prot · GV0982 · 2008-03-25 00:00:00 — Regeringen ska sedan försöka bilda sig en uppfattning om detta och lägga fram ett förslag. Jag kan försäkra om att jag inte kommer att medverka till att det läggs fram ett förslag som innebär att vi får en upprepning av den situation som vi hade under med den gamla typen av fastighetsskatt, där människor som ofta hade lämnat yrkeslivet, människor som satt med en pension, såg sina boendekostnader raka i höjden undan för undan och kände en oro över att inte kunna bo kvar. Skulle vi då, en regering som har avskaffat det hot som parti tillsammans med Socialdemokraterna och lämnade efter sig, vi som har reformerat detta och avvärjt hotet om otrygghet i boendet, komma med ett förslag som gjorde att nya grupper av människor skulle känna samma hot i sitt boende, samma otrygghet? kan vara övertygad om att jag inte kommer att medverka till ett sådant förslag. Vi har framför oss en period där vi väntar på förslaget från . Han har ju två förslag, två alternativ. Sedan har dessutom Kommuner och Landsting i bred politisk enighet kommit med ytterligare ett förslag. Det kommer att komma ännu fler synpunkter under resans gång. Jag vill titta på allt det här. Jag vill göra en samlad bedömning. I det sammanhanget upprepar jag att det inte finns något parti i denna riksdag som är berett att införa något som kan liknas vid fria marknadshyror. Vi vill reformera bruksvärdessystemet och hitta ett rättvist och bra system som gör att det kommer att byggas fler lägenheter i , fler hyresrätter. var själv inne på de avigsidor som har funnits och finns med den förda politiken, nämligen att vi har växande bostadsköer i allt fler kommuner. Bara här i finns det 230 000 människor i bostadskön. Vi måste göra något aktivt åt detta, och det kommer inte att vara att införa marknadshyror. 48 (): Det låter bra. Då kanske vi också kan vara överens om att höjda hyror inte hjälper för att få ett ökat bostadsbyggande. Då faller ju det skäl som har varit en bärande del i regeringens retorik; att det krävs kraftigt höjda hyror för att få i gång bostadsbyggandet. som avfärdar marknadshyrorna hoppas jag att ni presenterar förslag till hur ni kommer att lösa detta med möjligheterna att bygga hyresrätter, för det är helt klart så att det är bristen på hyresrätter som har skapat de här avigsidorna, de negativa saker som vi har berört kring segregation och svarta lägenhetsaffärer i områden där det är stor efterfrågan. Det är bristen på hyresrätter. Det måste byggas fler hyresrätter, som naturligtvis ska garanteras en färdigförhandlad hyra till rimliga nivåer så att vanligt folk ska kunna bo överallt. Det är en nödvändighet. De avigsidor som har varit med den tidigare bostadspolitiken har varit att det har varit för lite bostadspolitik. Har vi en tillräckligt omfattande bostadspolitik, där vi tar ett nationellt ansvar för en social bostadspolitik, där vi har subventioner för att bygga hyresrätter för att komma till rätta med segregationen och bostadsbristen gällande hyresrätter, hjälper det till mycket för att avhjälpa de problem som finns kring avigsidorna på hyresmarknaden. Det är bara genom att få i gång byggandet av hyresrätter som vi kan göra detta. Man kan läsa vad egna partikamrater i och gruppledaren i SKL tycker om behovet av en social bostadspolitik. Vi vet också att det finns borgerliga företrädare i som kräver subventioner för att komma till rätta med byggande av hyresrätter med rimliga hyror och för att komma till rätta med segregationen. 49 Statsrådet (): Jag är inte förvånad när jag nu hör ta fram sin gamla käpphäst, subventioner, skattesubventioner. Skattebetalarna ska subventionera de byggföretag som redan gör miljardvinster så att de ska bygga hyresrätter. Det finns, fru talman, ingen på byggmarknaden, på bostads- och hyresmarknaderna, inga av dessa aktörer, inga av dem som ska förväntas bygga, som efterfrågar subventioner. Fastighetsägarna, som ska äga dessa hus nej. Det de vill ha är stabila och goda villkor för att kunna bygga och fortsätta äga hyresrätter. Det är detta, , som vi har som gemensam utmaning att försöka åstadkomma. Det handlar om att se till att vi får en väl fungerande hyresmarknad. Det är en förutsättning för att det ska byggas mer. Det handlar också om att utveckla hyresrätten. Vi vill utveckla hyresrätten, inte avveckla den! Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:422 om centralisering av statlig verksamhet och regional utveckling 50 Statsrådet (): har frågat näringsministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att statliga myndigheter tar sitt regionalpolitiska ansvar också genom närvaro i hela landet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Att den statliga verksamheten koncentreras till större orter är av bland annat effektivitetsskäl ganska naturligt. får inte avstånden från medborgare och företag till offentlig service bli så långa som de i många fall har blivit. Den omvandling som sker i den offentliga förvaltningen ställer krav på nytänkande när det gäller hur vi tillhandahåller service. Det är oerhört viktigt att trygga den lokala myndighetsnärvaro som fortfarande behövs. Därför behöver vi utveckla nya organisations- och arbetsformer som i hög grad bygger på olika former av samverkan. Det har, vilket jag tror att är medveten om, funnits brister i samordningen mellan de statliga myndigheterna. Regeringen tillkallade därför en särskild utredare med uppdrag att bland annat stödja statliga myndigheters samverkan och arbete med att inrätta lokala servicekontor (dir. 2007:68). Syftet med uppdraget till den särskilde utredaren är att få till stånd en bred samverkan inom hela den statliga förvaltningen för att förbättra servicen och effektivisera verksamheten. I uppdraget ingår att utreda behov av förändringar i lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor. Lagen ger statliga myndigheter, en kommun eller ett landsting möjligheter att avtala om att samverka. Emellertid har myndigheterna i mycket liten omfattning utnyttjat de möjligheter lagen ger. Ambitionen är att utforma en lag som ger breda möjligheter till tjänstesamverkan mellan olika parter i ett lokalt servicekontor. Parterna i dagens samtjänstavtal är bland annat , , , polismyndigheten och kommunen. Vilka som ingår varierar mellan olika platser, och framtidens servicelösningar bör anpassas efter de lokala behoven. Andra lösningar som inte regleras i lagen om samtjänst vid medborgarkontor bör vi också vara öppna för. Det kan till exempel vara samverkan mellan offentliga, kommersiella och frivilliga aktörer. Det finns många engagerade krafter som kan involveras, till exempel lanthandlar. Regeringen har också beslutat att inrätta nystartskontor, som ska etableras i kommuner och stadsdelar präglade av stort utanförskap i form av låg förvärvsfrekvens, stor andel invånare beroende av försörjningsstöd samt högt ohälsotal. IT-utvecklingen ger nya möjligheter som måste utnyttjas. Regeringen har beslutat om en handlingsplan för elektronisk förvaltning med ett tydligt mål: så enkelt som möjligt för så många som möjligt. och e-tjänster skapar utrymme för mer personlig service när så känns angeläget. IT-utvecklingen skapar nya möjligheter för att förbättra servicen, även för dem som inte har tillgång till dator eller Internet, genom att lokala servicekontor kan ha gemensamt IT-stöd och genom gemensamma teletjänstcentraler. Ju effektivare den statliga förvaltningen fungerar desto större blir möjligheterna för ekonomisk utveckling. En modern och enkel förvaltning är en förutsättning för att hävda sig i den globala konkurrensen. En väl fungerande statsförvaltning är en förutsättning för tillväxt och sysselsättning. 