prot · GW0926 · 2008-11-12 00:00:00 — Om det hanteras rätt tillför det samhället nya erfarenheter, kunskaper och utmaningar. Skälen till att en individ migrerar kan vara många och sammansatta. Det kan handla om politiskt förtryck, om förföljelse på religiös, kulturell eller etnisk grund, om krig eller oroligheter i hemlandet eller om svåra levnadsförhållanden mer generellt. vill ha en human migrationspolitik. En utökad möjlighet att komma till för att arbeta är en del av detta. Arbetskraftsinvandring innebär i sig stora möjligheter för såväl samhället som den enskilde. En väl fungerande arbetskraftsinvandring kan tillföra mycket till den enskilda individen liksom till svensk ekonomi och svensk arbetsmarknad. Det ökar förutsättningarna att hantera arbetskraftsbrist inom olika branscher, bidrar med nya kunskaper och kontaktytor och förbättrar den enskildes frihet och möjlighet till försörjning. Av just dessa skäl har drivit på för att införa mer generösa regler för arbetskraftsinvandring från länder utanför . Vi har länge sett fram emot att stå här i kammaren och debattera utformningen av en sådan reform. Dessvärre är det förslag som debatteras här långt ifrån vad vi hade hoppats på. Det är viktigt att se i vilket sammanhang det här förslaget läggs fram. Den politik som högerregeringen för syftar ju till att minska arbetstagarnas makt på arbetsmarknaden. Detta gör man genom att försvaga fackföreningarna och skapa en tudelning av arbetsmarknaden, där andelen lågavlönade arbeten med dåliga villkor på den privata tjänstemarknaden förväntas öka. Genom försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen, försvagningen av arbetsrätten, rean på ungdomars arbete, skattesubventionerna på hushållsnära tjänster, nedskärningar på arbetsmarknadspolitiken, nedskärningar på vuxenutbildningen, privatiseringar av välfärdsverksamhet och straffskatter på medlemskap i a-kassan stimulerar man framväxten av en sådan marknad i . På denna otrygga låglönemarknad är det tänkt att ungdomar, lågutbildade och utlandsfödda ska jobba. Det är helt enkelt en traditionell högerpolitik som urholkar legitimiteten för hela skattesystemet och som syftar till att slå sönder solidariteten mellan människor. Det är viktigt att komma ihåg att det är just i detta sammanhang som regeringen och lägger fram sitt förslag. Arbetskraftsinvandring förutsätter enligt uppfattning bibehållen ordning och reda på arbetsmarknaden och respekt för gällande villkor och kollektivavtal. För den enskilde migranten är risken annars stor för att hamna i kläm mellan olika intressen, att utnyttjas med sämre villkor och löner. När vi välkomnar människor till har vi också ett ansvar att göra vad vi kan för att förhindra att de utnyttjas eller far illa. Arbetskraftsinvandring får aldrig bli ett sätt att kringgå lagar och regler för att konkurrera med dumpade villkor. En huvudfråga i regeringens och förslag är att den myndighetsbaserade prövningen av brist och arbetskraftsbehov slopas. Enligt förslaget ska i stället den enskilde arbetsgivaren själv göra denna bedömning från fall till fall. Motiveringen till detta är att det är arbetsgivaren som bäst anses ha kunskap om vilken kompetens som behövs i företaget. Det här innebär att arbetsgivarna själva bestämmer behovet av arbetskraft utan att behöva ta hänsyn till om kompetensen finns i landet. Regeringen föreslår också att arbetskraftsinvandrarens uppehållstillstånd ska vara knutet till en anställning hos en enskild arbetsgivare. Det här innebär som man lätt kan förstå att den invandrade hamnar i en mycket stark beroendeställning till sin arbetsgivare utan möjlighet att ta till vara sina intressen. Arbetsgivaren blir inte enbart en överordnad på arbetsplatsen utan får också ett inbyggt migrationspolitiskt mandat. Om arbetsgivaren inte önskar behålla den anställde står han eller hon inte bara utan arbete utan hotas med avvisning ur landet om det inte inom går att hitta en annan anställning. Ett självklart och grundläggande krav är därför att