT och radio är positiv. Jag vill bara upplysa, fru talman, om det faktum att den första borgerliga regeringen förverkligade den allra viktigaste mediepolitiska reformen i modern tid, nämligen att en gång för alla bryta radiomonopolet. Det var en mig närstående person som kom att förverkliga den stora reformen. lovade att han skulle avskaffa närradion när Socialdemokraterna en gång återkommit till makten, men efter sossarnas segerval 1982 valde en klok man, , att permanenta närradion. Men , när parabolerna installerades på svenska hustak och balkonger, var Socialdemokraterna inte sena med missriktade förslag om lagstiftning om att förbjuda denna nymodighet. Samma tendens att försöka stoppa utvecklingen och backa in tycks vi se . har jag sagt att vi lever i Googles tidevarv. Vi vänjer oss vid att allting går fort, och information finns tillgänglig genom en knapptryckning på Google eller . Detta ger oanade möjligheter, men det sker också en utarmning. Fördjupningen lyser ibland med sin frånvaro. Public service måste bevara de goda idealen om ett programutbud med kvalitet och spets för medborgarna som man anpassar sig till en ny situation med mångfald och tuff konkurrens. har vi dessvärre ibland kunnat se hur public service-kanalerna satsat på att plagiera storsäljande produkter från de kommersiella kanalerna i stället för att profilera det egna. blev det lite löjligt. Bolagen ville ha tittare och lyssnare i åldersspannet . Det gjorde att man valde bort de lyssnare och tittare man hade för att jaga sådana som man aldrig skulle få. SVT och SR kommer att fortsätta tillhandahålla kvalitets-tv och radio för medborgarna inom all överskådlig tid, men produceras faktiskt public service av fler än dem. gör seriösa magasin och debattprogram. Axess TV och andra producerar fantastiska kulturprogram av mycket hög kvalitet. Mina tidigare kolleger har nämnt dem vid namn, och jag vill också göra det. Jag vill även säga att de på ett mycket konstruktivt sätt bidrar till det diversifierade medielandskapet med sin kulturdemokratiska tradition nya tradition förvisso, men de för den vidare. Det handlar om att bevara och gå vidare. Runt om i världen ser vi hur möjligheten att låta oberoende producenter söka public service-medel för att skapa kvalitetsproduktioner genomförs. I har man genomfört ett system som innebär att mediemyndigheten fördelar pengar till public service-produktioner som kan sändas i kommersiella kanaler. I har en parlamentarisk kommitté rekommenderat att fler aktörer än BBC ska kunna få finansiering av public service-produktioner just för att undvika en monopolliknande situation. Det är hög tid att välkomna en större mångfald av kvalitets-tv även i , producerad av andra aktörer än SVT. Jag tror att de förhållandevis unga människor som jag ser på åhörarläktaren är beredda att hålla med om att det är viktigt för förnyelsen av public service att många fler aktörer finns på marknaden och att vi inte undertrycker dem utan i stället stimulerar deras positiva utveckling. Mångfald, fru talman, är som bekant att föredra framför enfald. Det gäller i synnerhet på mediepolitikens område såsom det ser ut . 94 () replik: När vi inte fick talas vid då vi var i tv kanske vi kunde byta några ord så här live. Det kan ge tillfälle att kanske inte prata om gamla socialdemokratiska motioner men väl om folkpartipolitik. Är intresserat av att få ett brett avtal för public service som löper in och där vi kan få en bred överenskommelse omfattande förutom de partier som utgör regering även partierna i opposition? Det är min fråga, fru talman. 95 i (fp) replik: Jag tycker inte att det är riktigt sjyst av att angripa mig eller för den iscensättning som producenter hade för den debatt som gick av stapeln . Vi valde inte att sitta på var sin stol tillsammans med . Jag skulle gärna ha en debatt med var som helst, på den plats som väljer och under de förhållanden som önskar. Det kan vara i , eller var som helst. Jag samtalar gärna om mediefrågor med både och alla andra dagar, men jag kan inte rå över en programledares val av iscensättning av ett specifikt program. Låt oss lämna det. Det är historia. Framtiden är viktig, och då gäller det breda överenskommelser kring mediepolitiken. Om vi kan få sådana till stånd välkomnar jag och det naturligtvis. Men då gäller det att se möjligheterna och inte fortsätta att backa in . 