prot · GV09126 · 2008-06-11 00:00:00 — När man läser handlingarna är det krångligt med först ett halvt erkännande, sedan ett tillbakatagande av detta erkännande och så vidare. Det är dags att vi säger som det är: Det begicks ett folkmord på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer, pontier och så vidare i ingenting annat. I detta anförande instämde (). 139 (): Jag tänkte under rubriken rättigheter tala om Hizbullah. Det låter väl som en viss motsägelse. Motion U322 behandlas i detta ärende, och jag tänkte nämna några ord om den motionen. Vår motion väcktes efter det att Hizbullah hade utlyst ett regionalt krig med kidnappningar, riktade mord och terrorbombningar mot . Den situationen har lugnat ned sig, men det har hänt ett och annat . använde Hizbullah vapnen mot den egna befolkningen. Man har skaffat ett reellt inflytande över den politiska makten i . Den nytillträdda president sitter på en terroristorganisations nåder. Hizbullah är en av världens mest väldokumenterade terroristorganisationer. Man marknadsför en hel del av sina gärningar i de egna medierna, och man hyllar de personer som uträttar dåden. Europeiska unionen har en klassificering för terroristorganisationer. Jag ska inte läsa upp den. Den är tydlig, enkel och klar. Jag tror inte att någon hävdar att Hizbullah inte uppfyller alla kraven med råge. Där finns ambassadbombningar, flygkapningar, mord, kidnappningar. Det finns, och har funnits, människor i organisationen som är efterlysta av . Jag vill betona att Hizbullah inte är en organisation som hycklar med sina syften. Trots detta har EU lyckats med konststycket att inte terroriststämpla Hizbullah. Det finns länder inom EU, , , och det finns länder i vår omvärld, , , med flera, som har terroriststämplat organisationen i fråga. Men EU gör det inte. Jag tycker att det är beklagligt. Jag står här bara för att få fram de orden. Jag tycker att det är beklagligt när EU:s oförmåga att följa sina egna definitioner på något sätt blir en ursäkt för att inte göra någonting. Den del av världen där Hizbullah verkar är en problematisk del av världen, och om det behöver man inte säga någonting. Där finns det väldigt modiga människor människor som offrar sina egna liv genom att våga sänka garden, genom att våga sträcka ut en hand, genom att våga sträcka ut en fredskvist. De finns bland judar, bland muslimer och bland kristna. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi stöder just dem, oavsett var de befinner sig, i deras strävan. Det gör vi genom att stödja de modiga och ta avstånd från de fega. Jag önskar att framöver blir en mer självständig röst och vågar följa de enskilda länder runt om i vår omvärld som följer de definitioner som såväl FN som EU har antagit men tyvärr inte klarar av att följa. 140 (): Vi har haft en mycket engagerad debatt om mänskliga rättigheter , en fråga där står samlat och enigt. Men ändå kan vi komma till olika slutsatser om hur vi ska agera i enskilda frågor. En av dem gäller erkännandet eller inte erkännandet av folkmordet på armenier och assyrier/syrianer. Jag vill inför denna kammare och inför talmannen betyga att det säkert inte finns någon skillnad i sak mellan våra ståndpunkter i fråga om vad som har skett, men när det gäller tillvägagångssättet finns det olika strategier och tankegångar om hur man på ett klokt och ändamålsenligt sätt påverkar den opinion som är viktig i . Jag tillhör dem jag vill tillstå att jag inte tillhör majoriteten i denna kammare som tror att det ligger inte bara i det syrianska, armeniska eller kaldeiska folkets intresse att folkmordet erkänns utan djupt också för det turkiska folket. Jag tror nämligen att den här debatten kommer att upprepas och året därefter. Den kommer att upprepas ända fram tills riksdag en gång uttalar det som andra parlament har uttalat. Jag tror nämligen att det är väldigt sorgligt för att man har låst sig så starkt i denna fråga och inte har