prot · GV0986 · 2008-04-01 00:00:00 — The dirty dozen cluster munitions below are singled out because they are either among the most widely used, have caused the most civilian harm, or pose the greatest threat to civilians due to their high failure rates and inaccuracy. Det är dem vi vill åt. Dem kommer ni inte åt alls; ni bara jagar svenska försvaret. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:468 om bilden av i 27 Utrikesminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att arbeta fram en strategi för framtida relationer till länder där vi inte längre har svensk närvaro i form av bistånd eller ambassader, i till exempel , om jag avser att ta några initiativ för att motverka att bilden av försämras i dessa länder samt vilka frågor jag avser att verka för att ska driva under temana hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning vid toppmötet i . har, precis som påpekar, ett stort förtroendekapital i . Vi ska vårda det väl. Det svenska samarbetet med var präglat av stöd till demokratiska processer. När nu alla länder utom övergått till demokrati har också våra relationer och vårt samarbete förändrats. Biståndet fortsätter dock att spela en viktig roll. Genom landfokuseringsbeslutet kommer fortsatt att stödja arbetet för fred och säkerhet i och och fortsätta det långsiktiga utvecklingssamarbetet med . Just nu arbetar vi med nya samarbetsstrategier för dessa tre länder. Att därutöver utarbeta en formell strategi för alla former av relationer med länderna i bedömer jag för tillfället inte vara nödvändigt. Vi har åtta ambassader i . Våra relationer med de latinamerikanska länderna fortgår genom bilaterala diplomatiska förbindelser, dialog och besöksutbyte men också på många andra sätt. Vi får inte glömma att EU har en stark röst i . EU är en mycket viktig ekonomisk och politisk partner för i egenskap av den näst största handelspartnern och den största biståndsgivaren till regionen. Genom Europeiska unionen har goda möjligheter att driva sådana frågor som vi fäster särskild vikt vid. bidrar även med medel till och i utformningen av utvecklingsprogram inom EU:s, FN:s och andra multilaterala organs ramar. Andra sätt att upprätthålla relationer mellan vårt land och är att skapa förutsättningar för ett ökat handelsutbyte. Associeringsavtalen mellan och samt EU och är några av de mest långtgående samarbetsavtalen EU har med tredjeland. pågår formella förhandlingar mellan EU och den Andinska gemenskapen respektive om associeringsavtal i vilka handel utgör en viktig del. har varit pådrivande i att dessa förhandlingar ska inledas. Genom att skapa förutsättningar för ett utökat handelutbyte kan vi bidra till långsiktiga relationer. I avtalen ska även politisk dialog och utvecklingssamarbete ingå. Härigenom kan vi också föra en dialog kring viktiga frågor och stödja fattigdomsbekämpning och utvecklingsfrämjande processer. Besöksutbytet mellan och de latinamerikanska länderna fortsätter. Ett antal besök av svenska regeringsrepresentanter är under planering. genomförde president ett statsbesök i med mycket gott resultat. Vi slöt ett samarbetsavtal om bioenergi, och de redan goda relationerna med fördjupades ytterligare. Beslutet om att fasa ut det bilaterala utvecklingssamarbetet med ett antal länder innebär självklart inte slutet på våra relationer. Ambassaden i kommer att ta över ansvaret för när ambassaden i stänger och blir då ännu tydligare en regionambassad med ansvar för hela . Många viktiga frågor för har dessutom en regional dimension. Den organiserade brottsligheten, för att ta något av det negativa, rör sig över gränserna. Alla länder drabbas hårt av naturkatastrofer, och de är sårbara för fluktuationer i den globala ekonomin. Regionambassaden i kommer därför att ha goda förutsättningar för att genom en regional ansats föra en dialog om viktiga frågor. I utfasningen av utvecklingssamarbetet med och är vi angelägna om att i nära samarbete med lokala partner, andra givare och enskilda organisationer föra en