prot · GW0933 · 2008-11-21 00:00:00 — Jag ber om ursäkt att jag ställer frågan nu när inte har någon replik kvar, för det hade varit intressant att höra hennes svar, men jag tycker att sättet att resonera är så genomskinligt. Det betyder att ni vill behålla politikerinflytandet och fortsätta bestämma åt de äldre. Det är det som är den stora skillnaden mellan er och oss. Frågan om meddelarfrihet tycker jag att vi klarade ut i förra omgången. Låt mig säga, fru talman, att jag förfärades över Halmstadboendet som vi fick redovisat. Varje missförhållande i äldreomsorgen är förfärligt och ska inte hända. Det har hänt alltför ofta, både i och i enskild privat verksamhet. Det ska inte hända någonstans, och det är därför vi lägger så mycket kraft på att försöka säkra systemen med hjälp av kontinuerlig tillsyn och kvalitetskontroll, utvärdering och uppföljning och på så sätt identifiera var bristerna finns. Det är därför vi också stärker tillsynsorganisationen. Jag är övertygad om att detta kommer att öka kvaliteten, effektiviteten och möjligheten för de äldre att få bestämma själva. För mig är det en avgörande princip. Det är därför vi slåss hårt för den, och jag är väldigt glad för det stora intresse som kommunerna har visat. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2008/09:90 om informations- och upplysningskampanj om förebyggande insatser mot livmoderhalscancer 69 Statsrådet (): har frågat mig huruvida jag ser behovet och därmed är beredd att ta initiativ till en samordnad nationell informations- och upplysningskampanj för cellprovtagning och HPV-vaccinering. Dagens frågeställning skiljer sig inte mycket från den interpellation som ställde till mig . Jag ska emellertid så långt som det är möjligt utveckla det svar som jag gav då. Landstingen har det övergripande ansvaret för att informera om patientinriktade insatser vilket även omfattar förebyggande information. Vad gäller livmoderhalscancer arbetar flertalet landsting aktivt med information kring sjukdomen. Som jag sagt vid den förra interpellationsdebatten är det de statliga myndigheternas ansvar att i första hand och genom ett samordnat agerande ta fram de kunskapsunderlag som huvudmännen behöver för att kunna planera och utföra efterfrågad hälso- och sjukvård. Att förebygga och behandla cancer involverar många olika delar av hälso- och sjukvården. I den utredning om en nationell cancerstrategi som regeringen har tagit initiativ till ingår att lämna förslag till en strategi som ska vara evidensbaserad och utgå från ett helhetsperspektiv som inkluderar primär och sekundär prevention, tidig upptäckt, kunskapsbildning och kunskapsspridning. I uppdraget ingår även att analysera konsekvenserna av den förväntade utvecklingen av screening, vacciner och läkemedel samt behovet av och förutsättningarna för att utveckla formerna för kunskapsbildning och kunskapsspridning. Ansvariga myndigheter har behandlat frågan om HPV-vaccinering. beslutade dåvarande , numera , att HPV-vaccin ska ingå i läkemedelsförmånerna. Motiveringen till beslutet är att livmoderhalscancer är en livshotande sjukdom som vid sen upptäckt leder till både mänskligt lidande och höga behandlingskostnader. , , har genomfört en utvärdering av barnvaccination mot HPV 16 och 18. SBU anser att vaccinet är lovande men att det föreligger en del frågetecken. De betonar därför att ett eventuellt införande kräver en organiserad och systematisk uppföljning av effekter och kostnadseffektivitet avseende samtliga förebyggande insatser mot livmoderhalscancer. har avslutat remissförfarandet av förslaget om att flickor i årskurs 5 och 6 ska vaccineras mot HPV. I förslaget pekar på att vissa kunskapsluckor behöver fyllas för att man ska kunna göra en djupgående värdering av nyttan med HPV-vaccinering. poängterar att vissa förutsättningar måste vara uppfyllda för att inte motverka arbetet med att minska förekomsten av livmoderhalscancer. Bland annat pekar de på vikten av att screening för att upptäcka cellförändringar och cancer fortsätter att vara lika effektiv som den är , och att man ser att antalet fall av livmoderhalscancer sjunker. Dessutom är det viktigt att inga långsiktiga negativa effekter av vaccinet uppkommer samt att viruset inte förändras så att andra HPV-typer än dem