löner, anställningsvillkor, försäkringsskydd och övriga arbetsvillkor ligger på samma nivå som för yrket eller branschen i . Om det kravet inte möts finns risken att människor utnyttjas på arbetsmarknaden och att lönerna dumpas. I är det de fackliga organisationerna som har bäst kunskap om löner och anställningsvillkor. Därför är det viktigt att de ges reella möjligheter att yttra sig om och bevaka att löner och anställningsvillkor följs. Vi menar att den myndighetsbaserade prövningen måste finnas kvar, och vi menar att Arbetsförmedlingen är den myndighet som har den bästa förutsättningen för den uppgiften. Det är också viktigt att kontrollen av hur ordning och reda på arbetsmarknaden efterlevs förstärks jämfört med . Exempelvis bör beviljandet, kontrollen och tillsynen av F-skatt skärpas för att man ska komma till rätta med att arbetstagare med hjälp av F-skattsedeln utges för att vara egenföretagare, vilket riskerar att användas som medel för att dumpa villkor och löner. Detta gör regeringens senaste förslag i frågan mycket problematiskt. Vi vill också öka kontrollen av bemanningsföretag och av att personer som blir uppsagda på grund av arbetsbrist ska ha företrädesrätt framförd inhyrd arbetskraft från bemanningsföretag. En annan huvudpoäng med regeringens och förslag är att asylsökande ska kunna byta kö byta spår, kallar man det och i stället söka uppehållstillstånd som arbetskraft. Detta framställs som en positiv sak. Den som har fått avslag på sin asylansökan sägs kunna få en ny chans. Vi är från sida mycket kritiska till det här förslaget. Vi menar att det allvarligt hotar asylrättens grundprinciper. Att förslaget om spårbyte kommer är en del i en mycket olycklig utveckling. Trots mycket allvarliga brister i den svenska asylprocessen, och trots att människor fortfarande tvingas gömma sig utan rättigheter vare sig på arbetsmarknaden eller i samhället i övrigt, diskuteras nu i princip enbart frågan om arbetskraftsinvandring. Den tidigare tvärpolitiska uppslutning kring flyktingars rättigheter som fanns i denna riksdag är plötsligt som bortblåst. I en sådan tid är risken uppenbar för att personer i behov av skydd knuffas över i arbetskraftskön, och då har vi ju skapat en konjunkturanpassad migrationspolitik. Om alternativet är att återsändas till förföljelse eller väpnad konflikt, vilka villkor och vilken lön är man då inte beredd att acceptera för att få stanna i ? Bristande rättssäkerhet i asylprocessen kan aldrig lösas genom att en alternativ möjlighet till uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl införs. Förslaget om spårbyte riskerar att befästa föreställningen att många av dem som kommer till för att söka asyl egentligen saknar riktiga asylskäl och bara kommer hit för att få ett bättre liv. Detta är naturligtvis helt felaktigt. Problemet med den svenska asylprocessen är att alltför många förvägras rätten till skydd undan förföljelse, inte att de skulle ha fel skäl att komma hit. Dessutom innebär inte regeringens och förslag, även om de gör allt för att det ska verka så, någon lösning för den grupp människor som lever som papperslösa i . De tusentals papperslösa som lever i gör det utan de rättigheter och den trygghet som vi andra tar för givna. En del har fått avslag på sin ansökan om asyl. Andra har aldrig ens sökt, eftersom de ansett att det varit utsiktslöst. Gemensamt för dem alla gäller att de hellre lever rättslöst i än återvänder, vilket borde få var och en som kallar dem för illegala att fundera ett varv till. En del av de här papperslösa har dessutom jobb, och en del betalar rent av skatt. Men ingen och det tål att upprepas ingen som är papperslös i får enligt regeringens och förslag ens söka som arbetskraft. De papperslösa ska alltså kastas ut, och andra ska importeras i deras ställe för att utföra samma jobb. Sådan är den bistra logiken när asylrätten urholkas och bara den som är lönsam för svenska företag hälsas välkommen till landet. kämpar hårt för de papperslösas rättigheter. För oss är det dock