dialog om hur utfasningen ska ske och hur erfarenheter, resultat och etablerade nätverk på bästa sätt kan tas till vara. Syftet med toppmötet i är att stärka de redan goda relationerna mellan och , och deltar aktivt i förberedelserna inför mötet. De två huvudtemana för toppmötet hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning är svenska profilfrågor. Dessutom har vi av samarbete med regionen goda erfarenheter på dessa områden att bygga vidare på inför och under mötet. är angeläget att toppmötet ska bidra till att lyfta fram sambandet mellan klimatförändringar, miljöfrågor och fattigdomsbekämpning. Jag ser fram emot att medverka vid toppmötet, och jag ser det som ett viktigt tillfälle att påvisa det fortsatta svenska engagemanget för . 28 (): Vi utformar Afrikastrategier runt om i ; vi utformar olika strategier. Därför är frågan om vi också skulle kunna utforma en Latinamerikastrategi. Grunden för interpellationen är naturligtvis det ändrade förhållande som blir följden av att vi dels drar tillbaka ett mångårigt bistånd till många länder i men också i resten av världen, dels stänger ambassader i världen. Mycket av detta landfokuseringen och ambassadstängningar gjordes utan särskilt mycket information och delaktighet från berörda länders ambassader. har, som sagt, en lång närvaro i . Vi har nära band till kontinenten. Det är mycket på grund av alla de invandrare och flyktingar som flyttade hit som människor tvingades fly därifrån till följd av förföljelse och trakasserier i sina hemländer. Även näringslivet har relationer i , också tack vare dessa invandrare som kanske har flyttat tillbaka eller lever kvar här. En del synpunkter fick vi också när ambassaden i skulle stängas, till exempel. Ambassaderna är också en mötesplats för näringslivet. Naturligtvis är det så att i länder som inte längre behöver bistånd kan det fasas ut och om en ambassad inte behövs kan den stängas. Men det är bra om man gör en konsekvensbedömning före och inte efter. Det är bra om man för dialogen före och inte efter. Regeringen borde ha satt sig ned med berörda ambassader och diskuterat hur de framtida relationerna ska se ut. Det skulle ha förts en tvåpartsdialog och inte en monolog. Hur ska vi främja det framtida ömsesidiga utbytet när det gäller handel, kultur och studentutbyten inte bara att regeringschefer besöker varandra? Hur ska vi fasa ut vårt bistånd utan att lämna länderna och bra svenska projekt i sticket? Den dialogen fördes inte före, anser jag. Vi har inte heller fått veta om det har gjorts en samordning med andra EU-länder eller andra givare när landfokuseringen gjordes. Resultatet av detta blir självklart att de latinamerikanska länderna kan uppfatta det som att vi har förlorat intresset för . Det vore mycket tråkigt med tanke på de goda relationer vi historiskt har haft. Bilden av förändras naturligtvis om vi ensidigt säger upp bekantskapen utan att föra denna dialog. En dialog i efterhand är inte tillfredsställande. Jag upplever att svaret visar på en dialog i efterhand. Jag hoppas att utrikesministern kommer att lyckas att återupprätta det skadade förtroendet och att han är väl förberedd när han åker till . Ministern svarar att är angeläget att toppmötet ska bidra till att lyfta fram sambandet mellan klimatförändringar, miljöfrågor och fattigdomsbekämpning. Det behöver ministern inte oroa sig för eftersom temat för mötet är just det. Självklart kommer de frågorna att lyftas fram; det är inget som vi behöver driva vid sidan av. Jag anser, som jag har sagt, att det är viktigt att vi skickar en representant som intresserar sig för och kan dessa frågor till . Jag har också sagt tidigare att det vore lämpligt om vi skickade statsministern till . Det finns två skäl till det. Det första är att det ger en tydlig signal till länderna i att vi inte har förlorat intresset för dem. Många andra skickar sina statsministrar. Det andra skälet är att jag har större förtroende för statsministern än för utrikesministern i dessa frågor eftersom jag upplever att han har hunnit läsa på lite bättre. Utrikesministern får gärna, som jag skriver i interpellationen, överbevisa mig i denna fråga. Det har han nu chansen att göra . 