prot · GV09125 · 2008-06-10 00:00:00 — Alltså utformade vi jobbavdraget så att vi sänkte inkomstskatten för låg- och medelinkomsttagare med . Det är mer som hushållen nu har att röra sig med. Det lönar sig faktiskt att arbeta för en gångs skull. Det är en av de viktigaste åtgärderna. I det arbetet måste vi naturligtvis se över och prioritera, precis som alla regeringar måste göra. Det ansvaret tar vi. Det raka samband mellan anslag och antalet olycksfall eller sjukdomar i arbetslivet som gör gällande i den här debatten finns inte. Jag kan bara beklaga de dödsfall som har inträffat och inträffar i arbetslivet. Det är inte rimligt. Jag skulle gärna se att man hittar något slags nollvision när det gäller dödsfall i arbetslivet. undersöker vad som ligger bakom detta, om det finns en systematik i det eller om det finns något annat man vill återkomma med. vill jag påminna om pensionsbolaget som redovisade senast att ohälsan i arbetslivet faktiskt sjunker just . Det finns alltså motstridiga signaler, och det är inte så lätt som att säga att anslagsnivån är allena saliggörande. pågår arbetet med den nationella arbetsmiljöstrategin. Det sker med stor bredd och med en mängd olika parter inblandade parterna på arbetsmarknaden, forskare, företagare, föreläsare och andra intresserade. Jag skulle önska att Socialdemokraterna inte bara fokuserade på myndighetsanslagen utan också på den bredare diskussionen om en god arbetsmiljö. Tack och glad sommar! Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2007/08:665 om lönebidragsanställda i den allmännyttiga sektorn 77 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder som underlättar för allmännyttiga organisationer att anställa och behålla personer med lönebidrag. menar att de medel som betalas ut i praktiken är för låga för att organisationerna ska kunna bedriva sina verksamheter. Inledningsvis vill jag säga att lönebidrag är ett viktigt instrument för att människor med funktionsnedsättning ska få jobb. Därför har regeringen ökat resurserna för lönebidrag och till Samhall AB:s verksamhet med . I samband med det har regeringen dessutom tillsett att de allmännyttiga organisationerna får del av medlen. Lönebidragets storlek fastställs utifrån lönen men med som högsta bidragsgrundande lönenivå. I de fall lönen är lägre än är det den lönen som ligger till grund för bidragsnivån. Hänsyn ska tas till arbetstagarens arbetsförmåga och de arbetsuppgifter som ska utföras. Lönebidraget ska också omprövas regelbundet, och målet för en anställning med lönebidrag är alltid att den ska övergå i en anställning utan subvention. Lönebidraget är alltså inte en subvention till ekonomiskt svaga företag. För arbetstagare som anställs i en allmännyttig organisation gäller ett särskilt regelverk utöver det ordinarie. Om personen som anställs har en funktionsnedsättning som medför att det motiverar ett bidrag som överstiger av det bidragsgrundande beloppet får också ett anordnarbidrag på per dag lämnas. Här har alltså de allmännyttiga organisationerna en särställning. Även i dessa fall ska dock omprövning ske regelbundet, och om arbetsförmågan har förbättrats på sådant sätt att det är motiverat att sänka bidragsnivån får inte längre anordnarbidrag lämnas. De allmännyttiga organisationerna har således en särställning jämfört med andra. Mot denna bakgrund avser jag inte att vidta några ytterligare åtgärder. 78 (): Statsrådet har ägnat en stor del av talartiden i de tidigare interpellationsdebatterna åt att ondgöra sig över den usla socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken. Det må vara hans uppdrag i någon mening. När det gäller lönebidragen kan man däremot konstatera att den nuvarande regeringen har fortsatt på den av Socialdemokraterna inslagna vägen. Vi hade föreslagit en höjning av taket, vilket den nuvarande regeringen på ett positivt sätt genomförde. Det var till stora delar de allmännyttiga organisationerna som i många, hade drivit på för att få den här höjningen av taket, och det