erkänt vad som faktiskt skedde under tumultartade år. Jag ska försöka vara lite personlig i det här i denna kammare. besökte jag den armeniska stadsdelen i i mitt liv. Jag träffade en armenier som hette . Han berättade för mig om det armeniska folkets historia och dess öde, hur det var det första folket som samlat gick över till den kristna tron och läran. Men han beskrev också någonting som hade ägt rum , räknat , och det var det folkmord som hans far- och morföräldrageneration hade gått igenom och som fortfarande var en del av honom. När man besöker , söder om huvudstaden, är detta en djupt levande fråga, mitt i den svenska verkligheten. Det skulle vara mig väldigt främmande att frånkänna någon som har varit med i denna debatt den djupaste viljan att stå upp för mänskliga rättigheter. Jag vill inte heller stå här i kammaren och säga att mina tankegångar skulle vara klokare än någon annans på det här området. Men jag har den övertygelsen att det tyvärr inte är i den turkiska nationens intresse att göra det här erkännandet. Jag vill komma med en teori, som jag gärna skulle vilja få en replik på. Kan det vara så att den regim, det politiska system och ytterst den grundlag och det tänkande som kom att prägla efter det omtumlande , det kemalistiska, det nationalistiska ett land där det bara bor turkar och inga andra folk; även om det finns kurder och kvarvarande grupper av armenier och syrianer skulle man säga att alla är turkar det system som de fortfarande har kvar, är anledningen till att inte kan erkänna detta? Det jag säger nu kan djupt misstolkas. Men att efter fick ett helt annat politiskt system, en helt annan författning och en helt annan inriktning på sin politik tror jag gjorde att det var en naturlighet för , även om det var smärtsamt, att erkänna vad en tidigare regim, ett tidigare politiskt system, hade gått igenom och erkänna: Vi är skyldiga till ett folkmord. Under mina i och dess utrikesutskott var det få ämnen som skapade en så isande tystnad när man skulle ta upp detta i anslutning till ansökan om medlemskap i unionen som brotten mot mänskliga rättigheter genom ockupationen av av det cypriotiska territoriet av norra men också folkmordsfrågan vad gällde de kristna minoriteterna i det dåvarande . Jag har en enkel syn och man är väl en enkel riksdagsledamot när man kommer från landsorten och det är att aldrig hade blivit medlem i Europeiska unionen om landet hade ockuperat ett grannland och sagt att folkmordet mot den judiska folkgruppen, Förintelsen, aldrig hade ägt rum. De som var med och grundade Europeiska unionen hade sagt: Ni är tvungna att göra upp med detta först, och därefter kan ni ansöka. Men i fallet , som har samma typ av författning, där fortfarande hänger på kaféer, restauranger, stadshus, alla officiella byggnader och skolor runt om, är det att svära mot det heligaste i den turkiska politiska traditionen att tänka sig att landsfadern, som dog , skulle kunna ha fel i någon fråga inklusive folkmordsfrågan. När nu ansöker om medlemskap i unionen medlemskapsförhandlingar pågår är det i ett läge när landets demokratiskt valda AKP-parti utsätts för en juridisk prövning om partiet har rätt att existera och om partiet har rätt att fatta beslut om kvinnor ska vara förbjudna eller inte att bära slöja i universitetsmiljö. Vi kan vara i ett läge snarare än vad vi tror att i ett land med över 70 miljoner invånare som förhandlar om medlemskap i unionen kommer dess författningsdomstol att förklara att hela regeringspartiet, som av turkarna röstat på, är helt olagligt. Det är ju det partiet jag vill verkligen ge de talare som har lyft fram detta ett erkännande som har medverkat till att det ändå finns en tillstymmelse till ett mer öppet klimat i folkmordsfrågan i än vad det har funnits tidigare, som 301 § i den turkiska strafflagen finns kvar. När jag står här som talare, och icke ledamot av utrikesutskott utan av skatteutskottet, beror det