29 Utrikesminister (): Jag är inte säker på att räcker till det, men jag kan göra ett hedervärt försök. Jag ska inte gå in på skedet då landfokuseringen kom till och genomfördes. Jag tror att har redovisat det i kammaren i olika sammanhang. Jag tror att det finns ett allmänt stöd för den grundläggande tanken att , om man förenklar det hela väldigt, är inne i en något annan utvecklingsfas. Vi har fått en bättre demokratisk utveckling, och också en ekonomisk utveckling, i huvuddelen av länderna medan är inne i ett annat skede. Det är kanske inte fullt så mörkt som man föreställer sig i alla sammanhang, men det är mer vi ska koncentrera våra biståndsrelaterade insatser till. Det innebär inte att situationen i ska prioriteras ned. Vi har som nämnts mottagit ett statsbesök av president. Jag skulle gärna se att jag hade mer tid att ägna åt att resa också i . Det här vet inte om, men jag har en bakgrund på kontinenten. Jag har rest rätt mycket i de där länderna och är fascinerad av utvecklingen där. Vi har dessutom, som påpekades, bland annat flyktingar som har kommit till från länder som och delvis under svåra perioder. Då har det byggts mänskliga, ekonomiska och kulturella band som utan tvekan har varit berikande för och förhoppningsvis också i någon utsträckning berikande för dessa länder. Dessvärre får jag också ibland reda på av oppositionen att jag reser för mycket och ägnar för lite tid åt kammaren. Då blir det så att man ibland inte kan resa fullt så mycket som man skulle kunna i den här typen av länder. Jag är övertygad om att statsministern gärna också hade åkt till , men även där är det dessvärre så att program kräver prioriteringar. Då föll det på min lilla lott att åka till och delta i dialogen med olika latinamerikanska företrädare. En del av de kolleger som jag har där känner jag numera relativt hyggligt från olika sammanträffanden. Dialogen är i alla fall mycket viktig. Jag kan försäkra att jag kommer att göra vad jag kan för att vi ska påminna de olika länderna om den roll som vi har, den roll som finns i den bilaterala relationen. Det gäller näringslivsrelationen, som det erinras om, som ju egentligen går tillbaka till mellankrigstiden om vi tar stora länder som , och i någon utsträckning också och . Men det gäller också de mer mänskliga och kulturella kontakter som har tillkommit , det senaste kvartsseklet, framför allt av politiska skäl. Jag kan bara lova att försöka verka i och interpellantens anda under dessa resor. 30 (): Det var ju inte ett försök att övertyga mig om utrikesministerns goda miljökunskaper, men dock. Men när det nu ändå är utrikesministern som reser vill jag nämna något om de associeringsavtal som togs upp, som EU förhandlade fram med bland annat Andinska gemenskapen. De har ju potential att gynna utvecklingen både där och, naturligtvis, i EU. Men om de ska bidra till en långsiktigt hållbar utveckling och en rättvisare fördelning av välståndet på jorden krävs också att EU inser sitt ansvar som ekonomisk stormakt i förhållande till de här länderna och inte i huvudsak driver frågor för att gynna sin egen ekonomiska tillväxt. För att förankra handelsavtalen i det bredare samhället måste civilsamhällets organisationer inkluderas i förhandlingarna från början. Det gäller inte minst organisationer som företräder ursprungsbefolkningarna. Jag anser också att EU och i förhandlingarna måste ta stor hänsyn till de regionala integrationsprocesser som pågår i så att inte avtalen hindrar eller stör dem. Sedan är det mycket viktigt att europeiska bolag inte utnyttjar sämre miljöstandarder i sin produktion när de är i än de skulle ha fått göra i EU-länderna. protesteras det bland annat mot vattendammsbyggen runt om i , där europeiska bolag är inblandade, och pappersbruk, där även svenska bolag är inblandade. Det är inte hållbart, och