inte tillräckligt att enbart stärka de papperslösas ställning i samhället, eftersom det trots allt riskerar att innebära att befolkningen delas in i ett A- och ett B-lag. En sådan uppdelning är förödande såväl för den som lever utan papper som för andra i vars rättigheter och ställning inte minst på arbetsmarknaden urholkas. Ytterst handlar det därför om rätten till uppehållstillstånd och om rätten för gömda och papperslösa att bygga ett nytt liv i utan fruktan för utvisning. Det vore också det enda rimligt humana att göra . Däremot anser vi att det är fullständigt orimligt att den som är papperslös i ska uteslutas från möjligheterna att söka uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl i ett utvidgat system för arbetskraftsinvandring. Det skulle innebära att människor som redan lever och arbetar här avvisas som annan arbetskraft importeras för att utföra samma arbete. har därför föreslagit att regeringen ska återkomma med förslag på övergångsregler som ger asylsökande och papperslösa som befinner sig i , och som inom en bestämd tid kan uppvisa anställningsbevis, möjlighet att ansöka om uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl inifrån . Flera av ledamöter har tidigare efterlyst sådana lösningar. Vi i har en sådan i vår reservation. Förslaget om utökad arbetskraftsinvandring kommer väl samordnat med regeringens åtgärdspaket för att luckra upp reglerna på arbetsmarknaden och tillintetgöra den svenska modellen. Det regeringen gör är att tona ned asylrätten och därmed flyktinginvandringen till förmån för att i stället importera mer åtråvärda grupper som tillfälligt kan passa de behov som den svenska konjunkturen anger. Den företräder därmed en syn på invandring som följer den utveckling som vi ser inom EU och övriga världen. Det innebär att mindre tyngd läggs vid rätten till asyl för att i stället betona arbetskraftsinvandring. Att införa snabbfiler för önskad arbetskraft av olika slag är ingen lösning på vare sig den europeiska eller den svenska flyktingkrisen, vilket ofta påstås i debatten. Arbetskraftsinvandring är ingen lösning för alla de människor som tvingas fly från sina hemländer och som förvägras rätten att söka asyl genom den restriktiva gemensamma flyktingpolitiken inom EU. Det som i stället måste göras är att skapa legala vägar för människor att söka asyl, inte att militarisera verksamheten vid EU:s yttre gränser och handplocka de invandrare som vi anser oss kunna dra nytta av i och i . Jag konstaterar att regeringens och förslag till regler för utökad arbetskraftsinvandring inte uppfyller de krav på ordning och reda på arbetsmarknaden som är nödvändiga. Reglerna har i stället utformats helt på arbetsgivarnas villkor, och reglerna riskerar att underminera asylrätten. Den cyniska logiken verkar vara att den som vill invandra är välkommen men bara om han eller hon är direkt lönsam för svenska företag. För del är det en utveckling som vi aldrig kommer att acceptera. Jag står bakom samtliga reservationer men yrkar bifall till reservationerna 1 och 4. 81 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och naturligtvis också till propositionen. När det gäller den här debatten och det beslut som vi kommer att fatta antingen eller tror jag att detta kommer att gå till historien som det mest framåtsyftande förslaget . Vi kommer med den här lagstiftningen på plats att få en heltäckande vettig lagstiftning inom hela migrationsområdet. Rubriken för den skulle kunna vara: Rätt in. Det är rätt in i ett rättssäkert system, ifall man behöver skydd. Det är rätt in i arbetsmarknaden. Jag ska teckna en bakgrund till det här beslutet. Vi har ungefär 200 miljoner migranter i världen. av dem är flyktingar. Många av dessa människor som vill röra på sig gör det för att uppfylla sina drömmar, skapa ett bättre liv men kanske också för att se till att hjälpa sin familj genom att skicka hem pengar. Det kallas remitteringar på politikerspråk. Det är stora belopp. Det är dubbelt så stort som det internationella biståndet. Det har alltså en avgörande betydelse för väldigt många människor. Man kan titta på och hur det ser ut för oss när det gäller att kunna säkra välfärden. Hur blir det när vi får en åldrande befolkning när vi har färre människor som faktiskt arbetar? Man kan titta på några kommuner , , , . kommer antalet människor i arbetsför ålder, som är mellan 25 och 58, att halveras. 