fanns naturligtvis två skäl till detta. Det första var att ge de här personerna en rimlig lön. Det andra, som också fanns med i bilden, var att organisationerna skulle kunna få en större ersättning för att kunna anställa de här personerna, eftersom deras betalningsförmåga inte var särskilt stor. Under en hade faktiskt lönerna ökat en del även för de här personerna som bidraget var kvar på samma nivå. Det kan jag som socialdemokrat ta på mig ett ansvar för. Det var inte bra. Men det som tyvärr hände och som skapade ett problem var Arbetsförmedlingens hantering efter höjningen av bidraget. I de allra flesta fall hade framför allt dessa organisationer sett fram emot en lite bättre ekonomi. Men det som hände och som nästan alla kan vittna om var att det blev en helt annan och rigidare tolkning av regelverket. Många föreningar och organisationer hade sett fram emot ett större bidrag, men precis som regelverket föreskriver gjorde arbetsförmedlingarna en omprövning, och i många fall blev det så att stödet till föreningarna minskade i stället för att öka. Jag tror inte att det var syftet med riksdagsbeslutet. Jag tror inte att det var syftet för de många ledamöter som har motionerat för en höjning av taket. Jag tror att syftet rimligtvis bör ha varit att öka folkrörelsernas och andras möjligheter att kunna anställa personer med en funktionsnedsättning. Jag vet att detta har ställt till problem bland annat för Korpen som har haft bekymmer och i vissa fall har behövt säga upp folk för att de inte har haft en finansiering kring de här frågorna. Jag debatterade denna fråga med ministern , och då uttryckte Littorin en viss sympati för mitt sätt att tänka och att man kanske skulle fundera på detta. Jag kan citera ur protokollet: Å andra sidan kan man inte slita sig från en sympati för den ståndpunkt som ger uttryck för att det här ändå har varit ett ganska bra sätt för personer med handikapp och liknande att kunna ta sig in. Det finns ett skäl till att man har två öron och en mun, och det är att man ska lyssna mer än man pratar. Det var så Littorin sade. Jag kan konstatera att ministern har lyssnat och pratat, men det har inte skett någon förändring. Visst, det har tillförts lite mer medel, och det ska vi naturligtvis vara glada för, men de allmännyttiga organisationerna har, vill jag påstå, inte märkt någon förbättring i sina möjligheter att ta hand om dessa arbetshandikappade människor. 79 Arbetsmarknadsminister (): Tack, , för interpellationen och för att vi återigen får en chans att trycka på den här frågeställningen, för jag delar helt utgångspunkt. Även om det kan tyckas att jag har skällt på socialdemokratisk politik så är ju inte allt uselt. Det ska jag villigt erkänna, och det här är en sak där och jag absolut kan mötas. Jag har inte bara viss sympati för det som framför, utan jag vill nog upprepa det där oerhört kloka citatet som tog från vår förra debatt i frågan. Den mer rigida tolkning som beskriver finns det ingen grund för i de beslut som fattats av riksdag och regering. Regelverket runt omkring är faktiskt precis detsamma. Det var delvis mot den bakgrunden som vi, när vi gjorde regleringsbrevet för Arbetsförmedlingen 2008, just skrev in en översyn av insatserna för funktionshindrade för att få ett bättre underlag och lyfta upp denna fråga i förhållande till Arbetsförmedlingen. När vi pratar om kompletterande aktörer, till exempel inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga, är det precis det som lyfte fram, allmännyttiga organisationer, som är en väsentlig del av dessa kompletterande aktörer som vi gärna vill se mer av. Vi vill också försöka hitta bättre samarbetssätt mellan Arbetsförmedlingen och den här typen av allmännyttiga organisationer och kompletterande aktörer. Min utgångspunkt är som sagt att det inte finns någon grund i beslut som fattats av regering och riksdag för någon annan tolkning än den som gällde tidigare. Tvärtom har vi försökt lägga mer resurser på bland annat lönebidragsanställningar, och jag upprepar att detta är ett viktigt sätt för personer med olika typer av funktionsnedsättningar att ta sig in på arbetsmarknaden. Jag skulle gärna se att fler fick den möjligheten. 