som vaccinet skyddar mot blir mer förekommande. Detta medför enligt att det måste finnas ett väl fungerande uppföljningsprogram för att följa effekterna av vaccinering. Alla berörda aktörer måste därför se till att en kontinuerlig utvärdering sker om HPV-vaccinet införs i de nationella programmen. väntas ta ställning till frågan . Regeringen beslutade också att tillsätta en utredning som ska se över regleringen av de nationella vaccinationsprogrammen. I uppdraget ingår bland annat att göra en översyn av sambandet mellan läkemedelsförmånssystemet och de nationella vaccinationsprogrammen samt pröva om den information och det kunskapsunderlag som förmedlas till individen eller föräldrarna vid vaccination av barn är tillräcklig. Utredningen ska också pröva vilka behov av uppföljning och utvärdering som finns av de nationella vaccinationsprogrammen. Utredningen ska lämna sitt slutbetänkande . Det är av stor vikt att samtliga kvinnor ska få sammanhållen och saklig information om förebyggande åtgärder mot livmoderhalscancer. Sammantaget är det min bedömning att de frågor som har framfört har beaktats av de berörda myndigheterna. De utredningar som tillsatts ska också kunna leverera kunskap om och förslag till hur vi ska kunna möta och hantera såväl livmoderhalscancer som andra allvarliga sjukdomar på ett effektivt och medmänskligt sätt. 70 (): Tack för svaret! Att min fråga den här gången inte skiljer sig från den fråga jag ställde är beklagligt. Men det beror på att varken regeringen eller ministern verkar förstå behovet av en snabb och effektiv upplysning och information om hur unga kvinnor ska kunna förebygga en dödlig sjukdom även om den kommer längre fram i livet och om vikten av cellprovstagning. Jag tar upp en mycket viktig fråga för kvinnors hälsa. Sanningen är ändå att en kvinna dör i livmoderhalscancer. Det är beklagligt om denna senfärdighet gör att vi inte kan rädda de kvinnor som annars skulle kunna räddas genom en bättre information om vaccinet och om vad som är möjligt att göra. Vaccinet är godkänt och ingår i läkemedelsförmånen, och då måste det väl ändå vara värt att använda. Jag noterar naturligtvis med glädje att ministern säger att det är av stor vikt att samtliga kvinnor ska få sammanhållen och saklig information om förebyggande åtgärder mot livmoderhalscancer. Det är jättebra, och där delar vi uppfattning. Vi har exakt samma åsikt i detta. Vad som skiljer oss åt är tydligen synen på vad som behöver göras. Jag ställer mig frågande till hur kan mena allvar med att konstatera att mina krav på upplysning och information redan är beaktade. Det stämmer inte. Det är stor brist på information. Ungdomar känner inte till att HPV kan leda till cancer. En aktuell studie från visar att av flickor och pojkar i årskurs 1 på gymnasiet hade hört talas om HPV. kände till att det kan orsaka livmoderhalscancer och kondylom. Kvinnor tycker att det är bra med screening för livmoderhalscancer, men de vet inte hur sjukdomen uppstår och inte hur de kan skydda sig. När kvinnor får reda på det här sambandet blir de väldigt upprörda över att de inte har fått del av kunskapen just om hur man kan skydda sig. En genomförd attitydundersökning där 20 000 unga i tillfrågades visade att både kvinnor och män i åldrarna är väldigt positiva till vaccination. Av de 16 000 kvinnor och 4 000 män som deltog i undersökningen hade av kvinnorna och av männen hört talas om HPV. Visst finns det ett informationsbehov. Frågan är om ministern inte ser eller inte vill se det behovet. Här ger till den tyske professorn zur Hausen för hans upptäckt av humant papillomvirus 16 och 18. Den upptäckten har faktiskt fått praktisk betydelse genom att vi nu har ett effektivt vaccin. Men den väljer att försena och förhala informationen och även möjligheten att bekämpa virusen. hänvisar till landstingen, men verkligheten talar sitt tydliga språk om att de inte sköter sin uppgift. De här siffrorna skulle ju se helt annorlunda ut om myndigheterna, landsting och kommuner, skötte sina uppgifter väl. är det alltför många kvinnor som inte hörsammar cellprovstagningarna. Det tycker jag är allvarligt. 