51 (): Jag får tacka för svaret, även om jag inte känner mig helt nöjd. Jag tycker inte att ministern riktigt svarade på frågan. Jag är medveten om den utredning som arbetar för att få fram ett förslag om hur man ska kunna öka samverkan mellan myndigheterna och hur man också ska utveckla de lokala servicekontoren, som då ska ersätta olika myndigheter när de lämnar vissa delar av landet. En större samverkan mellan myndigheter, landsting, kommuner och även andra organisationer vill vi alla se. Alla vinner på att stuprörseffekten försvinner och att vi sätter den enskilde medborgarens behov i centrum. Precis som ministern sade pågår det arbetet ute i landet, framför allt mellan kommuner och landsting. Men även och Arbetsförmedlingen är med. Det är bra om det skapas bättre förutsättningar just för det samarbetet. Vi har allt att vinna på att de hinder som finns rivs. Min fråga handlade främst om de organisationsförändringar som många myndigheter nu går igenom och som innebär att man lämnar stora delar av inland och glesbygden. Viktiga arbetstillfällen försvinner från orten, och servicen försämras för invånarna. Som ett exempel kan vi ta , där skattekontoren i och försvinner. förväntas lämna flera orter. Det är samma utveckling i många andra delar av landet. Och det här sker i en situation där man kan utföra det arbete som de här myndigheterna gör i princip var som helst. Det är inte ett ortsbundet arbete. Vi vet att det är billiga lokaler på mindre orter. Det är lägre personalkostnad och lägre personalomsättning. Jämfört med större städer, till exempel , är det också billigare att driva den här verksamheten, men ändå väljer man att centralisera sin verksamhet. Man är också påhejad av regeringen. , i samband med att utredningen tillsattes, sade i sitt pressmeddelande att centraliseringen är en positiv och nödvändig utveckling. Det här var i samma veva som också skattekontor i flera delar av landet fick besked om att de skulle stängas. Då undrar jag, tillsammans med många andra: Vad är det för positivt i denna utveckling? Vad är det för positivt med att jobben försvinner på de här orterna? Jag anser också att den statliga förvaltningen ska vara effektiv i sitt arbete, men centraliseringen av statliga myndigheter är inte detsamma som att effektivisera arbetet. Det är inte heller, som jag sade, alltid det mest ekonomiska. Lokala servicekontor är inte ett acceptabelt alternativ, som jag ser det, till den verksamhet som försvinner från de orter där myndigheterna väljer att organisera bort sig. Det är definitivt inte en förbättring av servicen, som ministern vill påskina. Lokala servicekontor innebär att en generalist ska ersätta specialistkompetens. Pärmar ska ersätta det personliga mötet. försvinner viktiga arbetstillfällen från orten. Jag kan inte se att denna utveckling kan betraktas som positiv. Varför är det inte en prioriterad fråga från regeringens sida det är en fråga jag måste ställa mig att få myndigheter att ta ett regionalpolitiskt ansvar och bedriva verksamheten på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt och bevara jobben på orter som redan är utsatta? Eller är det så, när vi pratar om det regionalpolitiska ansvaret, att det landar i servicekontor och att det ska betraktas som en närvaro från myndigheterna och att det är det vi får nöja oss med? 52 Statsrådet (): Jag tycker att det är glädjande med det engagemang som visar i sin interpellation och de konkreta exempel hon tar upp. Jag tittade på det här inför vår debatt. Jag kan konstatera, när det gäller just , att Arbetsförmedlingen just där har en kundtjänst som betjänar hela landet. Det är ett exempel på att det faktiskt går att producera kvalitativa tjänster i praktiken var som helst med den nya teknikens hjälpmedel. Vi talar egentligen om två saker, tycker jag. Det ena är produktion av myndighetstjänster, alltså själva tillverkningsledet. Jag håller med om att det här är möjligt att göra i stort sett var som helst där människor bor. Man kan till och med vara hemma och arbeta effektivt med den nya teknikens hjälp. Vår handlingsplan för e-förvaltning, som antagits av regeringen, ger ytterligare nya möjligheter för detta. Jag vill inte alls ge upp möjligheten att vi kan få mer av produktion av tjänster runt