80 (): Jag är naturligtvis glad om det här också får ett genomslag hos de allmännyttiga organisationerna så att de faktiskt märker att det ges större ekonomiska möjligheter att anställa de här personerna. Men det är klart, jag tror att många har upplevt Arbetsförmedlingens hårdare prövning. Man ska ha klart för sig att de personer som har de här jobben har varit utsatta på arbetsmarknaden . De har sannolikt varit arbetslösa . De kan ha någon form av arbetsskada eller något annat som har gjort att de har fått den här lönebidragsanställningen. Jag tror att många uppskattar sin anställning oerhört mycket, och det leder precis till den samvaro och känsla av trygghet som man så väl behöver. Det som naturligtvis kan vara lite jobbigt för de här personerna är omprövningen av lönebidraget som ska ske helst men åtminstone . Har personen då en låg lön och vet att anställningen hänger på en skör tråd om det är så att den här organisationen inte längre har möjlighet att finansiera den här personen är det klart att personen i någon mening lever i en utsatt situation med i någon mening osäkra anställningsförhållanden. De här personerna har dessutom låga löner. Taket är , och det är inte så jättemånga föreningar eller organisationer som har råd att betala särskilt mycket mer. I den förra regeringens förslag låg en idé om att höja taket ytterligare ett steg till , och funderar jag på vad Littorin har för tankar omkring den saken. När vi nu är inne på låga löner är jag tvungen att säga en sak om något som ministern tar upp i sina anföranden när det gäller arbetsmarknadspolitik om dessa personers möjlighet att klara sig. Det handlar om jobbskatteavdraget. Det handlar om lågavlönade personer, och då hävdas det i retoriken att det är just de här personerna som träffas av jobbskatteavdraget. Sanningen är ju att det inte riktigt är så. Jag förstår att det är så ur statsbudgetperspektiv, men i börsen, för den som får lönen, är det inte så. Jag kan ta ett exempel ur verkligheten. Min kära sambo har lagat mat på dagis . Hon är lågavlönad och tjänade från början drygt 17 000, men tack vare framgångsrika förhandlingar är hon nu uppe i nästan . Jag har varit inne i skattetabellen och tittat hur jobbskatteavdraget slår. Då måste jag naturligtvis också ta hänsyn till ökade kostnader för att vara med i facket och ökade kostnader för att vara med i a-kassan. Jag bor i , så man måste ha en bil för att ta sig till jobbet. Jag måste alltså ta hänsyn till att bilförsäkringen har blivit dyrare. Räknar jag med de här avbräcken också kan jag konstatera att hon har gjort ett plus på netto, vilket naturligtvis är jättebra. Men jag, som tjänar nästan så mycket, har tjänat netto på jobbskatteavdraget. Där vill jag vara tydlig och säga att retoriken om att det är låg- och medelinkomsttagarna som har haft de stora fördelarna av jobbskatteavdraget faktiskt inte är sann. Räknar man i procent kan man naturligtvis komma fram till det, men räknar man kronor och ören det är det man handlar mat för är det inte sant. Då är det jag och Littorin som är de stora vinnarna. Och har jag inte tagit hänsyn till förmögenhetsskatteförändringar, fastighetsskatteförändringar och sådant. De utsatta omprövas. Det är tufft. 