71 Statsrådet (): Jag har respekt för otålighet. Jag vet själv att jag har varit otålig i många frågor. Men måste också ha respekt för att vi måste ta saker och ting i rätt ordning. Landstingen har ett huvudansvar för att informera inom sina regionala områden. Jag vet att även om det ser olika ut på olika ställen görs betydande insatser. Den här frågan är av en sådan komplex natur att det , innan vi har alla delar av systemet på plats, inte är rätt tid att genomföra kampanjer. Information som ges till olika grupper måste vara anpassad så att de förebyggande åtgärderna tillgodoses. Innan har fattat sitt beslut är det väldigt svårt att utforma någon information eftersom vi ännu inte riktigt vet var beslutet kommer att landa. har tydligt i sin remiss påtalat behovet av information och att det måste tillgodoses om en vaccinering mot HPV ska införas i barnvaccinationsprogrammet. Det var det jag avsåg med mitt svar. Man är medveten om informationsbehovet, förutsatt att ett beslut fattas i den riktningen. Därför är det inte tal om att göra den här typen av betydande informationsinsatser förrän vi har svaret. Det är väldigt nära som vi kommer att få ett svar. kommer vi att ha det. Det gör att väldigt mycket av den frågeställning som reser här kan få sitt svar inom en väldigt nära framtid. Det är egentligen först då som vi kan planera för hur de fortsatta informationsinsatserna ska se ut. Det är anledningen till att vi också har väntat. Låt mig återigen betona att det är landstingen som också i ett sådant skede kommer att ha huvudansvaret. Men naturligtvis ska vi från den statliga sidan vara behjälpliga med den informationen om det skulle bli utfallet av beslutet. Det här är komplext, eftersom vi har en metod för tidig upptäckt av HPV med det screeningsprogram som vi har och som är unikt. Det ställer oss i en helt annan situation än många andra länder när det gäller bedömningen av om man ska införa HPV-vaccin. Vi når faktiskt av den svenska målgruppen, kvinnor mellan . togs det 700 000 cellprov inom ramen för de gynekologiska hälsokontrollerna, vilket ställer oss i en unik dager. Där görs naturligtvis också upptäckter. Jag är övertygad om att både och jag är angelägna om att inte försämra möjligheterna till deltagande i screeningsprogram. Därför blir det extraordinärt viktigt hur informationsinsatser ska utföras i händelse av att skulle besluta sig för att HPV-vaccinet ska införas i barnvaccinationsprogrammet. Det är många sådana här saker som gör att beslut måste tas i rätt ordning innan vi börjar diskutera de omfattande informationsinsatserna. Men har varit tydlig och pekat på det behovet utifall deras beslut blir att införa detta i barnvaccinationsprogrammet. 72 (): Ministerns svar gör mig både glad och oroad. Glad blir jag över att det ligger nära i tiden att vi kan få ett besked och att vi kan påbörja det här arbetet. Men jag blir också oroad över att ministern drar sig tillbaka och ger det fulla ansvaret till landstingen. Jag menar att staten måste ta ett huvudansvar för att vi ska få en likvärdig information runt om i landet. Det jag också vill lyfta fram, och det är ministern inne på, är informationen om screening. Vi får väl alla ta åt oss av, också tidigare regeringar, att den här informationen inte har varit fullgod. är det så att alltför många kvinnor inte kommer till cellprovtagning. I är det var fjärde och i vissa landsting upp till varannan kvinna som inte täcks av screeningsprogrammet. Täckningsgraden ligger långt under den av EU rekommenderade minsta täckningsgraden på . Det tycker jag är allvarligt. Där vill jag också peka på vikten av att verkligen ha en informationskampanj om det som vi är säkra på . Jag menar att staten utan att permanent ta över informationen skulle kunna genomföra en avgränsad informationskampanj. Sådana kampanjer har vi gjort tidigare, med olika resultat. Det har förekommit om rökning, alkohol och narkotika. Jag menar också att när det gäller ungdomar behöver det här kanske komma in i sexual- och samlevnadsundervisningen i skolan eftersom det berör både pojkar och flickor, kvinnor och män. Jag skulle ändå vilja framhålla vikten av en informationskampanj utifrån den kunskap vi har . När det gäller vaccination, som den här interpellationen egentligen inte handlar om utan just om information, ser vi ju att fler och fler länder ute i har påbörjat allmän vaccination. står på tur. Man