270 av landets 290 kommuner kommer att få färre människor som arbetar. Det är 250 000 människor. gick det sex stycken förvärvsarbetande på varje pensionär. Vi hade en pensionsålder på , och medellivslängden var . går det tre förvärvsarbetande på varje pensionär. Medellivslängden är , och pensionsåldern är . kommer de som arbetar att försörja sig själva och 2,29 andra personer. Det har pratats väldigt mycket om det här med undanträngning. Är det så att vi har människor i som inte får jobb för att det ska komma någon utifrån? Jag tror att det är en stark överdrift att dra den slutsatsen. Om jag skulle ha ett företag tror jag inte att jag skulle sticka till om jag hade en ingenjör i grannkvarteret. Vi har också regler om gemenskapsföreträde inom EU. Vi hade en debatt om hur det ser ut i . Många hävdar lite grann att vi väl inte har någon brist på arbetskraft. Nej, just nu har vi kanske inte en generell brist på arbetskraft. Men det är brist i ett antal yrken. Det finns få svetsare, ingenjörer, läkare och undersköterskor. Då kan man säga så här: Varför måste vi fatta beslut om den här lagstiftningen just nu? Kan vi inte vänta lite? Det kanske blir bättre tider. Men det är faktiskt på det sättet att den situation som jag nu beskriver om demografin, alltså hur det utvecklas med åldrande befolkning och människor som arbetar, är någonting som man kan se i hela EU. Man kan se det i många delar av västvärlden, i . Det kommer alltså att bli konkurrens om arbetskraften . Då är det väldigt smart att vara ute . Jag är inte helt säker på att en ingenjör från tycker att är ett paradis på jorden jag vet att Röde tyckte det. Därför tror jag att vi faktiskt måste förstå att vi, om vi ska lyckas , ska ligga i framkant vad gäller lagstiftningen. Hur har det då varit historiskt? Jo, vi har haft en väldigt liten arbetskraftsinvandring. Jag menar att de två bärande skälen till detta är att det har varit en prövning av myndigheter om behovet och, i princip, ett veto för den fackliga organisationen. Hur ser då det här förslaget ut? Ja, huvudregeln är att man ska ha sitt tillstånd klart innan man kommer till . Man har då fått ett arbete. Man får sitt arbetstillstånd, och så kommer man hit. Ifall man känner ett behov av att kanske bli intervjuad eller av att få prata med sin arbetsgivare finns också möjligheten att få ett visum för att komma hit. Men det är arbetsgivaren som bestämmer behovet. Ingen skulle väl, om en företagare anställer en person som bor i kvarteret bredvid, säga att myndigheten ska pröva om företagaren har behov av det. Naturligtvis är det på samma sätt inom EU. Den ende som känner behovet fullt ut är arbetsgivaren. Man får direkt en väldigt tydlig prövning genom att göra en värdering av företaget ekonomiskt. På så sätt får man en helhetsbild. Vi hade en hearing där från väldigt tydligt sade: Behoven kommer alltid innan vi hinner reglera. , tidigare socialdemokratisk migrationsminister, sade: Modern arbetsmarknad är så komplex att det är utsiktslöst att tro att man kan reglera arbetsmarknadens behov. Under vilka villkor kommer då de som kommer hit att arbeta? Jo, de kommer att arbeta under samma villkor som vi i . Man ska följa kollektivavtal eller praxis, och facken ska höras. Det finns undantag från huvudregeln att man ska ha sökt tillstånd innan man kommer hit. Det skulle ju kunna vara så att man har fått ett arbete men att anställningen av något skäl upphör. Det kan också vara så att företaget har gått i konkurs. Eller också kan det vara så att man inte riktigt kommer överens med sin arbetsgivare. Då har man möjlighet att vara i för att söka nytt arbete. Man behöver inte