81 Arbetsmarknadsminister (): Jag får nog lämna jobbavdragsdiskussionen. Är det så att vill ha decilgruppsberäkningar tror jag säkert att finansministern bättre kan ställa upp med dem. I grunden är det så att som detta är konstruerat får man tjäna de första utan att betala skatt, och det betyder i praktiken att den som tjänar lite procentuellt sett tjänar mer på jobbskatteavdraget. Nåväl jag lämnar den diskussionen därhän. Jag återgår till viktiga interpellation. Det finns ett par olika saker som jag vill understryka igen här. För det första finns det ingen grund i beslut från regering och riksdag för den lite tuffare bedömning som beskriver. Det är till exempel samma regelverk som styr lönebidragen som 2005. Däremot har vi haft möjlighet att lägga 1 miljard mer i budgeten på lönebidragen och till anställningar genom , och det är jag naturligtvis glad för. När det sedan gäller frågan om omprövning är det naturligtvis så att man känner sig utsatt när man står inför en omprövning av beslutet. Det förstår jag också. är det nödvändigt för att se till att det här stödet kommer till rätt mottagare, rätt person, så att det är rätt person som får den här hjälpen. Avsikten är ju inte att det ska vara ett permanent försörjningsbidrag, utan avsikten är att man på det här sättet lättare ska kunna visa att man fungerar på arbetsmarknaden och därmed ska kunna fasas ut från själva lönebidraget. Sedan frågar mig om möjligheterna att höja taket. Jag ska inte föregripa budgetprocessen, men det är ju svårt att vara särskilt negativ till den idén från principiella utgångspunkter. Ungefär så långt kan jag väl sträcka mig. I botten ligger själva grundtanken: Det här går till personer med funktionsnedsättning, och det här kanske är enda chansen att över huvud taget ha möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden. har vi en stor andel personer som befinner sig i olika typer av lönebidragsanställningar, och det är naturligtvis ett bra sätt att ta sig in. Jag skulle önska att det skulle kunna vara några till. 82 (): Ministern säger att det är samma regelverk som tillämpas. Så är det säkert i någon mening, men i praktiken har det inte varit så. Det är glädjande om ministern i regleringsbrevet har varit tydlig och tydligt försökt se till att Arbetsförmedlingen kan tolka det här på ett mer positivt sätt både för de personer som behöver stödet och för de organisationer som anställer dem. Det är naturligtvis bra att det har tillkommit 1 miljard extra. Ministern säger i svaret att regeringen har sett till att de allmännyttiga organisationerna får del av medlen. Då vill jag bara fråga: På vilket sätt har ministern sett till att de har fått del av de här medlen, annat att det faktiskt bara är 1 miljard mer? Sedan kan jag väl säga om det här med omprövning av anställning att jag inte är odelat negativ till det. Jag hade kanske önskat att ministerns anställning hade omprövats . vet vi att den garanterat kommer att omprövas , och det får vi naturligtvis vara glada för. Då kanske ministern kan ta en burk och få vingar och flyga ut ur för att lämna plats för en socialdemokratisk regering. Det får vi väl se . Men som sagt var: Vad är det tydliga beskedet när det gäller att de allmännyttiga organisationerna har fått del av den här extra miljarden? 83 Arbetsmarknadsminister (): Det kanske inte är de allmännyttiga organisationerna som får del av medlen, utan det är naturligtvis den enskilda med nedsatt arbetsförmåga. Saken är den att vi inte i grunden gör någon åtskillnad mellan var någonstans man får den här anställningen. Den skillnad som finns ligger i att de allmännyttiga organisationerna får det här extra stödet för att hantera personer med nedsatt arbetsförmåga. På det sättet får man ta del av medlen på samma villkor som gällde tidigare och på samma villkor som gäller alla. Vi har som sagt skrivit i regleringsbrevet till Arbetsförmedlingen att man ska komma tillbaka med en översyn över bland annat också detta. har vi 58 000 personer anställda med lönebidrag. Jag skulle gärna se att det blev fler. Det är många som behöver detta. Det är ett bra sätt, precis som och jag är överens om, att ta sig in på arbetsmarknaden för den som verkligen behöver lite hjälp. Slutligen vill jag tacka för interpellationen. Den är viktig. Jag vill tacka för det gångna riksdagsåret, och vi ses . Att ompröva sin anställning är väl i någon mening alltid bra. Den som har det här jobbet och inte tänker så att det faktiskt är på väljarnas uppdrag man sitter här och att man inte ska vara här för länge är naturligtvis lite ute och cyklar. Jag hoppas att och andra debattörer får en skön och avkopplande sommar. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellationerna 2007/08:672 och 723 om sommarjobb för unga 84 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att fler ungdomar ska kunna erbjudas sommarjobb. har frågat mig om jag är beredd att bistå kommunerna med medel till ungdomars sommarjobb denna sommar. Vidare har hon frågat mig vilken uppfattning jag har om värdet och innehållet i ungdomars sommarjobb och om jag avser att vidta några åtgärder som kan leda till fler sommarjobb för unga. Jag har gett ett tydligt svar på en liknande interpellation. Eftersom läget i stort är detsamma upprepar jag mitt tidigare svar. Regeringens strategi för att bekämpa utanförskapet bland ungdomar är att genom flera olika insatser, som förstärker varandra, öka ungdomarnas förutsättningar att få arbete. För att öka efterfrågan hos arbetsgivare har regeringen redan vidtagit en rad åtgärder. Arbetsgivare som anställer ungdomar mellan får en nedsättning av socialavgifterna. Likaså har ungdomar möjlighet att få nystartsjobb redan efter sex månaders arbetslöshet. Dessutom leder de genomförda förändringarna av reglerna i lagen om anställningsskydd, och då särskilt reglerna om tidsbegränsade anställningar, till att det har blivit enklare att anställa . Vidare kommer regeringen att lägga fram ett förslag om att ytterligare sänka socialavgifterna för företag som anställer ungdomar . Detta i kombination med det fortsatt goda arbetsmarknadsläget gör att jag inte ser något behov av särskilda åtgärder för just sommarjobb och inte heller av att ge öronmärkta pengar till kommunerna för detta ändamål. 85 (): Tack, arbetsmarknadsministern! Jag tolkar arbetsmarknadsministerns svar som att han inte avser att göra någonting för de ungdomar som står utan sommarjobb den här sommaren. Det är det som explicit står i svaret. Det är tråkigt eftersom ett sommarjobb är viktigt. Det är det första steget in på arbetsmarknaden. Om det är en positiv och bra upplevelse kan det bli fortsättningen på en tillsvidareanställning på till och med heltid eller att man får kontakter som kan vara avgörande för hur tiden på arbetsmarknaden kommer att arta sig när man blir äldre. Framför allt ger det en känsla av självständighet, egna pengar, och sysselsättning . Därför är det här viktigt, och det var därför den socialdemokratiska regeringen öronmärkte pengar så att så många ungdomar som möjligt skulle få sommarjobb. Hur ser situationen ut ? Jag kan berätta hur den ser ut i min hembygd i . Där har sommarjobben närapå halverats i jämförelse med . Särskilt jobbigt är det för de unga människor som är . För dem är det nästan helt omöjligt att få tag på ett sommarjobb. Jag har några andra fakta. Socialdemokratiskt styrda kommuner investerar nästan fyra gånger så mycket i sommarjobb för unga än borgerligt styrda kommuner. Arbetsmarknadsministern följer en borgerlig linje i att inte bry sig om unga människors sommarjobb. Det kan inte vara önskvärt. Flera kommuner uppger att satsningarna har blivit mindre eftersom regeringen har tagit bort stödet. I några kommuner har de själva satsat för att möta upp regeringens neddragningar. Är det inte lustigt att det är i just socialdemokratiska kommuner? Jag kan ta exemplet . Man erbjuder där tre veckors sommarjobb till alla skolungdomar från årskurs 9 till och med årskurs 3 på gymnasiet. Trots att regeringen har skurit ned på de statliga bidragen till sommarjobb väljer att satsa på feriejobb till ungdomar. Behöver jag tillägga att är socialdemokratiskt styrt? En annan socialdemokratiskt styrd kommun i är . Där jobbar man tillsammans med bostadsbolaget för att fixa sommarjobben till ungdomarna. I de borgerliga kommunerna satsar man inte en enda krona på sommarjobben. Kommunalrådet på är tydligare än arbetsmarknadsministern och det är väl bra, ibland och uttalar att det inte är kommunens uppgift utan den enskildes fulla ansvar att skaffa sig sommarjobb. Vad jag förstår är det här de borgerliga partiernas och regeringens syn. Det är ett eget ansvar att skaffa sig sommarjobb. Därmed blir skillnaderna mellan dem som har kontakter, som har resurser att söka sommarjobb, och dem som inte har det tydliga. Om vi gräver lite i den borgerliga retoriken får vi ett klart besked. Det är inte politikens ansvar att hjälpa ungdomarna på traven. 