har avsatt pengar i sin budget. Det är bra att det ligger nära i tiden. Det är klart att jag gläds åt att vi ska få till ett allmänt vaccinationsprogram för flickor i första hand, men kanske också för pojkar. Vare sig det blir det ena eller det andra i den delen är det fortfarande viktigt med en upplysningskampanj, inte minst om cellprovstagningar. Jag kan också tänka mig att det är vissa grupper i samhället som inte nås av denna information. hänvisar i svaret till en rad utredningar. Det är bra att fortlöpande få ökad kunskap, att man ska utvärdera och så vidare. En modernisering och vidareutveckling av till exempel screening genom särskilda HPV-test är jätteviktig för att verkligen nå de kvinnor som får livmoderhalscancer. Där finns mer att utveckla. Jag menar att vi inte behöver vänta på de här utredningarna. Många delar av det jag vill ha i kampanjen har vi redan kunskapen om. Jag menar att det är ansvarslöst att vänta, för behovet av information finns . Vi ser också att det behövs information om vaccination mot livmoderhalscancer. Det är vissa grupper, föräldrar som har utbildning och ekonomi, som tar till sig den här kunskapen och vaccinerar sina döttrar. En upplysningskampanj finns det behov av. Den uppfattningen hoppas jag att ministern delar. 73 Statsrådet (): Vårt screeningsprogram har en lång tradition. Som jag berättade tidigare ligger mycket bra till i det här avseendet, både med en tidig start och med en stor del som faktiskt deltar. Jag nämnde siffran . Den stämmer inte riktigt överens med de siffror som refererade. Den siffra som jag har visar att av kvinnorna deltar. Den senaste mätningen av antalet cellprov som genomförs visar inte på någon nedgång. Här har landstingen rätt bra informations- och underrättelseverktyg som är iscensatta . De utgör en grund för att det blir det stora deltagandet. Jag uppfattar att det är en väl fungerande verksamhet i alla våra landsting. Sedan kan den naturligtvis förbättras. Siffran kan förbättras. Man kan nå . Det är naturligtvis angeläget att fundera över varför de kvinnor som får en kallelse, en personligt riktad information, ändå väljer att avstå. Där behövs säkert mer studier för att kunna rikta informationen specifikt till dem med någon typ av upplysning som de uppenbarligen behöver för att välja att screena sig. Det är detta som gör information så svårt. Man måste rikta informationen på ett sätt så att mottagaren känner sig berörd. Det är därför den typen av allmänna informationskampanjer som verkar vara inne på är mer tveksamma. vet vi inte vad kommer att besluta om HPV-vaccination. Vi vet att ett beslut väntas , men vi vet inte vad beslutet kommer att bli. Men att gå ut nu och marknadsföra eller ha informationskampanjer om just den delen har inte tett sig särskilt lämpligt för vare sig eller landstingen eftersom beslutet ligger så nära . Vi har inte abdikerat från den nationella nivån. Det uppdraget har . De har också identifierat behovet, vilket jag påtalade tydligt vid förra tillfället. Man har identifierat behovet, och man tar naturligtvis ansvaret. Men landstingen har fortsatt huvudansvaret. Låt oss slå fast det. Det är viktigt. Landstingen finns närmare den enskilda medborgaren som behöver informationen. Den kan riktas på olika sätt till olika målgrupper. Rätt information till rätt person är mer angeläget än att vi hittar de stora generella kampanjerna som vi har sett inte alltid har varit så framgångsrika i fråga om att förändra beteenden. Vi vill uppnå en stor anslutning till screeningsprogrammet, och då är det viktigt hur informationen riktas. 74 (): Vi har samma uppfattning i mycket, men fortfarande tycker jag mig inte känna att ministern tar detta riktigt på allvar. Jag efterfrågar en bred information. Hur den ska se ut har jag inte gått in på i detalj. Det ska vara ett ansvar på nationell nivå. Jag lyfte till exempel upp att det vi inte har gjort tidigare är att rikta information till ungdomar. Den kanske ska ingå i skolans sex- och samlevnadsundervisning. Informationen behöver också riktas, som säger, till vissa kategorier kvinnor som inte nås eller tar till sig informationen. Det kan inte vara så svårt att nå dem på andra sätt. Man kanske kan göra undersökningen själv. Det finns nya metoder som kan