prot · GV0956 · 2008-01-23 00:00:00 — Möjligheten att inneha personlig egendom i bostadsutrymmen är viktig för de intagna men kan också i vissa fall ställa till med problem. Den kan till exempel utgöra en säkerhetsrisk, försvåra visitation, användas för att begå brott eller motverka behandling. Det är därför nödvändigt med vissa begränsningar när det gäller rätten att inneha personlig egendom på anstalt. Det som regeringen anför är endast ett förtydligande av vad som gäller inom kriminalvården. Utöver det finns det ett behov av att förbjuda böcker, tidskrifter och tidningar som anses motverka den behandling som den intagne genomgår. Det är viktigt att poängtera att dessa beslut alltid ska fattas individuellt och gälla den som genomgår behandling. Behandlingen är frivillig. Det handlar alltså inte om tvångsvård. Behandlingen ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det här förslaget ska underlätta att inte pågående behandling störs. Det är alltså endast böcker, tidskrifter och tidningar som kan motverka den behandling som den intagne genomgår som ska förbjudas. Det bör ses som en del i kriminalvårdens återfallsförebyggande arbete. Regeringen är också mycket tydlig med att den reglering som innebär begränsningar i den intagnes informationsfrihet måste vara omgärdad av rättssäkerhetsgarantier för att minimera risken för missbruk och att Kriminalvårdens beslut ska gå att överklaga. pratade jag med , den kvinna som i mångt och mycket har arbetat fram den svenska modell av ROS-behandlingen som vi använder på många fängelser som behandlar sexualbrott. Kwarnmark menar att det finns forskning som visar att grovt våldspornografisk litteratur är en riskfaktor för sexualbrottsdömda. Hon tror inte heller att dessa eventuella restriktioner kan leda till att intagna inte vill gå en behandling. Det är viktigt att vi från samhällets sida inte ger dubbla budskap och att vi gör vårt yttersta för att behandla dessa personer och minska återfallstendensen. Det bör också poängteras att det inte handlar om moralism, inte om vad som är bra eller mindre bra läsning. Det handlar om förutsättningar för att framgångsrikt bedriva behandlingar på våra anstalter. När det gäller förslaget att även tillåta saliv-, svett- och hårprov som komplement till dagens blod-, urin- och utandningsprov handlar det också om att underlätta arbetet med att säkerställa drogfria anstalter. Dessa nya metoder är tänkta att fungera som komplement till dagens metoder och att användas när behov finns. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. Jag vill avslutningsvis betona att dessa tydliga regler inte handlar om vilka beslut man ska fatta i det enskilda fallet utan på vilka grunder man ska fatta beslut. 64 (): Den första fråga man ska ställa sig när man ska lägga fram ett nytt lagförslag är varför det görs. Finns det ett problem? Har frågan utretts? Vad ska uppnås? Svaret på den första frågan är ett obetingat ja. Det finns stora problem inom kriminalvården när det gäller dispyter och bråk om vilken personlig egendom de intagna ska ha rätt till de vistas på anstalten. Det påverkar helt klart ordningen och säkerheten både för personalen och för de intagna. Det beror på att lagen är otydligt skriven . Enligt den nuvarande lagstiftningen är det inte möjligt att neka innehav av böcker, tidskrifter och tidningar med hänvisning till att det kan antas att de motverkar den behandling som den intagne genomgår. Det finns inte lagligt stöd för det . Någon sade tidigare att troligen tänker svenska folket i allmänhet att det är självklart och att den lagstiftningen redan finns, men den finns alltså inte . En person som är dömd för ett grovt narkotikabrott kan därför hävda sin rätt att inneha och läsa litteratur som till exempel förhärligar narkotikabruk och beskriver hur narkotika framställs på syntetisk väg. En person som är dömd för upprepade sexualbrott med våldsinslag kan på motsvarande sätt hävda sin rätt att läsa våldspornografisk litteratur