96 () replik: Det var ett väldigt intressant svar se möjligheterna och inte backa in , och lite om historia. Jag tyckte inte att det var så mycket diskussion om framtiden i anförande. Låt oss ta det en gång till. finns en utredare av public service, . Socialdemokraterna, liksom kollegerna i oppositionen, och , är av samma åsikt, nämligen att vi trots att ni rev upp det avtal som vi hade träffat ska föra en öppen och nyanserad diskussion med utredaren. Det känns ganska angeläget att efter den typ av inlägg som och gör få höra om det är ambition att arbeta för att träffa ett brett avtal. Jag behöver veta det eftersom utredaren nu inte talar med oss. Jag antar att hon sitter i förhandlingar med regeringspartierna. Det känns angeläget för oss inom oppositionen att få veta med vilken ambition och hennes partivänner driver denna fråga framåt. Och lämna nu parabolerna! är vi på väg framåt. 97 i (fp) replik: Parabolerna är här för att stanna. Teknikutvecklingen går allt fortare framåt, och det gäller för oss att hänga med i den och där så är möjligt ligga ett steg före. Vi har en hög ambitionsnivå i vad gäller handfasta, konkreta överenskommelser. Om vi kan komma i ett läge där vi kan uppnå något sådant välkomnar jag naturligtvis det och kommer att göra vad jag kan för att bidra till en sådan överenskommelse. är det dock så att utredaren allra ska presentera förslag som kan få mycket stor bäring på public service och dess framtida utformning. Innan de förslagen är framlagda kan vi inte komma till någon överenskommelse om vare sig det ena eller det andra. Vi inväntar nu utredarens förslag, och därefter ska väl alla partier ta ställning till dem. 98 (): Inledningsvis yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på de två reservationerna. Jag vill göra några reflexioner och ge en del kommentarer till betänkandet. Mediedebatten är levande och det finns naturligtvis orsaker till det. Detta avspeglar sig också i betänkandet där det finns förslag om allt från att flytta till och tv-sändningar över de nordiska gränserna, vilket flera varit inne på, till situationen på biografmarknaden. Som jag sade är mediedebatten aktuell och levande, och som kulturpolitiker ägnar jag ganska mycket tid åt just mediepolitiken. De olika medierna är en mycket viktig del av kulturen. Medierna finns nära oss, och de påverkar oss . En del av de mediefrågor som tas upp i betänkandet handlar om både kultur och demokrati. Låt mig därför först säga något om själva medielandskapet. Medielandskapet förändras i en snabbare takt än kanske . Den mest avgörande faktorn i den förändringen är den nya tekniken. Den digitala tekniken håller på att driva fram en revolution, om den inte redan gjort det, inom medieområdet. Det sker inte enbart genom att gamla medier byter till ny teknik utan även genom att medier smälter samman och bildar nya storheter. Tv, radio och Internet är inte längre självständiga enheter, utan alla är på väg att förvandlas till en större helhet. Mediernas förändring driver också fram förändringar i våra medievanor. Ny teknik skapar nya möjligheter att ta till sig mediernas budskap på många olika sätt. För vissa grupper, till exempel de funktionshindrade, kan det innebära att de kan ta del av mediernas innehåll på samma villkor som andra. som medievanorna förändras i vissa delar lever annat kvar. Papperstidningarna, som spåddes en säker död vilket någon var inne på tidigare är fortfarande ett välmående nyhetsmedium. Det finns inga tecken på förändring , bör tilläggas. Teknikens behov får aldrig leda människan, utan människans behov ska styra teknikens