om i vårt land. Det behöver inte alls vara i eller i någon residensstad eller så. Det kan ske på väldigt många olika sätt och med hög effektivitet, på samma sätt som produktion av varor också med den nya teknikens hjälp kan ske nästan var som helst på jordklotet. Man kan använda sig av väldigt effektiva metoder för att också göra komplicerade produkter runt om i världen. Där har vi tekniken på vår sida. Det andra är: Hur ska medborgarna komma i kontakt med våra myndigheter? Hur ska medborgarna få den myndighetsservice som de har rätt att förvänta sig? Ja, vi kommer aldrig att kunna ha stora myndigheter överallt ute i landet, utan där handlar det om nya möjligheter att använda den här tekniska utvecklingen och nya legala möjligheter att bryta ned de stuprör som har gjort det omöjligt för myndigheter att samverka lokalt. Lagen om samtjänst vid medborgarkontor är bra. Den är rätt tänkt. Men den bygger på att det är ett undantag när två eller tre eller fyra myndigheter samverkar. Det är därför som regeringen har gett utredaren tilläggsdirektiv. Vi har också fått förslag om hur de här stuprören ska kunna brytas ned och hur vi ska kunna få en bättre samverkan. Det nya, fru talman, är att jag också har inbjudit Hela ska leva och Kommuner och Landsting till överläggningar på om hur vi ska kunna få ett ännu mer finmaskigt nät av service ute i ren glesbygd. Då har jag sagt att det väl närmast handlar om det som jag kallar för servicecoacher. Du ska alltså kunna få hjälp, kanske i ditt byalag. Där ska det finnas möjligheter att ha datorer, också för människor som själva inte har dator. Det ska finnas någon som hjälper dig fram till var du kan hitta svar på dina frågor utan att du behöver åka till den stora myndigheten, som kanske finns väldigt långt bort. Det här kan jag inte se som en negativ utveckling. Det finns ett väldigt stort engagemang i de över 4 000 organisationer i Hela ska leva som väldigt gärna vill delta i den här verksamheten. Jag är nog inte beredd att, som , redan på förhand säga att det här inte kommer att leda till bättre service. Tvärtom tror jag att det finns förutsättningar för att produktionsledet ska kunna decentraliseras ytterligare genom den nya teknikens försorg och att vi genom en samverkan mellan stat, kommun och frivilligorganisationer ska kunna förbättra detta också lokalt. 53 (): Det är viktigt att man diskuterar nya former av service och att man söker sätt att samarbeta. Det är vi vana vid i glesbygd. Vi har haft lanthandlare som har agerat banker och apotek. Den formen av arbete och den formen av nedskuren service är vi vana vid. Men när det handlar om att myndigheterna faktiskt lämnar orten, när man lämnar ifrån sig en väl fungerande verksamhet, till exempel skattekontoret eller , och sedan går vidare till ett servicekontor som ska ersätta de specialisterna blir det en försämrad service. Jag säger inte att vi ska ha samma typ av kontor i alla småbyar. Utvecklingen och situationen ser väldigt olika ut i olika delar av landet. Men tittar man på regeringens politik ser man att den har gynnat storstadsregionerna och i och mångt och mycket haft en negativ effekt på glesbygden. Det handlar om avskaffande av arbetsmarknadsutbildningar och förändringar i framför allt den kommunala skatteutjämningen som har slagit väldigt hårt mot inland. Det handlar om avdragen för småföretagen och beskattning av trafikförsäkringen. Det är en ganska lång lista som visar på att regeringen inte har ett glesbygdsperspektiv. Vi ser hur man har styrt resurserna till grupper i storstadsregionerna och framför allt till den tiondel av befolkningen som har den högsta inkomsten. Vi i har fått allt färre samhällsresurser. När man ser att man inte försöker styra myndigheterna att ta det regionalpolitiska ansvaret är det oroväckande och väldigt upprörande för många. Vi kan prata lite mer om . finns ett förslag om att man ska slå samman , och . Jag tror att det precis ligger på regeringens bord. Det är ungefär 90-talet