som han genomgår en behandling för att komma till rätta med sin skeva kvinnosyn och förvrängda sexualitet. Är det rimligt? Till skillnad från Socialdemokraterna, tycker inte och resten av alliansen att det är rimligt. Det är därför vi föreslår att lagen ska förtydligas i några avseenden, medan Socialdemokraterna, avslår förslaget. De tycker uppenbarligen att det system vi har är bra och att det fungerar väl trots den höga återfallsfrekvens som vi kan se så tydligt. Den andra frågan var: Har frågan utretts? Även på den frågan är svaret ja. kom, som vi har hört, med sitt betänkande . Den kom fram till att den begränsning i rätten för den intagne att inneha vissa skrifter som den föreslog är förenlig med regeringsformen. Det var en parlamentarisk utredning. Sedan kom Lagrådets yttrande. Det efterlyste en analys av om förslaget verkligen var i enlighet med grundlagen när det gäller medborgares rätt till informations- och tryckfrihet. Därför arbetades faktiskt propositionen om. Det är något som oppositionen inte verkar ha uppmärksammat. Den förtydligades på några punkter. Vid riksdagsbehandlingen har yttrat sig. Det är alltid majoriteten man går på. Det gör vi även i det här fallet. säger att det är i enlighet med grundlagen. De gör samma bedömning som regeringen. De betonar att det är en viktig avvägning som man alltid gör. Det är viktigt att värna den enskildes frihet, men det finns i de här fallen anledning till inskränkning. Jag behöver inte gå in på det igen, eftersom flera har gjort det. Det är viktigt att upprätthålla tilltron till statens möjligheter att ha en rättsstat som fungerar och så vidare. Man räknar upp ett antal sådana saker som gör att det finns starka skäl för vissa inskränkningar i de här fallen. En tydlig reglering är också ett led i att minska det godtycke som finns . Det ökar rättssäkerheten för dem som är intagna. Risken för konflikter mellan intagna och personal minskar. Den enskilde internens rättssäkerhet skyddas också av att de beslut som fattas med stöd av den här lagstiftningen naturligtvis kan överklagas. Det är en självklarhet. Frågan är alltså utredd och analyserad även utifrån de viktiga fri- och rättighetsaspekter som vi alltid ska väga in i de beslut vi fattar i . Sammanfattningsvis är jag och övertygade om att den här lagändringen kommer att leda till bättre möjligheter att upprätthålla ordningen och säkerheten på anstalterna och att det målet uppnås. Det ökar också möjligheten för den intagne att fullt ut tillgodogöra sig den behandling som han genomgår. Därför minskar också risken för återfall efter fängelsevistelsen, kanske inte minst när det gäller sexualbrotten. Det är precis det vi ville uppnå. Att färre kan komma att bli utsatta för brott framöver tycker jag också är något som man ska väga in i det beslut vi fattar. Med det yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet och avslag på motionerna. I detta anförande instämde () och (). 65 () replik: Det handlar mycket om sexualbrott och porrtidningar, men det pratas inte särskilt mycket om all annan litteratur. Det nämns inte alls. Det ingår ju också i detta. När det gäller grundlagens förarbeten har vi hört vad har sagt i det här ärendet och Lagrådets resonemang. Det gör att vi tycker att det är mycket tveksamt om den föreslagna ändringen i lagstiftningen, 24 § i lagen om kriminalvård i anstalt, är förenlig med grundlagen. Det är det som vi hänger upp detta på. Det är märkligt att man från de borgerliga partierna inte tar hänsyn till alla tveksamheter som lyfts fram. Man borde först titta ordentligt på om förslaget är förenligt med grundlagen. Ser du inga som helst problem med detta, ? 