prot · GW0947 · 2008-12-11 00:00:00 — De stora svenska företagen är alldeles för stora för det svenska banksystemet. Vi har en situation där de inte har möjlighet att få de kreditgivningar de hade tidigare. De går in i det svenska banksystemet. Med den storlek, den kreditvärdighet och de behov de har betyder det att det finns ett stort kreditbehov som normalt inte täcks inom det svenska banksystemet. Med den situationen pressar bankerna i sin tur pressade av sina utlånare små och medelstora företag allt hårdare. Det är en mycket bekymmersam situation som vi har anledning att följa, prata med bankerna om och lägga de generella grunderna på plats. Vid sidan har vi med regelverket för försökt säkra att andra kreditkanaler kommer på plats. Det kommenterade senast . Det arbetet ska naturligtvis drivas vidare framgent. 104 (): närmar sig sitt slut. Antalet dödade i trafiken är minde än året innan. Det är naturligtvis glädjande, men dessvärre mer ett resultat av lågkonjunkturen än av politiska initiativ och beslut. Regeringens trafiksäkerhetsarbete har kännetecknats av att man inte har prioriterat trafiksäkerhetsarbetet. Det finns flera exempel på brister i regeringens politik på trafiksäkerhetsområdet, men det mest anmärkningsvärda är nog att man inte tar till vara alla goda krafter för att minska antalet dödade i trafiken. Jag tänker framför allt på att man har satt en strypsnara på NTF:s verksamhet. Totalt tas 25 miljoner bort i stöd . NTF samlar över 70 organisationer och är den enda ideella organisationen som till arbetar med trafiksäkerhet. NTF har en kompetens som vi inte har råd att förlora. Min fråga till statsrådet är: Hur ser på folkrörelsernas och NTF:s roll i trafiksäkerhetsarbetet? 105 Statsrådet (): Jag tackar för en mycket viktig fråga. Till skillnad mot frågeställaren kommer jag att beskriva hur oerhört viktigt trafiksäkerhetsarbetet har varit för . Det handlar om att satsa på trafiksäkrare vägar, på mitträcken. Det är en mycket stark prioritering i närtidssatsningar för bättre och säkrare vägar över hela landet. Det är ett tydligt fokus på den enskilda individens möjlighet att bli bättre förare, på förstärkt körkortsutbildning och aktivt arbete för att gå vidare med alkolås för dem som är dömda för rattfylleri. Det är många frågor som den tidigare regeringen inte har orkat, mäktat med eller haft intresse av att arbeta vidare med. Vad det gäller NTF kan jag återkomma till det i nästa svar. 106 (): Jag tycker att ministerns svar visar på att hon inte ser NTF som en viktig part som har en viktig roll i det framtida säkerhetsarbetet. Vi socialdemokrater menar att den ideella rörelsen alltid har spelat en väldigt viktig roll för att höja kompetensen och medvetenheten om säkerhetsarbetet. NTF känner inte att de har det stödet från den sittande ministern. Framför allt ser man att det är brist på dialog i arbetet och diskussionen, eller monologen, som departementet har fört gentemot NTF när man har meddelat att bidraget och stödet ska försvinna. Jag tycker att det minsta man har kunnat begära från regeringen är en konstruktiv dialog och att man gett NTF tid att ställa om i sitt arbete så att man inte riskerar att tappa den här kompetensen. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man har haft så bråttom. Jag undrar fortfarande varför man inte vill stödja NTF. Varför har man haft så bråttom? Och varför vill man inte ge NTF en respit så att de åtminstone kunde ställa om sitt arbete innan man stryper finansieringen? 107 Statsrådet (): Jag tror att det är oerhört viktigt att se seriöst på arbetet med att öka trafiksäkerhetsåtgärderna så att vi får färre döda i trafiken. Det är oerhört positivt att vi kommer att se att vi har färre döda än 2007. Inte desto mindre förringar jag inte NTF:s arbete, snarare tvärtom. Men till skillnad mot den socialdemokratiska regeringen lyssnar den här regeringen på vad lämnar för kritik. Det är just den åtgärden vi nu har förändrat. NTF har samma möjligheter att erhålla resurser när man söker och har bra projekt för att stärka trafiksäkerheten i . Men vi har en mångfald av andra aktörer i , till exempel svenska motorcyklisters organisationer som har en oerhört viktig målgrupp, unga killar som kör motorcykel. Det är en mycket utsatt grupp. Jag ser fram emot att vi har nya aktörer inom trafiksäkerheten just för att nå de enskilda individerna för bättre, säkrare trafik och färre döda i den svenska trafiken. 