kvalificerade statliga jobb som vi inte vet vad som kommer att hända med. Det innebär en otrolig förlust av en unik kompetens och just om regionalpolitik. Jag tycker att det är en kompetens och kunskap som regeringen verkligen behöver. Jag känner också en oro över om det är en kompetens som man precis som när det gäller egentligen inte vill ha. Regeringen pratar ofta om sin jobbpolitik. Jag tycker att man borde se de statliga jobben som en motor ute i landet. och är ett tydligt exempel på hur statliga satsningar kan ge positiva effekter och också generera privata jobb. När försvaret försvann från och länet blev det en otroligt stor oro för framtiden. Det var naturligt. Men när vi valde från den socialdemokratiska regeringen att där lokalisera ett antal statliga myndigheter kunde vi se otroligt stora positiva effekter, inte bara genom de skatteintäkter som vi fick genom de statliga arbetstillfällena utan framför allt på det privata företagandet. När man ser att den här regeringen väljer en motsatt inriktning när det gäller de statliga jobben kommer de negativa effekterna precis på samma sätt som de positiva kom när vi valde att satsa. Jag tycker inte att jag har fått svar på frågan. Vi ska inte bara landa i servicen till invånarna. Det handlar om så mycket mer. Det handlar om att sprida de statliga arbetstillfällena som en motor i tillväxten ute i landet. 54 FINN (): Jag tackar interpellanten för en intressant frågeställning. Jag tackar även statsrådet för svaret. Jag tycker det var väldigt glädjande och klargörande när det gäller regeringens sätt att arbeta konstruktivt med att se över i stort, införlivat i en ny typ av samhälle med IT och de möjligheter som finns. Det handlar ytterst om att bedöma vilka myndigheter vi ska ha och via regleringsbrev ge direktiv som är vettiga. handlar det ytterst om, som jag tycker mig framskymta väldigt tydligt i kommun- och finansmarknadsministerns svar, att hushålla med skattebetalarnas pengar på ett rationellt och effektivt sätt för uppgiften. Låt mig ställa några frågor till interpellanten som gjorde att jag ställde mig upp här i debatten när jag läste själva interpellationen. Just när det gäller effekten på skattemedlen gör interpellanten gällande i sin interpellation att den politik som regeringen nu bedriver innebär, fast man har en utredare som tittar noga på detta, att effektivisering och privatisering av verksamheter kan få till följd att man får en förlust av kunskap och kompetens. På vilka uppgifter stöder sig interpellanten när det gäller att det skulle förhålla sig på det sättet? Det är väl inte nödvändigtvis så att kompetensen går förlorad för att den får en bättre skrud av ekonomisk användbarhet för samhället, oavsett om den är offentlig eller privat. När det gäller och , , och den fråga som togs upp här hade jag möjligheten att titta på det ur mitt huvudintresses synpunkt, nämligen forskningsfrågor relaterade till . Det är helt uppenbart att hade ett problem att bekräfta sin verksamhet just när det gäller att beforska arbetslivsvillkor. Den tidigare generaldirektören vägrade kategoriskt att anställa doktorander inom ramen för ALI:s ganska generösa direkta statliga bidrag, som dessutom var utan konkurrens sett ur allmän forskningssynpunkt från andra lärosäten. Att man inte aktivt vill ha de grupper som ska bedriva arbetet gör naturligtvis att inte var rationellt för att bedriva sin verksamhet. Att man då det läggs ned ställer det mot 30 arbetstillfällen i blir lite förvånande. Vad är viktigast här? De 30 arbetstillfällena? Eller den verksamhet man inte levde upp till som alla förväntade att man skulle göra, nämligen beforska arbetslivets villkor? Jag har till slut en fråga både till interpellanten och till statsrådet. Hur tänker sig interpellanten att regeringen skulle agera här? Det finns en annan sida av myntet. Vi har självständiga myndigheter, gudskelov, i det här landet med ett stort mått av bestämmande över bland annat sin organisation. Om regeringen