utvecklas. Jag tror att det finns en stor brist i fråga om den kunskap som finns och som inte på något sätt är farlig att skicka ut information om. Vi behöver inte mer fakta om det som är prövat , precis som säger. Sedan var det frågan om de äldre kvinnorna. Där skulle jag vilja höra hur ser på att kvinnor inte kallas till screening. Att ha fyllt är inte någon som helst garanti för att slippa livmoderhalscancer. Det visar statistiken. Där skulle jag vilja att ministern också gör en insats. Av svaret framgår att utredningar är på gång, och de ska utvärderas. En utredning ska vara klar . Jag tycker att det är för det som kan göras . Ska flickor, unga kvinnor och deras föräldrar vänta först på ett utredningsförslag, sedan på ett regeringsförslag och sedan på nya regler innan de kan få informationen om att förhindra en dödlig sjukdom? När tänker folkhälsominister ta frågan på allvar? 75 Statsrådet (): Frågan tas i allra högsta grad på allvar . När det gäller HPV-vaccinet avvaktar vi beslut för att sedan se vad som behöver göras. Vi har också försökt att hitta en långsiktig lösning. Jag kan beklaga att det inte har gjorts tidigare. Men vi ska försöka se om den typen av information och de kunskapsunderlag som tillställs berörda parter är, oavsett vilken sjukdom det handlar om, tillfredsställande när det handlar om att nå individen eller föräldrar till barn. Det är det som vi har lagt in i den utredning som precis har tillsatts. Den måste få tid på sig att ta fram de kunskapsunderlag som behövs för att göra riktiga bedömningar. Jag önskar också att det hade gjorts tidigare, men det är inte gjort. Vi vill låta dem titta på om det finns behov av att förtydliga huvudmännens ansvar. Det kan handla om både landsting och , individen och hälso- och sjukvårdspersonalen. Det kan naturligtvis också handla om skolpersonal och de kunskapsunderlag de behöver för att få fram informationen till berörda på bästa möjliga sätt. Information är alltid svårt. Den behöver alltid riktas på ett sätt så att man kan vara säker på att nå mottagaren. Det är en grannlaga uppgift. Just när det gäller området för olika typer av förebyggande arbete, preventivt arbete, behöver vi metodutveckla. Jag önskar att det fanns mer forskning på området. Vi söker därför kunskapen på ett aktivt sätt i utredningen för att kunna ta ett större grepp på frågan. Vi gör saker i det korta perspektivet där kommer att vidta åtgärder med utgångspunkt i det beslut man kommer att fatta. Om man bestämmer sig för att ha med det i vaccinationsprogrammet behövs informationsinsatser. Annars är det kanske andra typer av insatser som behövs från framför allt landstingens sida. Här tänks i både det korta perspektivet och det långa perspektivet för att få till stånd en bättre ordning. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Redogörelse /09:JO1 till EU-dokument KOM(2008)782 till näringsutskottet 10 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2008/09:146 Skuldsatta barn av () till justitieminister () Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 11 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2008/09:281 Utvisningar till av () till statsrådet () 2008/09:282 Antidiskrimineringsbyråer av () till integrations- och jämställdhetsminister () 2008/09:283 Jobbkrisen och utmätning av bostäder av () till finansminister () 2008/09:284 Sänkning av införselkvoterna för alkohol av () till finansminister () 2008/09:285 Förskolelyftet också för barnskötare av () till utbildningsminister () 2008/09:286 Barnen i fokus av () till finansminister () 2008/09:287 Toppmötet, finanskrisen och klimatavtalet av () till statsminister () 2008/09:288 beslut om sänkta införselkvoter av () till finansminister () 2008/09:289 Kvinnors betydelse för den demokratiska utvecklingen i av () till utrikesminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 12 § Anmälan om skriftligt svar på fråga Anmäldes att skriftligt svar på följande fråga inkommit 2008/09:265 av LiseLotte () till socialminister () Svaret redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 13 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 3 § anf. 33 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med 8 § anf. 70 (delvis) och av talmannen därefter till sammanträdets slut.