66 () replik: Du kan upprepa de här frågorna hur du vill. Jag tycker att jag har varit ganska tydlig i mitt anförande och flera andra har också varit väldigt tydliga när vi har beskrivit vilka åtgärder som har vidtagits för att vi ska känna oss säkra på att de här inskränkningarna är i enlighet med rikes grundlag. Det handlar om att upprätthålla ordningen i en rättsstat. Det handlar om att upprätthålla ordning och säkerhet på en anstalt. Det handlar om vissa frihetsinskränkningar, men de anses i de här fallen naturliga eftersom de personer som utsätts för dem har begått så grova brott i en viss riktning. Det kan handla om sexualbrott, men det kan naturligtvis också handla om andra brott. Läs gärna det utdrag ur som finns med i betänkandet. beskriver där i vilka fall man har rättighet att inskränka de grundläggande rättigheter som vi alla försvarar med näbbar och klor, men som vi inser måste frångås . Det tycker vi i de här fallen. Jag skulle egentligen vilja fråga : Hur skulle du ha velat utforma det hela? ville ju gå vidare, men vad hade han tänkt? Vad hade Socialdemokraterna tänkt? 67 () replik: Det är ett oenigt KU som har lämnat remissvar på detta. Det är ett tveksamt lagråd, och det är en tveksam justitieombudsman. Det är lite väl mycket för att man ska säga att detta känns bra. Du uttrycker att ni känner er trygga i detta, men många andra känner sig inte trygga med det här förslaget. Jag avslutar med att säga att grundtesen för oss är att man i likhet med Lagrådet är tveksam till om den föreslagna lagstiftningen i § 24 i lagen om kriminalvård i anstalt är förenlig med grundlagen eller inte. Det borde få göras en ordentlig analys av grundlagsenligheten innan man lägger fram en sådan här typ av förslag. Tycker verkligen att det inte är några som helst problem med detta, trots ett oenigt KU, ett tveksamt lagråd och en tveksam justitieombudsman? Ser du inga som helst problem med grundlagsenligheten? 68 (): Lagrådet hade vissa synpunkter som regeringen tog till sig, till skillnad från vad den förra regeringen gjorde , vilket någon annan har varit inne på här tidigare. Då sade Lagrådet att detta över huvud taget inte går att lägga fram. Det gjordes ingen förändring, men det lades ändå fram. Här har vi lyssnat på Lagrådet och gjort en del förändringar. JO och Regeringsrätten tolkar gällande lag. De har tolkat den lag som vi har och utifrån det gjort sina uttalanden. får de en ny lagstiftning som de ska tolka och komma med åsikter om när detta kommer att prövas i domstol . Jag känner mig trygg med detta. Jag tycker att det är en viktig lagstiftning som vi får . Det har rått oklarheter, det har funnits en rättsosäkerhet, och det är inte bra att de som är intagna och som har begått grova våldsbrott får läsa denna typ av litteratur. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 7 § Tillsyn över fastighetsmäklare m.m. Föredrogs civilutskottets betänkande 2007/08:CU5 Tillsyn över fastighetsmäklare m.m. (framst. 2007/08:RRS3). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs civilutskottets betänkande 2007/08:CU6 Namnlagen. 69 (): Jag stod här även och debatterade namnlagen. Precis som då kan jag konstatera att regeringen har valt att inte göra något åt de problem som namnlagen orsakar. Jag berättade då om som är transvestit och som på papperet heter fast hon vill heta , och alla hennes anhöriga kallar henne . och många andra människor har ingen möjlighet att byta namn. krävs det att en person kan uppvisa läkarintyg på att han eller hon genomgår eller har genomgått utredning för att byta kön för att ett namnbyte ska vara möjligt. För har det aldrig handlat om att genomgå könsbyte. För de transpersoner som däremot vill genomgå könskorrigerande operation blir väntan på att få byta namn orimligt lång, som om det inte vore nog med den press som det innebär att leva i ett samhälle som fördömer och diskriminerar dig. Nej, du ska dessutom tvingas bära ett namn som representerar en könsidentitet som du inte har och som inte är du. Under förra årets debatt om namnlagen efterlystes forskning som stöder att en förändrad namnlag skulle ge människor ett ökat välbefinnande. Jag har letat efter sådan forskning på alla möjliga håll, men sorgligt nog finns det ytterst lite skrivet om transpersoners livsvillkor. De personer som jag har varit