utveckling. Innehållet i medierna, i programmen och tidningarna, är alltid viktigare än den teknik med vilken informationen förmedlas. Innehållet är naturligtvis det viktigaste. Det är mycket viktigare än själva skalet eller tekniken. Det händer således mycket på medieområdet. I betänkandet hänvisas till pågående utredningar. Vi har den pågående Public service-utredningen, som redan debatterats . Den handlar om finansieringsfrågor samt om public services uppdrag och organisation. En annan utredning arbetar med den kommersiella radions villkor, och fick regeringen från Radio- och ett antal förslag på förändringar som gäller förbättringar av närradion. Det är en fråga som engagerar mig lite extra. Det handlar i mycket om den fria åsiktsbildningen och demokratin. Slutligen vill jag säga några ord om de vänsterpartistiska reservationerna som tar upp tv-sändningar över gränserna på olika sätt. Det är verkligen inga nya frågor utan väl kända av oss alla. Det är många som engagerat sig i dessa frågor . Rent allmänt kan sägas att det inte minst ur ett kulturellt perspektiv vore bra om alla naturligtvis först och främst minoriteterna kunde se sina grannländers tv. Hemma har jag faktiskt tillgång till norsk, dansk och finsk tv. Men det beror nog mer på det kabel-tv-nät som jag råkar tillhöra där jag bor. Precis som det står i betänkandet handlar det också om upphovsrättsfrågor och ekonomi. ska sägas att det är fler i som kan se exempelvis finsk tv än förut. Jag sade förut att teknikfrågan är viktig i sammanhanget. Så är det nog också när det gäller de nordiska programmen. Vid analoga sändningar spills tv-signaler lättare över gränsen. Vid digitala sändningar blir det mer exakt, och om länderna dessutom har olika standard i de digitala systemen blir det problem. Internet är gränsöverskridande, så det kan också betyda större möjligheter att se grannländers tv kanske inte just , men . Hur som helst handlar det här om att envist arbeta vidare allesammans. , ministrarna och andra har jobbat med frågan . Vi måste envist arbeta vidare med frågan. Till slut vill jag kommentera de synpunkter som har framförts om det marksända nätet och ett antal kanaler som finns där. Det viktiga i sammanhanget är att det inte är regeringen som ska sitta och avgöra vilka olika typer av kanaler som ska sändas ut i det marksända nätet. Det är en bra ordning vi har fått, att Radio- och är de som efter ansökningar från olika tv-bolag och andra bedömer vilka som kan ges möjligheter att sända i våra marknät. 99 () replik: Jag vill ställa samma fråga till som jag ställde till . , och har i sitt basutbud möjlighet att se finsk tv i form av Finlandskanalen utan att betala för det. Anser inte att de förvaltningsområden som finns i norra borde ha samma möjligheter som , och , det vill säga att det skulle ingå i basutbudet? Det måste ju betyda någonting att vi har erkänt sverigefinnarna som en nationell minoritet och att finskan är ett nationellt erkänt minoritetsspråk. Jag skulle också vilja fråga om det är ambition att arbeta för att det blir en överenskommelse när det gäller nästa sändningstillståndsperiod för public service. Är det inte så att det vore väldigt bra utifrån ståndpunkt vad gäller public services framtid om det blev en överenskommelse över blockgränserna? Det borde väl gynna grundinställning när det gäller detta? Hur ser ni på detta? Hur ser på möjligheterna till att det verkligen blir en sådan blocköverskridande överenskommelse när vi ska fatta beslut om nästa tillståndsperiod? 