108 (): Jag riktar min fråga till . Byggbranschen går in i den värsta lågkonjunkturen med en arbetslöshet som kommer att raka i höjden till . Regeringen har föreslagit ett ROT-avdrag riktat mot hushållen som en del i hushållsnära tjänster. Men man kan ju ana att villaägare tittar mer än en gång i plånboken innan de vågar investera. Undantaget är kanske svenskar boende i som får ytterligare ett avdrag att laborera med när de ska reparera sina pooler. Jag är rädd att vanligt folk inte har råd eller vågar på grund av dåliga tider och hot om arbetslöshet. Vad som behövs är väl en mer kraftfull satsning riktad mot fastighetsägare. Investeringsbidrag för miljonprogrammen är väl en bra idé. Att få i gång energibesparingar och klimatanpassning av bostäder är också en bra idé. Men varför inte öka tillgängligheten och förbättra utemiljön, främst för barn? Det tycker jag är jättebra idéer. Varför gör inte regeringen detta? 109 Näringsminister (): Jag tackar för frågan, . Det är viktigt att se att de som har det allra svårast är de små byggföretagen. Det är de som har minst marginaler. Det är de som har lättast att bli utslagna i den här situationen. Det är därför som ROT-avdraget är viktigt. Jag delar inte syn på ROT-avdraget. Det är väldigt många fastighetsägare som har vänt sig till småföretag för att få hjälp med allehanda reparationer och annat. När det gäller de stora bostadsföretagen och miljonprogram och annat kan ägarna av de företagen investera i energieffektivisering och annat och tjäna pengar. Jag brukar nämna som exempel. När de nu investerar för att minska energiförbrukningen gör de det på ett bra och marknadsekonomiskt sätt, och de tjänar pengar. Jag tycker att alla fastighetsägare behöver känna det ansvaret. Skattebetalarna ska inte gå in och betala sådant som ändå lönar sig på en vanlig marknad. 110 (): Antalet varslade i byggbranschen är nu över 5 000 byggjobbare. Av dem är det ca 700 som är lärlingar och riskerar uppsägning. De kanske redan har förlorat sitt jobb. Det är en hel generation av byggnadsarbetare som kan gå förlorad, vilket skulle vara en katastrof för branschen och för de unga byggarna personligen. Tvingas de avsluta sin lärlingsutbildning får de inte ut sina yrkesbevis, och då blir det svårt att återvända till branschen när det blir bättre tider. Varför då inte göra som jag sade i mitt tidigare inlägg? Det handlar om att ha en kraftig stimulans riktad mot fastighetsägare. Det ger ju så mycket positivt. Det motar bostadsbristen, ger jobb, stimulerar ekonomin, stärker välfärden och säkrar kanske lärlingarnas framtid. Jag vill ställa en liten detaljfråga till ministern. Vad vill ministern göra för att säkra byggnadslärlingarnas framtid? 111 Näringsminister (): Jag kan konstatera, inte minst efter den här frågestunden, att Socialdemokraterna på område efter område har pengar att göra både det ena och det andra. Vi är i den situationen att vi är regering. Vi är ansvarsfulla när det gäller skattebetalarnas pengar. Då måste man väga olika åtgärder mot varandra. Det är riktigt att det är bekymmersamt för byggsektorn. Men om man ska välja åtgärder ska man väl välja de åtgärder som är mest träffsäkra, som är riktade mot dem som har det allra svårast och som också ger ett bra resultat. ROT-avdraget är en sådan åtgärd. Jag har noterat att Socialdemokraterna själva har föreslagit en sådan åtgärd. Jag hoppas att det kommer att leda till att man nu jobbar med energieffektivisering och annat och att man i stället för att hålla på att snickra själv tar sig tid att beställa den hjälp som man kan få från alla företag runt om i hela . Som jag säger ska de större bostadsföretagen ha resurser att investera i till exempel energieffektivisering, och det är en lönsam investering. I det läget är det inte skattebetalarna som ska gå in och subventionera. Då ska man lägga ansvaret på enskilda fastighetsägare. Jag pratade med i går som kommer att göra en kraftfull satsning just här i många av de olika bostadsområdena i ett läge då kanske också priserna sjunker. 