i kontakt med i verkliga livet så att säga kan däremot vittna om att namnfrågan är ett av många problem för transpersoner. gav 2005 ut en rapport om HBT-personers hälsosituation. Den rapporten är i princip det enda som jag har hittat som handlar om transpersoner. Att det fanns brister i forskningen om transpersoner visste jag men inte att den var så total. Det är någonting som vi verkligen kan efterlysa. I rapporten från framgår det i alla fall tydligt att transpersoner som grupp mår betydligt sämre på alla sätt och vis än icke-transpersoner. Ett sätt att minska pressen på dem är att ändra namnlagen. Det är ett litet steg som skulle betyda otroligt mycket för dessa personer. Jag tycker att vissa här har gjort denna fråga till en icke-fråga och försöker att få oss som vill ändra namnlagen att framstå som lite löjliga. Det handlar om så väldigt få människor, får vi höra. Men för att ni ska få lite perspektiv på detta kan jag berätta om en kvinna som har genomgått hela denna process med utredning och sedan operation. Hon är yrkesofficer och påpekade för mig hur extremt viktigt det är i hennes jobb med namnbrickor och . Naturligtvis har namnlagen varit ett stort problem i hennes vardag då hon var tvungen att bära sitt gamla namn trots att hon levde, fungerade och arbetade som kvinna. Så även om forskning saknas säger i alla fall mitt sunda förnuft och min omtanke om människor som lever i en utsatt situation att en ändring av namnlagen kan få många människor i liknande situationer att må bättre. Jag vill också nämna reservation om retroaktiva ändringar av namnidentitet. Här tycker jag att majoriteten är lite feg som inte vågar ta tag i den här viktiga frågan trots att det innebär merjobb för till exempel arbetsgivare och skolor att ändra gamla intyg och betyg. Jag tror tvärtemot majoriteten att arbetsbördan inte alls skulle bli så stor som man tror. är de flesta dokument elektroniska, och det borde vara lätt att ändra namnet. För de människor som berörs är detta en mycket viktig fråga. Gamla dokument med fel namn kan ställa till mycket problem och tvinga en person att komma ut som före detta transsexuell inför en blivande arbetsgivare. Det vill inte många göra. Namnlagen har flera brister, och många brister nämns inte i detta betänkande. Jag har tagit upp några. Men i och med att namnlagen har så många brister som vi är överens om tycker jag att den länge omtalade och förväntade översynen av namnlagen är någonting som regeringen borde ta itu med genast. Den har vi väntat på . Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2. 70 (): Jag yrkar bifall till reservation 1 i betänkandet. Föregående talare har argumenterat för en del av de frågor som berörs i motionerna som tas upp i betänkandet. Jag ska inte upprepa så mycket. Det är väl känt att jag i mina anföranden här i kammaren brukar försöka hitta på en del sätt att argumentera för att visa hur de frågor som behandlas i betänkandet kan kopplas till behovet av tunga investeringar i järnvägssektorn. Men när jag har läst igenom detta betänkande har jag haft svårigheter att hitta de tydliga kopplingarna mellan förslagen och de reservationer som finns och någon form av argumentation för att det är viktigt med dubbelspår mellan och . Därför hoppar jag över det den här gången. Några blir kanske besvikna över det. Man kan ändå göra en koppling till därför att man i min valkrets i har väldigt starka traditioner kring namngivning, både när det gäller personnamn, ortsnamn och gårdsnamn alla frågor som berör namnlagen. Det finns motioner som handlar särskilt om gårdsnamn. Jag är inte infödd mas, vilket säkert hörs när jag talar. Det gör att jag inte har den ordentliga förankring som gör att jag vågar försöka mig på att beskriva alla typer av problem som finns kring namnfrågor i vårt län och som jag har fått beskrivna ett otal gånger från dem som är mer kunniga i detta. Jag vågar inte riktigt ge mig på att ta upp det heller eftersom det kan hända att någon som är mer