100 () replik: Det var flera både viktiga och stora frågor. Vi tar det sista först, om ambitionen om en så bred överenskommelse som möjligt när det gäller public service. Jag tycker att det är bra; vi ska naturligtvis sträva efter att så många som möjligt ställer upp på det. Då får man relatera till den pågående utredningen, och det gör själv också. med grupp arbetar med frågan. Min förhoppning är att resultatet av den utredningen ska falla oppositionen i smaken, att man tycker att det är en bra utredning och att det är relevanta frågor när det gäller finansiering, organisation och public services uppdrag, så att vi kan få en så bred överenskommelse som möjligt. Låt oss invänta resultatet av utredningen. Det viktigaste är naturligtvis inte vad som är viktigast för oss kristdemokrater, utan vad alla tittare och lyssnare, det vill säga medborgarna, får för public service . Det är det som är det viktigaste, så att vi får ett starkt och bra public service . När det gäller förvaltningsområdena delar jag uppfattningen att det är ett problem. Jag var inne lite på det i mitt anförande. Jag vet inte om noterade det, men jag tycker att det är viktigt både ur ett kulturellt perspektiv och ur tillgänglighetsperspektiv. Jag sade att det är fler som kan se finsk tv än förut. Men jag tycker naturligtvis att det är en fråga att ta med sig vidare i debatten. Det vet jag också att många arbetar för. 101 () replik: Vad gäller vikten av att vi får blocköverskridande överenskommelser när vi ska träffa nästa tillståndsperiods avtal talar om vad tittarna och lyssnarna anser. Men man kan också säga att det tittarna och lyssnarna anser sammanfaller med uppfattningen i den majoritet som finns i . Däremot kan man konstatera att den majoriteten inte finns i regeringen. Jag nämnde som referensparti i sammanhanget. Den andra frågeställningen gäller möjligheten att ta emot och se finsk tv i förvaltningsområdena. Det tas upp i utskottsmajoritetens avslag att det handlar om upphovsrättsliga frågor och kostnader. är det så att regeringen har avsatt 20 miljoner till just de här kostnaderna. Vad jag förstod av kulturministern när vi hade en interpellationsdebatt går ungefär hälften av dem till upphovsrättsliga kostnader. Enligt min bedömning ska det finnas resurser för att även kunna ge , som det enda län som har förvaltningsområden, möjlighet att ta emot de finska tv-sändningarna. 102 () replik: Först och främst är det här ingen ny fråga. Det är en gammal fråga, . Det här är väl också lite grann av en teknikfråga, tror jag. När vi hade analoga sändningar fanns det analoga tv-sändningar på båda sidor om gränserna och i glesbygden, vilket gjorde att man behövde ha starka sändare. Finsk tv spillde in ganska mycket över . Då var inte frågan så het och aktuell som den nu har blivit när man går över till digitala sändningar, eftersom den digitala sändningen, vad jag förstår, är mer exakt och mer avgränsad på det sättet att de analoga sändningar som förut sökte sig in på svensk arena inte gör det numera. Frågan blir alltså mer aktuell när man går över till det digitala sändningssystemet. Men jag försökte säga i min förra replik att jag tycker att det är en viktig tillgänglighetsfråga och att vi tillsammans på nordisk nivå, och vad vi nu har för olika nivåer, måste jobba vidare med frågan, så att också förvaltningsområdena får tillgång till de sändningar som man vill ha. Jag är beredd att ta med mig frågan och arbeta vidare med den. Slutligen vill jag säga något om det här med så breda överenskommelser som möjligt och den kommande mediepolitiken. Den diskussion som förekommer mellan regeringspartierna när det gäller framtida public service är en sak. Den tycker jag är bra, och den ska vi ha. har vi en utredning som tittar på tre viktiga frågor. Min förhoppning är att den ska komma fram till ett så bra resultat att även kan omfatta den. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 14 § Konstnärs- och musikfrågor Föredrogs kulturutskottets betänkande 2007/08:KrU11 Konstnärs- och musikfrågor. 