på att mitt möte med armenierna i den armeniska stadsdelen i gjorde ett outplånligt intryck på mig, liksom andra möten med armenier och syrianer utrikes men inte minst i det här landet. Jag vet att vi kommer att stå här igen, om vi lever och har hälsan, och debattera exakt samma fråga. kommer att drabbas av badwill för varje debatt i varje parlament där denna fråga djupt förknippas med . Jag tror att vi erkänner och kan förstå bakgrunden till att det finns en låsning i , men sanningen skall göra er fria. Det gäller också i , den turkiska statsbildningen och arvet från . När människor har utsatts för övergrepp, har utsatts för förbrytelser och våld, har blivit skändade, finns det inte bara sorg och en djup smärta utan också en längtan efter upprättelse. 141 (): Jag är glad över att vi tycks bli fler och fler som tycker att det är viktigt att vi får ett svenskt erkännande av folkmordet på armenier, assyrier/syrianer, kaldéer med flera i nuvarande och att riksdag i alla fall gör ansatser till att verka för ett svenskt, ett internationellt och ett turkiskt erkännande av folkmordet. Det är nu av riksdagspartierna endast som inte har någon riksdagsledamot som har motionerat i ämnet. Utrikesminister är alltför passiv i frågan och pratar om dialog och öppenhet. Visst, det är viktigt, men man måste göra upp med sitt förflutna för att kunna blicka framåt och för att kunna föra en dialog. sade på följande om folkmordet i : Dokumenten säger klart ifrån, att här ej är tal om övergrepp av underordnande, utan det är frågan om ett systematiskt folkmord, värre än vad vi någonsin sett maken till i . Jag vet att politik och diplomati är svårt, men jag beklagar ändå att riksdag fortsätter att avslå motioner i ämnet. Jag instämmer helt i den artikel som 68 professorer och forskare från hela hade i , nämligen . Jag ska citera ett utdrag ur artikeln: är informationen om folkmordet på armenier, assyrier och pontiska greker så omfattande att ingen seriös politiker med hedern i behåll kan hänvisa till bristande forskning som ursäkt för att inte erkänna det brott som begåtts. Vägran att erkänna ett etablerat faktum baserat på kvalitativ och kvantitativ forskning kan betraktas som likvärdigt med förnekelse. Konsekvensen av ett sådant resonemang skulle bli att inte heller Förintelsen skulle betraktas som ett folkmord, eftersom även den inträffade innan konventionen trätt i kraft, som har sagts här tidigare. Forskarna har gjort sitt jobb. är det de politiska ledarnas tur att ta sitt ansvar genom att erkänna katastrofen för vad den är, nämligen folkmord och ingenting annat. uttalade utrikesutskottet att det är angeläget och nödvändigt med en officiell redovisning och erkännande av folkmordet på armenierna. 1985 fastslogs i FN och i att det begått folkmord på det armeniska folket i början av detta sekel. backade ett steg med hänvisning till att det visat sig att det inte fanns någon sådan resolution. Och , 2008, debatterar vi åter frågan om och folkmordet. Det är oerhört viktigt att nu agerar med kraft inom EU och FN för att på en internationell nivå få till stånd ett erkännande av händelserna under Svärdets år som folkmord. Ett erkännande är oerhört viktigt för att få en upprättelse för assyrier/syrianers situation och deras identitet och en förbättrad grund för framtida dialog, som talar om. Därför är FN- och EU-resolutioner viktiga för att dessa dåd inte ska upprepas samt för att drabbade människor ska få en upprättelse. Jag tror att vi alla inte bara känner till och förstår många av de fruktansvärda saker som drabbar människor på vårt klot. Jag vet också att vi alla har olika kopplingar och anknytningar till människor som lever mitt i detta. Det är människor som kämpar för sina liv och för sina rättigheter i världens alla hörn. Det är människor som verkligen behöver aktiva stöd och solidaritet i sin kamp. För mig är frågan om det som kallas mer än så. För mig handlar det om mina