kunnig på det begär replik på mitt anförande. Då sitter jag i klistret. Men jag kan i alla fall försäkra er om att det finns ett oerhört stort intresse i kring regelverket för namngivning. Namnlagen är alltså en mycket viktig, intressant och aktuell fråga. Detta gör ändå att det finns anledning för mig att uttrycka rätt stor besvikelse över att regeringen, som jag ser det, ändå tänker dra denna fråga i långbänk. Jag uppfattade att det under den förra mandatperioden, som jag satt i , fanns ett stort intresse från den förra oppositionen, den nuvarande maktkartellen, att ta itu med frågan om en revidering av namnlagen. När jag läser om ställningstagandena i betänkandet uppfattar jag att detta inte prioriteras särskilt högt från majoritetens sida. Vi har ju sett hur regeringen man suttit vid makten har lyckats dra i långbänk många frågor som har med diskriminering att göra. Inte alla motioner som behandlas i betänkandet har en sådan dimension, men många av de frågor som väckts har det. Eftersom den här regeringen så effektivt har lyckats dra frågor med samma politiska sprängkraft i långbänk tror jag att inte, fru talman, att vi ska vänta oss något förslag från regeringen under den här mandatperioden. Trots att jag har anmält mig för ytterligare talartid ska jag inte utnyttja mer tid än så här, utan jag nöjer mig med det sagda och yrkar avslutningsvis bifall till reservation 1. 71 (): I skolböcker från fanns det ofta ett rim, på försättsbladet. Det stod så här: N.N. där skulle man skriva sitt eget namn är mitt namn, mig till heder och ingen skam. Det är mig i dopet givet och i livsens bok inskrivet. Första gången man hittade detta var i en visbok som är från så långt tillbaka som . Varför börjar jag då med detta uråldriga rim när vi pratar om namnlagen? Jo, jag tycker att det visar vilken betydelse namnet har för den personliga identiteten. När det här gamla rimmet skrevs var det förhållandevis enkelt att namnge ett nyfött barn. Vissa förnamn gick i släkten. I efternamn fick barn naturligen heta punkt. Det låter praktiskt, men efterfrågades ett mer ordnat system för våra personnamn. Syftet var att fler skulle välja ärftliga släktnamn så att man på det sättet kunde härleda personer. Det resulterade i vår första namnlag som antogs 1901. fick vi nästa namnlag som vidgades bland annat till rätten till namnbyte. Med den nuvarande lagen, som tillkom 1982, ville bland annat öka valfriheten och förenkla proceduren för dem som ville byta förnamn eller efternamn. Antalet önskemål om namnbyte ökar år för år. nåddes vad man kan kalla för all-time-high. Då valde ungefär 7 500 personer att byta namn. I de allra flesta fallen rörde det sig om efternamnet. I nu gällande lag står det om nybildade namn att dessa inte får godkännas om de till bildning, uttal eller stavning har en sådan språklig form att de inte är lämpliga som efternamn här i landet. kommer människor från alla de håll till . De är bärare av andra namntraditioner än våra inhemska. Vi behöver bara vända oss till länder som och ja, för den delen också så visst behöver lagen ses över. Ett annat bekymmer med dagens namnlag rör oftast kvinnor. Det gäller då hur vi hanterar mellannamn. Situationen underlättas inte av att namnkombinationer ibland behandlas på ett sätt, ibland på ett annat sätt. Det gör, för att nämna en praktisk nackdel, att det kan vara svårt att i ett register av något slag hitta personer just därför att de kan registreras både på sitt mellannamn och på sitt slutnamn. Jag skulle kunna räkna upp flera skäl till att namnlagen verkligen behöver ses över. Vi har hört en del skäl till det här från talarstolen. Det vanligaste när namnlagen diskuteras eller när det skrivs om den i tidningarna är att det upplevs som ett godtycke vilka namn det rör sig då om både förnamn och efternamn som godkänns och vilka som underkänns. Det kan vara obegripligt att man till exempel inte får heta Myran när man får heta Blomman, eller . I har man en betydligt liberalare syn på