103 (): I betänkandet behandlas tio motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om konstnärs- och musikfrågor. Åtta yrkanden kommer från . vill ha en icke-diskriminerande och inkluderande scenkonst och långsiktiga bidrag till fria grupper. Vi vill att regeringen kommer med förslag till hur en bild- och formallians kan inrättas. Vi vill att regeringen förverkligar ett riksdagsbeslut om att upphovsmän till offentliga konstnärliga verk bör ha förhandlingsrätt när det gäller den individuella visningsersättningens storlek. Vidare vill att fler musikgenrecentrum ska inrättas och att den musikaliska mångfalden stärks. Vi vill också ha en handlingsplan för folk- och världsmusik med syfte att de får ett förhållandevis rättmätigt utrymme. kommer också med ett helt nytt förslag om att utarbeta en modell för ett samarbete mellan amatörer och professionella som ska kunna bli långsiktigt och bygga på jämlika villkor. Majoriteten bestående av alla partier utom avstyrker dessa goda förslag. Det finns framför allt två förslag som jag är besviken över att de inte fått något stöd. Det ena berörs i reservation 2, Långsiktiga bidrag till fria grupper, vilken jag härmed yrkar bifall till. Här har alla utom en stark tilltro till att regeringen återkommer till och redovisar möjligheten till att knyta sådana bemyndiganden till anslag inom utgiftsområde 17. Det hade varit en styrka om kulturutskottet hade vågat göra ett tillkännagivande. Det skulle ha gett signaler om att kulturpolitiken är beredd att ta strid med finanspolitiken om att ge rimliga långsiktiga ekonomiska villkor för de fria grupperna. Ingen har väl undgått rapporteringen i medierna om hur konstnärliga ledare har fått ta privata lån och skuldsätta sina hem och hus för att kunna ha någon form av ekonomisk framförhållning. Jag tycker att det är ovärdigt i ett civiliserat samhälle att behandla kulturutövarna på detta sätt. Det andra förslaget berörs i reservation 3, Konstnärernas försörjning, vilken jag härmed yrkar bifall till. Det handlar om att bygga vidare på modellen med allianser som Teater-, Dans- och Musikallianserna. Det är svårt att motivera att ett helt konstområde ska lämnas utanför. Bild- och formkonstnärerna har länge varit en eftersatt grupp. Ingenting positivt har hänt för denna grupp sedan betänkandet Konstnärerna och trygghetssystemen presenterades. Däremot har försämringarna i villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning drabbat samtliga som yrkesmässigt utövar konstnärlig verksamhet. vill att regeringen ska få i uppdrag att återkomma med förslag till hur en bild- och formallians kan inrättas. Det har förekommit lokala försök med konstnärsallianser för bild- och formkonstnärer. Från dessa borde man kunna hämta erfarenheter av hur sådana kan utformas. Det är två reservationer som förtjänar ett brett stöd från partier. Alla ni som förespråkar att kulturarbetare ska ha anständiga ekonomiska villkor är välkomna att rösta på reservationerna 2 och 3. förslag på icke-diskriminerande scenkonst, konstnärernas försörjning, den individuella visningsersättningen och ett nytt musikgenrecentrum avstyrks med hänvisning bland annat till den pågående . Det är ganska symtomatiskt att vart och vartannat förslag som ska behandla hamnar i ett vakuumliknande tillstånd: Var god dröj , är ett återkommande tema i kulturpolitiska debatter. Statens kulturpolitik går på sparlåga. Förutom var god dröj tills presenterar sitt förslag räknar regeringen upp kulturbudgeten på drygt 10 miljarder med 61 miljoner. De verksamheter som råkar tillhöra verksamheter som får pris- och löneomräkningar får en oanständigt låg uppräkning. Senast var den . Jämför med att lönerna generellt gått upp . Dessutom har man ett hyressystem som tar mer och mer av kulturverksamhetens pengar. Till den förra regeringens försvar kan sägas att den var beredd att se över systemet, men det är inte denna. Summan av kardemumman blir att kulturens ekonomiska villkor är anorektiska! föreslår i en skrivelse till statsminister att han ska inrätta en departementsövergripande kriskommission för scenkonsten. De skriver att läget är så akut att det inte finns möjligheter att avvakta den sittande och andra utredningar som pågår inom området. De befarar att om inget görs kommer skador på scenkonstens infrastruktur att bli svåra att reparera i efterhand. En omfattande utslagning av högutbildade och kvalificerade