inget som utrikesministern bör stödja, att utländska bolag i har möjlighet att komma undan sitt miljöansvar, vilket de gör i och med att det är annan lagstiftning i de här länderna. Den andinska regionen innehåller de mest artrika områdena i hela världen, så det är ett grundläggande krav att alla avtal som förhandlas fram utformas på ett sådant sätt att de stöder ekonomisk utveckling i samklang med miljöhänsyn och i full överensstämmelse med åtaganden inom FN:s olika miljökonventioner. Det är som sagt oerhört viktigt att vi kräver att de europeiska bolagen faktiskt sköter sig, för så är inte fallet . Det är ett medskick till . Det här svaret säger inte så mycket om hur vi ska vårda vårt förtroendekapital. Vi ska vårda det väl, men vad innebär det konkret att vi ska vårda det väl? Jag tycker faktiskt inte jag fick så mycket svar på den frågan. Vad, konkret, är att vårda väl? 31 Utrikesminister (): Nej, jag tror inte att det var ett fullödigt svar på den frågan, och jag tror inte heller att det går att innefatta detta i ett enkelt interpellationssvar. Relationen är ju något olika med olika länder, och relationen är mycket mångfasetterad. Den är ekonomisk, som vi talade om, när det gäller näringslivsförbindelser, investeringar och handel. Den har fått sin nya dimension, i rätt stor utsträckning, genom miljösamarbetet. Det handlar framför allt om , men det kan ju komma att omfatta andra länder också, när det gäller miljöteknologi. Det har varit ett engagemang för demokrati och mänskliga rättigheter i olika länder under olika mer eller mindre, ibland synnerligen, komplicerade faser i deras utveckling. Under tidigare faser har ju också svensk flyktingpolitik varit en viktig del av den samlade relationen. är vi tack och lov i en situation där detta inte är fallet. Det finns de kulturella förbindelserna, som jag nämnde, som har varit viktiga för att vitalisera svenskt kulturliv. I någon utsträckning har vi kanske också, från och framåt, höll jag på att säga, bidragit till att vitalisera synen på dessa länder i och synen på i de latinamerikanska länderna. Sedan tillkommer de politiska kontakterna, som kan ligga lite mer i händerna på en regering. Det gäller dialogen mellan statsministrar, utrikesministrar, andra statsråd eller för all del också parlamentariker, det viktiga parlamentarikerutbytet. Jag tror inte att det finns en standardlösning på detta. Relationen mellan och en hel kontinent, som är så pass mångfasetterad och dessutom dynamisk och kulturellt rik, låter sig inte sammanfattas så alldeles enkelt. Men jag kan försäkra att ambitionen i alla fall finns och att åtminstone jag ska göra vad som är möjligt att göra. Vi har ju, som påpekats, inte ambassader i alla länder. Det har vi inte i någon del av världen, måhända med undantag för vår egen del av världen. Vi har dock företrädare eller ambassader. Vi har det i . Vi har det i . Vi har det i . Vi har det i . Och så får vi denna regionambassad i . Till detta ska självfallet läggas , som historiskt, klassiskt, och ekonomiskt är ett av våra allra viktigaste samarbetsländer. Jag tror att detta skapar rätt bra förutsättningar för samarbete. Det är klart att det där med att lägga ned ambassader inte är alldeles enkelt. Jag tror att det är rätt naturligt i , i det nya skede som landet går in i. En tidigare nedläggning skedde ju i för . Det var kanske inte helt okomplicerat. Jag får ju möjlighet att nu på ort och ställe träffa de svenska företrädarna och se hur det har varit möjligt att trots frånvaron av en ambassad på platsen utveckla relationerna mellan, just i det här fallet, och . 