112 (): Min fråga riktar sig till justitieministern. I min hemstad är det många unga som begår brott, barn . Antingen gör de det på eget bevåg eller för att de är tvingade av vuxna. Många av de brotten utreds inte. Det tas inga dna-prov. Offren får inte veta vem som har utsatt dem för brottet. Min fråga är: Vad vill justitieministern göra för att skydda brottsoffret och för att markera för de unga att det inte är acceptabelt att begå brott? 113 (m): Vi har stora problem med att brottsligheten sjunker ned i åldrarna. Många förövare är väldigt unga. Vi har en straffmyndighetsålder i . När man inte är straffmyndig lämnas ärendet i allmänhet över till . Jag tycker att det är en bra ordning att barn är barn. Men det är bekymmersamt att så lite görs när det gäller unga som begår brott. Därför har vi tillsatt en utredning. Jag fick förslag i går om att huvudregeln i fortsättningen ska vara att polisen utreder alla brott. På det viset får vi bättre utredningar när det är grova brott och när förövarna är väldigt unga. I det paketet finns också förslag om att vi ska kunna drogtesta tidigt mot föräldrarnas vilja. Det är alldeles nödvändigt att vi tar reda på om barn har missbruksproblem, för det förvärrar kriminaliteten och försvårar sociala insatser. 114 (): Min fråga till justitieministern är också: Kommer man fortsättningsvis att kunna ta dna-prov på de här unga personerna? Många av dem återfaller ju i brottslighet. 115 (m): Det finns ett förslag från utredaren som handlar om dna-prov av det skälet. Låt mig bara säga att innan jag har hört remissynpunkterna på hela förslaget ska jag inte sätta ned foten i varje detalj. Min huvuduppfattning är inte att det viktiga är att hålla koll på att ungdomar kan ha begått brott tidigare utan att faktiskt få stopp på kriminaliteten. Vi måste stoppa rekryteringen av unga till kriminalitet. Därför ska vi se till att vi har verktyg för att snabbt ta reda på om det finns missbruksproblem eller om ungdomarna fås att ta droger för att de ska våga gå äldre kamraters ärenden, vilket inte heller är ovanligt. Har vi ordentligt rett ut vad som gäller? Det är viktigt för brottsoffren, men jag tror att det framför allt är viktigt för de här ungdomarna. När vuxenvärlden visar att vi vet vad som har hänt är man nämligen också trovärdig när man sätter upp regler för hur behandling och stödinsatser ska utformas. Jag tror att det är helt nödvändigt att göra mer, och det är för mig obegripligt att det har fått vara så lösligt som det har varit . Vi ser ju hur illa det har gått. Därmed var dagens frågestund avslutad. Vi tackar deltagande statsråd och ledamöter. 10 § (forts. från 8 §) Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik (forts. CU1) 117 (): betänkande över budgetområde 18, Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik, lägger fast villkoren för bostads- och konsumentpolitiken för de nästkommande åren. Det här låter betydligt kraftfullare än vad det är eftersom den moderatledda regeringen faktiskt har avskaffat båda dessa politikområden. Till betänkandet finns därför 14 reservationer och 4 särskilda yttranden som bland annat pekar på hur politikområdena skulle kunna återupprättas. När det gäller anslagsfördelningen har oppositionspartierna valt att inte delta i beslutet, utan vi lämnar i stället var sitt särskilt yttrande där vi redovisar våra respektive uppfattningar om hur anslagsområdet borde ha sett ut. Den sjukliga konsumtionshysteri som finansierats av ansvarslös utlåningsverksamhet