egna dödade förfäder. För mig och för mina landsmän är det inte bara politik, utan främst en punkt där politiken direkt berör själ och hjärta. Det är ur det perspektivet som jag vill ge några kommentarer till mitt ställningstagande. Det ställningstagandet utgår från betydelsen av att vi , utan ytterligare dröjsmål, tar alla steg vi kan för att morden på mina och mina landsmäns förfäder äntligen ska kunna förklaras som folkmord i dess absoluta och hemska mening. Assyrier/syrianer är en folkgrupp med ursprung i landet Bethnahrin runt och . Hemländerna för den assyriska/syrianska gruppen är , , , och . bodde mer än en miljon assyrier/syrianer i . finns det bara några tusen kvar. Den stora utrensningen skedde som går under namnet Svärdets år, 19151919. Också efter har omfattande och dramatiska utrensningar och diskriminering skett. Det fasansfulla som drabbat armenier, assyrier/syrianer och kaldéer i samband med sönderfall är inslag i världshistorien som påverkat och påverkar generationer av de folkgrupper som utsattes. För mig och för mina landsmän handlar ett erkännande av Svärdets år som ett regelrätt folkmord om vår historia och vår identitet. Det handlar om att äntligen få världssamfundets stöd i vår bearbetning av ett dråpslag mot en folkgrupp som aldrig får glömmas. Det borde vara klart och tydligt uttalat i betänkandet. I ett avsnitt av betänkandet finns det mycket tydliga signaler som går åt rätt håll. Det är skrivningar som tydligt slår fast att riksdag bedömer händelserna under Svärdets år som så allvarliga att definitionen folkmord skulle ha använts om nu gällande konventioner hade funnits då händelserna inträffade. Det är glädjande att genom betänkandet medger att det som hände assyrier/syrianer under skulle kunna betraktas som folkmord enligt konvention, om den hade varit i kraft vid den aktuella tidpunkten. Jag kan förstå att det finns juridiska och diplomatiska komplikationer när frågan om folkmordet ska beslutas av riksdag. Internationella konventioner och begrepp måste följas, men för mig handlar det om betydligt mer än juridik, hur viktigt det än må vara. Mina förfäder överlevde inte folkmordet. De föll, på samma sätt som många av mina landsmäns förfäder, också offer för en hänsynslös utrensning . På det sätt som jag har hört av mina släktingar har också mina landsmän hört om folkmordet. Jag vill avsluta med en dikt om solidaritet, skriven av , en tysk präst som var berömd Hitlermotståndare: Först kom de för att hämta judarna men jag höjde inte min röst för jag var inte jude. Sedan kom de för att hämta kommunisterna men jag höjde inte min röst för jag var inte kommunist. Sedan kom de för att hämta fackföreningsfolket men jag höjde inte min röst för jag tillhörde ingen fackförening. Sedan kom de för att hämta mig och då fanns ingen kvar som kunde tala för mig. (forts. 8 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 7 § Beslut om ärenden som slutdebatterats TU14 Riskutbildning för körkortsaspiranter och andra trafiksäkerhetsfrågor Punkt 4 (Alkohol i trafiken) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v, mp) Votering: 153 för utskottet 145 för res. 2 51 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 24 c, 22 fp, 20 kd För res. 2: 112 s, 18 v, 15 mp Frånvarande: 18 s, 10 m, 5 c, 6 fp, 4 kd, 4 v, 4 mp Punkt 5 (Barn i trafiken) 1. utskottet 2. res. 3 (s) 3. res. 4 (v, mp) Förberedande votering: 119 för res. 3 33 för res. 4 150 avstod 47 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 156 för utskottet 113 för res. 3 33 avstod 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 3: 113 s Avstod: 18 v, 15 mp Frånvarande: 17 s, 10 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp Punkt 9 (Mobiltelefoni) 1. utskottet 2. res. 10 (mp) Votering: 267 för utskottet 17 för res. 10 18 avstod 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 87 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 10: 2 s, 15 mp