32 (): Jag har ju en del kontakt med de latinamerikanska ambassaderna här, och det beror väl på att jag talar deras språk. Det blir en naturlig kontakt på så sätt. Det blir också naturligt att de vänder sig till mig med olika frågor just på grund av språket naturligtvis, och kanske också för att de har förstått att jag faktiskt är intresserad. Det som jag upplever ibland är att de latinamerikanska länderna känner: Jaha, nu har allt fokus flyttats till och vi blir bortglömda. Det som har varit, med landfokusering och allt sådant, har naturligtvis legat mer på biståndsministerns bord. Jag tror dock att det skulle vara väldigt bra om , med utrikesministern i spetsen, faktiskt också bjuder in dessa ambassader. Det gäller inte bara att ha diskussioner med politiker från , utan också att prata med dem som är här, att utrikesministern också gör det. Det ger den signal som jag tycker att det är viktigt att vi ger. Jag tror att det inte bara är som känner att man blir bortglömd och att det finns ett annat intresse. Allas blickar riktas mot . Det finns oerhörda rikedomar i , och alla är naturligtvis intresserade. Det gör att andra känner sig åsidosatta. Det är inte bra. Avslutningsvis vill jag fråga om ministern kan tänka sig att ta initiativ till en dialog med de latinamerikanska ambassaderna här i landet för att diskutera de framtida relationerna och hur vi på bästa sätt ska hitta bra och goda relationer framöver. 33 Utrikesminister (): Jo, det kan man mycket väl tänka sig. I samband med får man, när man är där som utrikesminister, inbjudningar till en förfärande mängd arrangemang. Jag kan nämna att just för att markera intresset för en dialog med var ett av de mycket få arrangemang som jag prioriterade där senast att delta i en kvällsbjudning med alla de latinamerikanska utrikesministrarna. Jag hade inte varit där, och jag visste att det skulle dröja . Jag ville markera att vi trots detta har ett mycket starkt långsiktigt intresse av relationer med dem. Det var bra. Det gav mig möjlighet att återuppliva en del gamla bekantskaper och etablera en del nya som kan vara av värde. När det gäller att träffa ambassadörer här hemma kan man, som sagt, vara hemma och träffa folk här under hela ämbetsperioden . Då kommer man aldrig att resa till vare sig eller någon annanstans. Reser man till blir det lite svårare att vara hemma. Jag vill inte påstå att det finns någon enkel lösning på detta. Jag ska ta med mig vädjan i den fortsatta tidsplaneringen. Det var väl ett, åtminstone till något, förpliktande svar. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2007/08:481 om situationen för kvinnor i 34 Utrikesminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att förmå att ta ansvar för de irakiska kvinnornas fruktansvärda livsvillkor samt för att förmå ockupationsmaktens styrkor att agera för att stoppa det eskalerande våldet mot kvinnor i . Till att börja med vill jag påpeka att den internationella militära närvaron i , som i sin fråga hänvisar till, befinner sig där i enlighet med en säkerhetsrådsresolution och med den irakiska regeringens explicita godkännande. är därmed inte ockuperat, och ansvaret för att upprätthålla respekten för de mänskliga rättigheterna i landet ligger hos folkvalda regering. Situationen för kvinnor i har, precis som skriver, försämrats och är djupt oroande. Trots den generella förbättring av säkerhetsläget som vi nu ser i landet är våldsnivåerna på många håll höga och kvinnor särskilt utsatta. Kidnappningar, trafficking, mord och andra våldshandlingar, ofta specifikt riktade mot kvinnor, är tyvärr en del av verkligheten i dagens . Förekomsten av hedersrelaterat våld mot kvinnor och förhindrande av kvinnors deltagande i politiska processer har uppmärksammats i framför allt norra . I flera delar av landet begår milisgrupper allvarliga övergrepp mot kvinnor som inte följer traditionella och religiösa regler. Terroristernas urskillningslösa våld drabbar förstås både kvinnor och män. Att förbättra situationen för kvinnor i inklusive att förebygga och förhindra mäns våld mot kvinnor är en av de viktigaste utmaningar som den irakiska regeringen står inför. Det är centralt att de irakiska kvinnorna får förutsättningar att själva delta i detta arbete genom att inkluderas i det politiska arbetet och ges möjligheter att organisera sig. Tyvärr kan det konstateras att den irakiska regeringen inte i tillräckligt hög grad