och fantastiska förväntningsvärden kommer inte precis som någon överraskning för den som vågar se kritiskt. Att en finanskris skulle bli en del av resultatet har länge varit ganska självklart. Att det bakom finanskrisen sedan finns en real kris är inte heller någon nyhet för den som vågat se. Flera viktiga råvaror är på väg att ta slut, och det handlar inte bara om olja, koppar och fosfor. Tillgången på rent vatten har på många håll blivit ett mycket stort problem. De tydliga förändringarna av klimatet gör också att till och med försäkringsbolagen börjar tveka att försäkra fastigheter i utsatta områden. Oron har en verklig bakgrund. Tyvärr använder nu många begreppet real kris på ett i mitt tycke felaktigt sätt i den svenska debatten. Konsekvenserna av finanskrisen beskrivs av många som en real kris trots att det i verkligheten handlar om just konsekvenser av finanskrisen och inte om en kris i sig. Den verkligt stora krisen består i stället av att de livsuppehållande systemen på vår jord är överansträngda och på många håll utslagna. Krisen består i överutnyttjande av naturresurser och det krassa fundamentet att många av de ändliga resurserna faktiskt är på god väg att ta slut. Det är det som är den verkliga krisen. När tillgången inte kan mötas av efterfrågan, vare sig i närtid eller , på grund av att resurserna helt enkelt nästan har tagit slut tenderar priserna att skjuta i höjden både snabbt och kraftfullt. Även om vi naturligtvis ser konjunkturella kortsiktiga prisvariationer är riktningen väldigt tydlig: En verklig och allvarlig brist på resurser kommer att göra det mesta väsentligt dyrare, detta oavsett finanskrisen. Därför är det viktigt, herr talman, att vi ställer om vårt samhälle utifrån dessa helt nya villkor. Samhällsplaneringen är ett nyckelområde när det gäller att hantera den omställningen. Den största potentialen, menar jag, finns i att bygga om våra byggda miljöer så att onödiga transporter minimeras. Med en genomtänkt struktur kan alla förflytta sig det de behöver och önskar på ett enkelt och effektivt sätt utan någon större klimatpåverkan. Det handlar inte bara om att bygga för de bästa transportsätten, utan det handlar också om hur vi planerar och hur vi använder den byggda miljön. av de totala ytorna kan tas i anspråk av kommunikationer, i första hand med bil, vilket i sig skapar avstånd som ytterligare ökar behovet av bilar. Bilism skapar bara genom sin existens ett ökat behov av mer bilism. Så kan man kortfattat uttrycka det. Om man har en planering som utgår från hög tillgänglighet för funktionshindrade, barn och gamla och bra närservice och har som utgångspunkt att promenader och cyklande är de huvudsakliga sätten för närtransporter, då har man goda förutsättningar för att bygga ett hållbart samhälle. Med tydliga stråk för kollektivtrafik blir behovet av bilism minimalt. Mindre buller, färre farliga partiklar i luften och mindre avgaser ger ökad välfärd, anser vi i . Mer naturlig vardagsmotion ger även det ökad välfärd. anser även att en ökad satsning på radonsanering skulle rädda många liv. Det är också ett exempel på ökad välfärd. Att genomföra det av under God byggd miljö föreslagna utvecklingsprogrammet för fysisk planering skulle innebära att vi får ett bra verktyg för den nödvändiga omställning vi har framför oss. Därför föreslår just detta. Vi anser även att det är sorgligt att regeringen inte ger reella förutsättningar att arbeta med bullerfrågor som man borde. föreslår därför även att ett för bullerfrågor skapas under . Totalt väljer vi att öka anslaget för de här sakerna med 215 miljoner . Den lågkonjunktur som just nu slår väldigt hårt mot många sektorer i samhället är ett faktum. Men det är liksom inte bara en vanlig gammal hederlig lågkonjunktur där till exempel räntevapnet har en påtaglig effekt. Den här lågkonjunkturen beror nämligen till viss del även på den tilltagande resursbristen och också på en begynnande förändring av människors värderingar. För de