kulturutövare står för dörren. Arbetsgivarparten, Svensk Scenkonst, har gett uttryck för liknande kritik. De vill att allianspartierna ska leva upp till de löften som man gav före valet såsom bland annat ökade anslag till den fria scenkonsten och att pensionsfrågan ska lösas. Jag vill ställa en enkel fråga till och . Kommer ni att arbeta för att en kriskommission i enlighet med förslag inrättas? Avslutningsvis vill jag redogöra för nya förslag om att hitta en modell för samarbetet mellan amatörer och professionella. svar blir: Ett sådant samarbete bör i första hand byggas på frivillighetens princip utan pekpinnar och inblandning från statens sida. Ett sådant svar kallar jag för god dag yxskaft. Man har helt enkelt valt att inte förstå vad vårt förslag går ut på. Under de senaste två tre decennierna har så kallade arbetarspel eller bygdespel framförts på olika håll i landet. Man kan nog kalla det för en folkrörelse där man med teaterns hjälp vårdat det gemensamma kulturarvet. Många människor har varit engagerade och involverade i att ta fram historiskt material som legat till grund för pjäsmanus. Man har samlat ihop pengar, sytt dräkter, byggt scenografi, repeterat etcetera. De föreställningar där professionella och amatörer samverkat har haft hög konstnärlig kvalitet. De har haft stor betydelse för självkänslan i de samhällen de kommit till. skriver i sin doktorsavhandling , På samma scen, om samarbetet mellan amatör- och yrkesteater utifrån exemplet , där pjäs korta år uppfördes åren 19941996. Det är givetvis ofrånkomligt att yrkesskådespelare och amatörskådespelare har olika förutsättningar och villkor. Lagstadgade rättigheter och fackliga avtal gäller bara för yrkesfolk. Men om sommarteatrarna ska kunna leva vidare och utvecklas behövs det en modell som ger något positivt till proffsen och något positivt till amatörerna. Det finns en inbyggd stor risk att den professionella sidan exploaterar amatörerna. En viktig förutsättning i en modell som skapar bättre balans mellan de båda parterna är att amatörteaterns eldsjälar stöttas ekonomiskt lokalt, regionalt och nationellt. Här finns erfarenheter från som skulle kunna tas till vara. vill att regeringen tillsätter en arbetsgrupp som får till uppgift att ta fram en modell för samarbetet mellan yrkesverksamma scenkonstnärer och amatörer där båda parter kan delta på jämlika villkor. Jag yrkar därför bifall till reservation 7. 104 (): KrU11 är ett motionsbetänkande med motioner väckta under allmänna motionstiden . Egentligen är debatt överflödig eftersom i princip allt som tas upp i betänkandet bereds i departementet eller hänförs till . Det kommer inga propositioner från departementet. Det är svårt att ens utläsa en viljeinriktning inom kulturpolitiken från kulturministern utom på en punkt där ministern har varit väldigt tydlig. Hon har och i debatter här i kammaren uttalat att regeringens och kulturministerns prioritering är skattesänkningar. Där har vi fått klart besked. Den prioriteringen har naturligtvis fått konsekvenser på kulturområdet runtom i vårt land. Dessutom finns det andra politiska beslut inom till exempel skattepolitik och trygghetsförsäkringar som gör att vi ser en verklighet med förändringar på kulturområdet där förutsättningarna för kulturinstitutioner och för kulturarbetarna att verka har förändrats enligt min och Socialdemokraternas mening i negativ riktning. Övriga frågor på kulturområdet läggs alltså i utredningar, framför allt i den stora . Några har varit lite ironiska här i kammaren tidigare. Det finns ett teaterstycke som heter I väntan på Godot. Det vi upplever nu kanske är teaterstycket I väntan på vadå. Vi socialdemokrater har inga reservationer i betänkandet, men vi har två särskilda yttranden. Innan jag går in på dem vill jag säga något om viktiga motion om långsiktiga bidrag till fria grupper. Den ändring som trädde i kraft har vållat fria grupper stora svårigheter att planera sin verksamhet. Det är hela utskottet väl medvetet om.