86 (): Jag tackar statsrådet för svaret, även om jag inte blir riktigt klok på det. Ministern började med att hänvisa till en tidigare liknande interpellation och fortsatte sedan med en uppräkning av vilka åtgärder som vidtas för gruppen unga i stort. Dock nämner han inte det just min interpellation berör, nämligen sommarjobb. Även om det är frestande att nappa på betet att i stället för att debattera sommarjobb debattera arbetsmarknadspolitiken för unga i stort, inte minst eftersom jag och många med mig dessutom tycker att den i många stycken är dålig, ska jag inte göra det åtminstone inte inledningsvis. Det är helt enkelt för att jag tycker att min fråga förtjänar ett svar. Min fråga handlar om de sommarjobb som har delfinansierats med statliga medel för ändamålet. Syftet har varit att ge främst gymnasieungdomar en chans till vettig sysselsättning och egna pengar kanske i sina liv. Det här är för många en unik möjlighet att få in en första fot på arbetsmarknaden. Sommarjobb har i många kommuner i första hand getts till ungdomar som av olika skäl inte har kunnat komma i fråga för de vanliga sommarjobb som annars finns. har det varit på grund av krav på ålder. Många ordinarie sommarvik förutsätter att du har fyllt . har det varit på grund av social bakgrund. krävs goda kontaktnät för att komma i åtanke. Det är exempelvis på mammas eller pappas jobb som de allra flesta får sitt allra första sommarjobb. Det är tufft för dem som har föräldrar som inte arbetar kanske på grund av arbetslöshet eller sjukdom. Den här typen av förebyggande samverkansprojekt är enligt många ett viktigt redskap för att ge ungdomar bättre förutsättningar att senare komma in på den reguljära arbetsmarknaden. Det som har hänt sedan regeringen ströp de statliga medlen som har finansierat detta tillsammans med kommunernas insatser är att många kommuner inte längre erbjuder den typen av sommarjobb. Det är något som drabbar de unga som redan från början har de tuffaste förutsättningarna. Jag tycker faktiskt att det här är en fråga som förtjänar ett svar från ministern. 87 (): Tack för svaret, ministern. Om han som jag har en ungdom hemma som tyvärr inte har uppnått den magiska åldern av , inser han rätt snabbt att det är oerhört viktigt att man väljer vilken kommun man bor i. Som den tidigare interpellanten sade är det dessutom viktigt att välja att bo i en socialdemokratiskt styrd kommun. Det är svårt för de unga som inte har fyllt 18 att gå ut på den öppna arbetsmarknaden och få ett sommarjobb. Det krävs rätt ofta att man har uppnått myndighetsåldern. Det är klart att man känner att det blir djupt orättvist när man inser att de unga själva eller kanske föräldrarna måste ha bra kontakter eller nätverk för att man ska lyckas få ett jobb . När man är blir sommaren rätt lång och lätt trist i slutet om man inte har något att göra. Sedan den borgerliga regeringen började sin regeringskarriär med att ta bort det statliga stödet till sommarjobben har faktiskt en femtedel av jobben försvunnit för de unga. Jag bor i . är en socialdemokratiskt styrd kommun som har satsat på sommarjobb för unga. Man lägger 6 miljoner i den kommunala budgeten eftersom man inser och förstår att det finns en vikt och ett värde i att unga har något att göra . Man ser det som en första chans för dem att få in en fot på en arbetsplats. De får visa vad de går för, och de får känna av vad den kommunala verksamheten handlar om när de ska skaffa ett jobb. De skaffar sig kontakterna och nätverken som de sedan så väl behöver när de går ut gymnasieskolan. Därför undrar vi varför den borgerliga regeringen så konsekvent väljer att inte satsa på de unga.