detta med namnlag och namn. Där lär till exempel Kolaautomat vara godkänt som förnamn. Gudärgod jag vet inte om de i namnet ingående orden skrivs i en följd eller om namnet skrivs med mellanslag mellan de ingående orden lär också vara ett godtagbart namn. Hur som helst är vi alltså överens om att namnlagen behöver reformeras. gav regeringen i uppdrag att komma med förslag om en ny namnlag. Då kan man undra varför den förra regeringen inte gjorde det. Här har det talats om månader. Vi har alltså haft 15 månader på oss. Den gamla regeringen hade, om jag nu räknat rätt, 86 månader på sig för att komma med förslag om en ny lag. Mot den bakgrunden tycker jag att reservation 1 är ett präktigt självmål. Där säger man att regeringen borde skynda sig. Jag skulle kunna returnera bollen och säga att den socialdemokratiska regeringen hade två regeringsperioder, det vill säga eller 84 månader, på sig för att skriva en proposition. I reservationen säger man också att arbetet har påbörjats. Men om man ringer till departementet och frågar vad den socialdemokratiska regeringen gjorde blir svaret att hade en tvåtimmarshearing om namnlagen. Men sedan blev det programmet en hyllvärmare. Inget annat hände. Det finns ingenting skrivet och ingenting förberett. Det finns absolut inga direktiv. Man hade chansen men tog den inte. Alliansregeringen har, som sagt, haft på sig. Jag avslutar mitt anförande med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet och avslag på reservationerna. 72 (): Till grund för gällande lagstiftning om namnlagen finns en strävan efter jämlikhet mellan kvinnor och män och efter lika behandling av barn vilkas föräldrar är gifta med varandra och barn med ogifta föräldrar. Detta är en bra grund att stå på. Men det har på flera håll visat sig att lagen, som denna ser ut, kan ställa till med problem för den enskilde. Därför välkomnar den aviserade översynen av namnlagen. Det här har ju under en legat som en hyllvärmare i den gamla regeringens bokhylla. Precis som regeringen fastslår är det viktigt att få kartlägga problemen hur de ser ut, var de uppstår och vilka konsekvenserna blir för den enskilde. Ett av de redan definierade bekymren kan uppstå för personer som genomgått könsbyte. Att inte kunna visa upp en giltig legitimation kan, det förstår var och en, ställa till med stora bekymmer. LiseLotte från gav en levande beskrivning av ett enskilt fall. Tyvärr är de fallen inte så få som vi kanske tror. Det kan också gälla små vardagsbekymmer som att gå in på för att låna en bok, att hämta ett paket på posten eller att ha ett årskort på SJ. På legitimationskortet står det , men det är som ska stå där och legitimera sig. Följaktligen får hon inte boken eller paketet. Inte heller får hon åka på sitt årskort. Förmodligen måste hon lösa enkel biljett eller kliva av tåget. Som föregående talare sagt kan problem uppstå även när betyg och anställningsbevis ska visas upp. Att vid en anställningsintervju behöva börja med att bli så privat och personlig som en redogörelse av hela ens livshistoria innebär kan inte vara någon lagstiftares mening. Att hitta en tillfredsställande lösning som också uppfyller kravet på en säker hantering är viktigt i översynsarbetet. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag. 73 (): Det är bara omkring sedan vi här i kammaren senast debatterade precis samma ärende som i detta betänkande. Vi var då överens om behovet av att förändra nuvarande namnlag. Den är inte i och för sig så gammal, men tidens förändringar har gjort att den alldeles uppenbarligen är föråldrad. Man kan göra en jämförelse med samäganderättslagen som är , alltså gammal. Den har vi ännu inte tagit upp, men den behöver också moderniseras. Vi har tillkännagivanden som vi alla står bakom. Det ska ske en översyn och en utredning. Frågan handlar om att komma i gång med utredningen. Det har vi fått förvissningar om från departementet. Det ska startas en utredning under det här året. Med det är vi faktiskt nöjda.