kommersiella aktörerna är långsiktighet väldigt svårt när råvarutillgången faktiskt riskerar att bli en maktfaktor och de traditionella marknadsreglerna inte längre gäller. Marknadsekonomin har ju omedvetet alltid utgått från att nya fyndigheter dyker upp när de gamla sinar. Men sker inte det längre, åtminstone inte i en sådan omfattning att det egentligen har någon betydelse när resursknappheten tilltar. Då kan faktiskt andra överväganden än marknadsmässiga helt plötsligt avgöra pris och tillgång. En tillräckligt stor grupp konsumenter runt om i den globala ekonomin har också insett det här. De vägrar att fortsätta att vara den konsumerande motor som enligt marknadsteoretikerna ska driva på en fortsatt utplundring av jordens livsfunktioner och därmed också fullborda den totala ekosystemkollapsen. Den globala utmaningen menar jag kräver ett systemskifte, globalt, regionalt, exempelvis inom EU, och nationellt, men även ända ned på den lokala golvnivån. Jag menar att vi befinner oss i en unik situation, när det gäller både problem och möjligheter. Men åtgärderna i vårt land behöver för den skull inte vara systemfrämmande. Med en kraftfull politisk vilja, med insatser och tydliga mål, eller man skulle kunna kalla det visioner, kan situationen hanteras med de modeller för demokrati som vi har byggt upp i vårt land. Jag anser att det krävs en långsiktighet i politiken och att populism och snabba poänger, som av väljarna ofta uppfattas som pajkastning, läggs på hyllan. Då pratar jag om en långsiktighet som oftast inte ryms inom några lönsamhetskalkyler utan som har just med byggandet av visioner att göra. Folkhemsbostäderna och miljöprogrammet är exempel på visioner som har genomförts. Det är klart att det mot den bakgrund som jag har gett kan uppfattas som futtigt att ta sådana exempel, när utmaningarna som vi står inför är så oändligt mycket större än att bygga bort trångboddhet. Men eftersom civilutskottet har ansvar för bostadsfrågorna tycker jag att det kan vara ett bra exempel. Bra bostäder är också en grundförutsättning för hälsa, för utbildning och för välfärd. Det glöms ofta bort, inte minst av den moderatledda regeringen. Delar av bostadsbeståndet i vårt land är också i stort behov av omfattande underhållsinsatser. Som exempel kan vi ta de så kallade folkhemsbostäderna, 540 000 lägenheter som är byggda . Enligt saknar 400 000 av de här lägenheterna fungerande ventilation och mer än hälften, ungefär 300 000, har så dåliga fönster och så bristfälliga vatteninstallationer att de är i stort behov av att bytas ut. De 15 därpå följande åren, 19601975, byggdes det nästan en miljon lägenheter, det som kallas för miljonprogrammet. Bostäderna från de här två epokerna representerar av alla de bostäder i vårt land som människor bor i . Det är områden med stora renoveringsbehov. Takten skulle förmodligen behöva ökas, som vi i har bedömt det, till att ytterligare runt 50 000 bostäder renoveras för att man inom en rimlig tid ska nå en godtagbar standard i de här lägenheterna. Vi har lagt fram ett sådant förslag. har utformat ett stöd, men det behandlas inte i det här betänkandet, eftersom vi har valt att knyta stödet till klimatförändringsproblematiken, till klimatfrågan och lågkonjunkturen. Vi har valt att placera det som ett stöd inom vår energipolitik. Därför ligger det under utgiftsområde 21, Energi. Vi har valt att utforma det så att det faller ut i proportion till uppnådda energisparmål. Jag tycker i alla fall, fast det ligger där det ligger, att det är viktigt att nämna det i den här debatten eftersom jag har uppfattat att majoriteten ibland ägnar sig åt att peka på skillnader mellan oppositionspartiernas olika förslag. Det är riktigt att vi har valt olika metoder för att kanalisera våra förslag. Vi väljer att lägga tyngdpunkten på olika ställen, vilket gör att det i riksdagshanteringen ibland hamnar under olika utgiftsområden. I stora drag har vi samma ambitioner. Samtliga oppositionspartier anser att det är viktigt