Avstod: 18 v Frånvarande: 17 s, 10 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 11 (Pricksystem i körkortslagstiftningen) 1. utskottet 2. res. 12 (mp) Votering: 282 för utskottet 16 för res. 12 51 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 110 s, 87 m, 23 c, 23 fp, 21 kd, 18 v För res. 12: 1 s, 15 mp Frånvarande: 19 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Punkt 14 (Reflexvästar) 1. utskottet 2. res. 14 (s) Votering: 173 för utskottet 111 för res. 14 15 avstod 50 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 22 fp, 21 kd, 18 v För res. 14: 111 s Avstod: 15 mp Frånvarande: 19 s, 10 m, 4 c, 6 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. MJU17 Djurskyddskontroll m.m. i statlig regi Punkt 1 (Djurskyddskontroll m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (s, mp) Votering: 174 för utskottet 127 för res. 1 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 23 fp, 21 kd, 18 v För res. 1: 112 s, 15 mp Frånvarande: 18 s, 10 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp Punkt 2 (Finansiering av djurskyddskontroll m.m.) 1. utskottet 2. res. 2 (v) 3. res. 3 (mp) Förberedande votering: 21 för res. 2 14 för res. 3 264 avstod 50 frånvarande Kammaren biträdde res. () och () anmälde att de avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Huvudvotering: 265 för utskottet 20 för res. 2 15 avstod 49 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 110 s, 87 m, 24 c, 23 fp, 21 kd För res. 2: 2 s, 18 v Avstod: 1 s, 14 mp Frånvarande: 17 s, 10 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 5 mp () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 3 (Resurser till djurskyddskontroll m.m.) 1. utskottet 2. res. 5 (mp) Votering: 160 för utskottet 33 för res. 5 108 avstod 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 3 s, 87 m, 25 c, 23 fp, 21 kd, 1 v För res. 5: 1 s, 17 v, 15 mp Avstod: 108 s Frånvarande: 18 s, 10 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp SfU13 hantering av arbetsskadeförsäkringen Punkt 1 (Framställningen) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 156 för utskottet 146 för res. 1 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 1: 113 s, 18 v, 15 mp Frånvarande: 17 s, 10 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp Punkt 2 (Antalet arbetsskadeanmälningar) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v, mp) Votering: 155 för utskottet 146 för res. 2 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 24 c, 23 fp, 21 kd För res. 2: 113 s, 18 v, 15 mp Frånvarande: 17 s, 10 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 4 v, 4 mp 8 § (forts. från 6 §) Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (forts. UU9) 142 () replik: Låt mig läsa upp en liten passus i betänkandet: EU:s beslut utgjorde startskottet för en lång och omfattande process där ska anpassa område efter område inom landets administration och juridiska system till och uppfylla Köpenhamnskriterierna fullt ut. Jag tror att detta är en förutsättning för öppenhet och för fortsatt öppenhet och att EU-relationen är garantin för en korrekt framtida historieskrivning i och för respekten för minoriteter. lyssnade vi här till anförande. Jag respekterar hans hållning till fullo. Men jag måste ändå få fråga dig, : Hur har utrikesutskottsgruppen i ditt socialdemokratiska parti reagerat när du där framfört de här frågorna? 