lämna landet ifall man får ett nytt arbete. Vidare gäller det en stor mängd gäststuderande som finns här. Har man läst in 30 poäng eller forskat under en termin har man möjlighet att från söka arbetstillstånd. Det gäller också dem som kommer hit och som säger att de vill ha asyl. Genom vår rättssäkra prövning har man kanske funnit att så inte var fallet. Personen var inte flykting. Men personen har fått ett arbete och vill stanna kvar och arbeta här. Inte heller då är det rimligt, menar vi, att den personen först ska behöva åka hem. Vad säger då oppositionen? Ja, vad man säger har ni hört. Men vad man menar är inte samma sak. Man yrkar avslag på propositionen. Man säger att man vill ha arbetskraftsinvandring men gör allt för att hindra och försvåra. Min slutsats är därför att man inte vill ha någon arbetskraftsinvandring. Man säger därmed nej inte bara till möjligheten att få människor att komma hit människor som vill komma hit och arbeta utan också till att säkra och värna den framtida välfärden. Vi kommer att ha personalbrist inom sjukvården. Dessutom är pensionernas koppling till den totala lönesumman väldigt tydlig. De som säger nej till förslaget måste i den här debatten, menar jag, ge ett svar på frågan: Hur löser ni de framtida problemen med att ha människor inom sjukvården och med att säkra pensionerna? och Socialdemokraterna säger nej, med lite variation. Klarast och lättast att förstå är, tycker jag, Socialdemokraterna. De vill ha en fortsatt låg nivå, om ens någon, på arbetskraftsinvandringen. Den som kommit hit och som inte bedöms vara flykting men som har ett arbete ska först åka hem, menar man. Bilden blir lite mer oklar när vi närmar oss synpunkt. Man vill att den som inte bedöms vara flykting ska åka hem där finns det ingen tveksamhet. Men hur många man vill ha i som arbetar är väldigt svårt att förstå. Å ena sidan vill man ha myndighetsprövning. Därmed minimeras den lagliga rätten att komma till och arbeta. För den som är asylsökande och som inte bedöms vara flykting men som gömmer sig och jobbar svart här fixas å andra sidan amnesti. Sedan får den personen arbeta. Eller också kommer man hit till utan att över huvud taget ge sig till känna, en så kallad papperslös. Man jobbar svart amnesti, därefter ska man få arbeta. På något sätt bör reda ut varför det är så fel att ha en bra lagreglering och att ha möjligheten att komma till och arbeta. Jag tycker att det här är fråga om en väldigt bra och efterlängtad lagstiftning, med rubriken i arbetslivet. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla m), (), () samt (). 82 () replik: Den demografiska situationen har både och jag goda erfarenheter av. Utskottet gjorde en resa till och fick se konsekvenser som andra nationer har framför sig. Där skiljer sig våra uppfattningar inte speciellt mycket. och jag har samma bakgrund. Båda har vi varit anställda och har haft offentliga arbetsgivare. Vi har kanske också mött arbetsgivare på olika sätt också det en gemensam erfarenhet. Men sedan har vi kanske olika erfarenheter av vilka dessa arbetsgivare är i sin profession och jag i mitt uppdrag som facklig förtroendeman för ett stort antal avtalsområden. Jag har fått möta ett stort antal olika arbetsgivare i olika situationer och med olika erfarenheter och bakgrund. och övriga i majoriteten skriver i betänkandet om anställda och deras arbetsgivare: personer är ofta utlämnade till oseriösa och hänsynslösa arbetsgivare som inte drar sig för att utnyttja deras utsatthet. Det är en grupp arbetsgivare som vi totalt sett har att jobba med. Om nu majoriteten ser att det finns en stor grupp oseriösa och hänsynslösa arbetsgivare som inte drar sig för att utnyttja människors utsatthet blir min fråga: Hur stor är den grupp som också ska få de möjligheter som majoriteten nu vill ge när det gäller att få människor att komma till och arbeta här? Hur tänker man agera utifrån de förutsättningar som ges? Hur stor är egentligen den här gruppen? Och vad tänker man från majoritetens sida göra? Man har ju redan avvisat exempelvis förslag om att på olika sätt lagföra oseriösa arbetsgivare som agerar på det sätt som majoriteten skriver om i sitt betänkande. 