har haft vilja eller förmåga att ta itu med denna svåra situation. Det är dock den irakiska regeringens uttalade avsikt att verka för ett där samtliga invånare kan leva i säkerhet och få sina mänskliga rättigheter respekterade. stöder denna ambition. Regeringen har vid ett flertal tillfällen uttryckt oro för bristerna i respekten för de mänskliga rättigheterna i . Europeiska unionen har också med samlad röst påtalat problemen med kvinnornas situation i . I samtal med irakiska företrädare uppmanar både , Europeiska unionen och ständigt den irakiska regeringen att ta sitt ansvar vad gäller säkerhet för alla invånare och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Under mitt besök i framhöll jag själv tydligt vikten av att den irakiska regeringen gör mer i detta avseende. Det gäller inte minst kvinnornas situation, aktiva deltagande i uppbyggnaden av och åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Det svenska utvecklingssamarbetet med bidrar till en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i . Här kan man särskilt nämna det svenska stödet till Unifems arbete för att kvinnors rättigheter ska tas till vara i lagstiftningsarbetet och i den översyn av konstitution som genomförs. Jag kan försäkra att regeringen även i fortsättningen kommer att uppmärksamma frågan om kvinnors situation i och göra vad man kan för att bidra till att alla irakier kvinnor och män blir delaktiga i landets uppbyggnad och till en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i . 35 (): Jag vill naturligtvis börja med att tacka utrikesministern för svaret. Jag kan konstatera att han och jag har olika syn vad gäller folkrätten. Oavsett om vi väljer att kalla situationen i för invasion, ockupation, krig eller något annat är det ett faktum att tusentals kvinnor i mördas, våldtas och kidnappas . De flesta irakier säger att deras land är ockuperat. Våldet mot kvinnorna har trappats upp. Då spelar det kanske inte så stor roll om säkerhetsrådsresolutionen säger att har rätt att vara i landet eller inte. närvaro har i alla fall uppenbarligen inte varit till stor hjälp för de irakiska kvinnorna. 4,4 miljoner människor är på flykt från . De har flytt sina hem. Man beräknar att hundratals miljarder, eller kanske till och med tusentals miljarder, dollar har lagts ned på kriget i stället för att man använder pengarna till att bygga upp landet. är ett katastrofområde som räknas som farligare för civila än . Jag och utrikesministern delar naturligtvis inte uppfattningen om orsaken till detta, men vi borde i alla fall kunna enas om att kvinnor och barn drabbas hårdast av kriget och våldet. Även om våldet också riktas mot män, som utrikesministern skriver i sitt svar, handlar min fråga här specifikt om mäns våld mot kvinnor. Utrikesministern tar också upp i sitt svar besöket i . Han framhöll då tydligt vikten av att den irakiska regeringen tar sitt ansvar för säkerheten för alla invånare och en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. För kvinnorna är det annat som gäller. Det vet vi. Många kvinnor anser att de hade det bättre under diktatorn tid än vad de har . Det är skrämmande. Jag har tagit upp många av de irakiska kvinnornas och många organisationers berättelser om deras situation i landet. Jag måste återkomma till min fråga. Vad avser utrikesministern att vidta för åtgärder för att förmå att ta ansvar för kvinnornas fruktansvärda livssituation? Det handlar inte bara om att deras situation uppmärksammas på det sätt som ministern tog upp, utan vad ämnar ministern och göra rent konkret? 36 Utrikesminister (): Jag tror att och jag kan lägga frågan om folkrätten åt sidan och ta det vid något annat tillfälle och koncentrera oss på den senare alls icke enkla frågeställningen om vad avser att göra åt detta. Det säger sig självt att våra möjligheter att konkret påverka den mycket besvärliga situationen i är mycket begränsade. Den har visserligen blivit en bra bit bättre . Vad kan vi då göra och vad gör vi? Vi har ett biståndsprogram.