att utforma stödåtgärder för att snabbt ge stöd för upprustning av eftersatta bostäder som faktiskt, om det inte sker, även kan vara ett hot mot folkhälsan. Vi i menar alltså att ett väldigt bra och effektivt sätt att möta konjunkturnedgången är att vårda, att underhålla och att förädla den byggda miljön. Den här typen av insatser ger många jobb. En sådan satsning kan alltså, om styrmedlen utformas på rätt sätt, lätt bli en väldigt viktig och effektiv del i arbetet med att möta de krav som klimatförändringarna också ställer. Sedan budgetmotionen, som den här debatten är en del av, väcktes har det ju hänt mycket. Det har lagts fram många förslag som också påverkar det här området. De tidigare talarna har nämnt lite om det. Jag har valt att inte beröra det utan hålla mig till betänkandet i det här sammanhanget. Jag ska avsluta med att helt kort tillägga några saker. Vi från anser att det är väldigt viktigt att hissbidraget återinförs. Vi tycker, som jag har nämnt, att radonsaneringen är väldigt viktig. En intensifiering där skulle vara bra. Vi menar att Fonden för fuktskadade hus, där vi har valt att lägga 10 miljoner, måste återinföras. Det byggs faktiskt fortfarande ganska många hus som inte klarar de krav vi har på fuktinträngning och därmed på kvaliteten på inomhusluft. De husen gör människor sjuka än . Det är inte en passerad fråga. Det här menar vi är helt oacceptabelt. Det måste hanteras av regeringen. Vi har också valt att öka anslaget till med . Vi menar att det ökade inslaget av konsumentköp över gränserna kräver större informationsinsatser från samhällets sida för att stödja konsumenterna. Vi menar också att de snabba förändringarna av varusortimentet i butikerna, som ju är en naturlig konsekvens av den snabbt ökande globaliseringen av handeln, gör att en säker handel kräver ökade kontrollmekanismer. Det har blivit alldeles för vanligt att speciellt leksaker av olika slag innehåller farliga kemikalier som hinner ända ut i hemmen innan någon reagerar. Här handlar det ofta om färger, men även om annat i leksakerna. Det vill vi försöka hindra genom en ökad kontrollfunktion som vi lägger rätt mycket pengar på. Min talartid har redan gått, har jag sett. Därför ska jag, herr talman, för tids vinnande yrka bifall endast till reservationerna 1, 12 och 13. För övrigt anser jag också att infrastruktursatsningar är en viktig del som måste göras för att möta konjunktur- och klimathotet. Då är det självklart att dubbelspåret mellan och och Dalabanan är viktiga centrala stråk i vårt järnvägsnät för hela näringslivet norr om som regeringen borde prioritera. 118 (): I dagens debatt diskuterar vi, som vi har hört, kommande års budget för bostadspolitiken och konsumentpolitiken. Jag kommer i mitt anförande att prata om bostadspolitiken. Min kollega kommer att prata om konsumentpolitiken. Vi har i tidigare anföranden hört oppositionen gå till angrepp om bostadspolitiken med många invektiv och stora ord om att de har lösningar på samtliga problem, vilket absolut kan diskuteras. Vad är det vi ska besluta om ? Jo, först och främst antar vi mål för bostadsmarknaden och för ett hållbart samhällsbyggande. Målet för bostadsmarknaden är långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. Målet för ett hållbart samhällsbyggande är att fysisk planering, byggande och lantmäteriverksamhet ska vara ändamålsenliga. Syftet är att ge alla människor en från social synpunkt god livsmiljö där en långsiktigt god hushållning med mark, vatten, naturresurser och energi samt ekonomisk tillväxt och utveckling främjas. Hållbart samhällsbyggande ska bidra till att minska påverkan på klimatet. För mig som moderat och för alliansen är detta tydliga och bra mål som visar vad vi vill uppnå. Vår målsättning är att skapa långsiktiga och hållbara spelregler för bostadsmarknadens aktörer, något som i sig kan vara smärtsamt när en bransch som är van att få bidrag till sina företag för att bygga hyresrätter helt plötsligt ska stå på egna ben.