och dess statsråd ingriper i den processen blir det fråga om huruvida det föreligger ministerstyre eller inte. Det leder i sin tur till att frågan kommer upp i . Jag vet inte riktigt hur interpellanten hade tänkt sig att tvinga ministern in på en sådan farlig väg för att sedan behöva svara på nästa fråga i . Det vill vi helst inte se, gärna undvika om vi kan det. Med anledning av detta vill jag rikta den sista frågan till statsrådet. Vi har faktiskt en ansvarskommitté som just nu har arbetat fram ett förslag som är under ytterligare planering och beredning. Kan det rentav vara lite olyckligt om en del myndigheter gör alltför stora omstruktureringar innan storregionerna som kanske blir resultatet av den verksamheten kommer på plats? Man kanske inte alltid från myndigheten har tålamod att avvakta vilka storregioner som bildas och som sedan är tänkta att harmoniseras med myndigheternas geografiska utbredningsområde. Min enkla fråga är alltså: Har statsrådet någon synpunkt på detta utan att nu riskera att tala så att det skulle bli fråga om ministerstyre? 55 Statsrådet (): Jag kan säga att till skillnad från Finn har jag ingen skräck för . Det är trevligt att uppträda där. Det är ledamöternas och kammarens rättighet att be utskottet att granska vad regeringen gör. Det är ingen fara. Det är fullt möjligt att styra myndigheterna genom regeringsbeslut. Den faran ser jag inte som något problem i sammanhanget, inte heller . Det är ett antal utredningar som pågår. Det är den så kallade som leds av generaldirektören för , , som ser över hela myndighetsstrukturen. Det är en viktig utredning. Vi har , vi har Kommunala kompetensutredningen, ett flertal utredningar som tittar på hur myndighetsstrukturen i olika avseenden ska vara. Sedan återstår, precis som Finn säger, hur det geografiskt ska indelas. Det är en annan fråga som vi kan diskutera. Jag anser inte att just den har någon bäring i det här sammanhanget. är inne på frågor om , och . Jag kan också på den punkten ge henne ett lugnande besked här . Det är nämligen så att i den proposition som lades fram som heter En effektivare förvaltningsstruktur inom politikområden med strategisk betydelse för nationell och regional konkurrenskraft ett långt namn gör regeringen den bedömningen att när det gäller verksamheten både inom , och bör lokaliseringarna i huvudsak vara desamma som de är om detta nu kan ha någon lugnande effekt på . Men jag tror att det är ett positivt besked. tycker inte att service för medborgarna är det viktigaste, utan det handlar mer om hur vi kan sprida de statliga myndigheternas verksamhet över landet. Det är, som jag sade tidigare, två helt skilda problem vi diskuterar här. Hur ska vi få sysselsättningen att växa i ? Det är naturligtvis väldigt viktigt att det finns tillgång till myndighetsservice, att vi också kan stötta lanthandeln, att vi kan bygga på den typ av verksamheter som också lantbrevbärarna som servar ungefär 650 000 hushåll utgör och att vi kan hitta samverkansformer mellan stat, kommun, kommersiella aktörer och även frivilligorganisationer. Jag och är helt överens om att det finns tekniska möjligheter att också decentralisera produktionen av statliga myndighetstjänster. Det finns exempel på detta, och jag har just gett ett positivt besked när det gäller , och i detta avseende. 56 (): Det var ju bra att ministern klargjorde för en av debattdeltagarna hur man kan styra myndigheterna från regeringens sida. Det finns moderna och kostnadseffektiva lösningar för att driva myndigheter, och man kan organisera dem på ett sätt som förenar arbetstillfällen ute i landet med att ge service till invånarna. Jag tycker att det är konstigt att ministern uppfattade mina inlägg som att jag inte skulle tycka att service var viktigt. Jag tycker det är viktigt, och jag vet att det är en förutsättning just för att företag ska finnas på orten och för att invånare ska kunna bo kvar på olika orter. Men jag menar att det ska vara en service värd namnet.