143 () replik: Först vill jag säga att har gjort några framsteg, men mycket finns bara på papper. När det gäller implementeringen och det praktiska handlandet finns det fortfarande brister. Man får inte tycka som man vill. Man får inte säga vad man vill. finns det en paragraf som heter 301. Efter många moment har de gjort några reformer för att det ska anpassas, men de har inte tagit bort paragrafen. Och är åtalad för sina åsikter därför att han nämnt folkmord. Hrant Dink dödades för sina åsikter därför att han nämnt folkmord. Också , en präst i , blev åtalad bara för att han nämnt folkmord. Det är mycket som har ändrats som en anpassning till Köpenhamnskriterierna tyvärr bara på papperet; i praktiken fungerar det inte. Det här är mina åsikter. Jag vill fråga hur kd ställer sig till frågan om folkmord. Före valet var många i och lovade mycket. De sade att de när de kom till makten skulle göra sitt bästa för att folkmordet ska erkännas. Vad tycker du , ? Det jag nu hört på dig är att du är emot. Du vill inte att man ska erkänna folkmordet utan yrkar bara bifall till utskottets förslag i betänkandet. Men det räcker inte som ett erkännande. 144 () replik: Det är allom bekant att det finns mycket övrigt att önska i ; där råder det nog inte minsta åsiktsskillnad. Men var det min möjlighet att fråga. Jag har tidigare utfrågats här om folkmordet och om och relationen. Men hade jag en fråga till dig: Hur har din utrikesutskottsgrupp reagerat du måste väl ha tagit upp detta och vad har de haft för svar till dig när du har framfört dina åsikter? 145 () replik: Jag tycker att man ska göra upp med sitt förflutna för att sedan gå vidare. Även i fallet måste man göra upp med sitt förflutna detta för att landet ska bli en fullvärdig medlem i EU. För att landet ska bli betraktat som en demokrati måste man göra upp med sitt förflutna. Jag har tagit upp frågan med mina kamrater i utrikesutskottet. Det som står i betänkandet är även deras åsikter. Mitt parti har ingen reservation om detta. I betänkandet står det att ifall konvention hade gällt skulle man kunna betrakta det som skett för folkmord, så det är ett indirekt erkännande inte ett direkt erkännande. För mig räcker inte det. Jag tycker att man ska gå ännu längre. sade 1972 i : Man ska kalla saker vid deras rätta namn. I det här fallet ska man inte gå runt frågan utan säga som det är. Det är fråga om ett folkmord, ingenting annat! 146 (): I mitt inlägg kommer jag att ägna mig åt att belysa situationen för de mänskliga rättigheterna i . Men först yrkar jag bifall till s-reservationerna 2, 5, 23 och 37. högtidlighölls årsdagen för massakern vid 1989. Det var då världen snabbt förändrades. föll, och det slutade lika plötsligt som oväntat. Till skillnad från andra länder fick demonstrationerna i ett annat och mycket blodigare slut. rullade stridsvagnarna in. Vad som sedan hände är fortfarande till stora delar höljt i dunkel. Vad vi vet är att oskyldiga människor dog. Hur många som dog vet ingen säkert, men att offren kan räknas i hundratal är utom tvekan kanske i tusental. sitter 130 personer fängslade för sitt deltagande i demonstrationerna. Alla dessa offer får inte ha varit förgäves. Vi måste fortsätta vår dialog med och vara tydliga i kritiken mot hur de förhåller sig till demokratin och de mänskliga rättigheterna. Det är ju så, herr talman, att de mänskliga rättigheterna är universella och allmängiltiga. Det finns inga särskilda mänskliga rättigheter för svenskar och kineser eller för män och kvinnor, utan de mänskliga rättigheterna är universella. De gäller lika för oss här i ett sommarfagert segerrusigt efter EM-fotbollssegrar och där man tror att inget ont kan hända. De gäller lika för folket i som inte tillåts behålla sin kultur eller utöva sin religion. De gäller lika för fabriksarbetare i som sliter ut sina kroppar under vidriga förhållanden och utan möjligheter att organisera sig i fria fackföreningar. Samma rättigheter gäller alltså alla, och de gäller lika. Tillväxten i visar på nya rekordsiffror , och utvecklingen verkar inte ha något stopp. Miljoner människor har lyfts ur fattigdom, och den personliga friheten har ökat på sätt och vis. Det är här är förstås glädjande, men det finns en mörkare sida. är fortfarande en enpartistat och en diktatur som förtrycker oliktänkande. har med den ekonomiska boomen vuxit i makt och inflytande i världen. Med ökad makt följer också ökat ansvar. Men agerar oansvarigt i internationella konflikter som i och .