83 () replik: Först vill jag vara väldigt tydlig och säga: Arbetsgivare som inte sköter sig har jag inget som helst förtroende för, och dessa vill jag inte på något sätt skydda. De ska straffas punkt! Frågan är vad det är som gör att de har möjlighet att göra det de gör. Ja, ett av skälen är att det finns väldigt få möjligheter att lagligt komma in i landet för att arbeta här. Ju högre murarna är, desto större är behovet av arbetsgivaren. Arbetsgivaren får helt enkelt ett större övertag. Det gör att arbetsgivare oftare, tror jag, beter sig på det sätt som beskriver. Är man i realiteten oroad över den här situationen, vilket jag är, gäller det att öka möjligheterna till laglig arbetskraftsinvandring ju lägre trösklar, desto större säkerhet. 84 () replik: Lägre trösklar och ökad arbetskraftsinvandring talas det om. Om har läst jag hade förmånen att få sitta med där kan han konstatera att vi gjorde en bred analys av situationen. Dessutom var det en rad offensiva åtgärder och förslag som regeringen på några punkter har frångått. Det är på de punkterna som vi har reservationer. I övrigt finns det en stor samstämmighet, vilket jag framförde i mitt huvudanförande. När det gäller detta med att oseriösa arbetsgivare ska lagföras och markeras kan vi först och främst konstatera att majoriteten i socialförsäkringsutskottet inte vill möta upp kring det förslag som finns från Europeiska kommissionen om att lagföra dessa oseriösa hänsynslösa arbetsgivare. Sedan säger man att de här arbetsgivarna ska följa de spelregler som finns på arbetsmarknaden. Javisst, jag är den förste att instämma i det. Men vi vet ju att det finns företag som byggs upp med en enda företagsidé: att inte teckna kollektivavtal med fackliga organisationer. Då får det konsekvenser. Vilka slutsatser drar när det finns företag som har den utgångspunkten och vi vet att det finns branscher där vi har ett problem som är näst intill oöverstigligt för de fackliga organisationerna, nämligen att få dessa att teckna kollektivavtal? Man gör allt för att komma undan. kan ta kontakt med skattemyndigheten och få en bild av exempelvis några näringar som jag själv fick kontakt med för någon vecka sedan fastighetsbranschen med och transportnäringen med och få resultatet av interna och gemensamma utredningar med skattemyndigheten. Då ser han hur det ser ut. Men vi har fått signalen att dessa arbetsgivare ska lagföras och markeras. Men möt då upp kring vårt förslag och det vi har ställt krav på när det gäller att följa upp kommissionens förslag på det här området! 85 () replik: Det är en oro som beskriver. Jag kan inte förstå varför han inte vill minimera utrymmet för den här typen av arbetsgivare genom att öppna för lagliga möjligheter. Frågan är: Är det andra skäl som gör att pratar sig varm om detta? Kan det bero att det ses rimligt att facket ska ha större inflytande, eller vad är skälet? Jag ställde en fråga i mitt huvudanförande om lösningen på framtidens problem eftersom vi historiskt vet att har man en myndighetsprövning kommer det mycket färre människor. Jag har inte i den här debatten fått något svar från . 86 (): Jag vill börja med att från sida yrka bifall till förslaget i betänkandet. Jag tror precis som föregående talare, , att den här reformen kommer att bedömas vara historisk. Den är historisk i ett internationellt perspektiv. Inte i något annat land kan du se lika generösa möjligheter och en lika stor öppenhet hos en nation att tillåta människor från andra länder att komma till ens hemland och arbeta, för vår del att komma till och söka möjligheter att arbeta. I grund och botten är det här en tydlig del av den svenska migrationspolitiken under alliansregeringen, att försöka få två tydliga spår och vägar in i . Där måste man skilja på vilka vägar vi pratar om. Detta är inte någon debatt om den svenska asylpolitiken.