prot · GW0926 · 2008-11-12 00:00:00 — Det är ett faktum att den svenska befolkningen blir allt äldre, och kommer många personer att lämna arbetslivet. Att allt färre personer ska försörja allt fler kan få negativa konsekvenser både på arbetsmarknaden och i samhällsekonomin i stort. Det utgör ett verkligt hot mot den framtida tillväxten och välfärden. Ökad arbetskraftsinvandring är därför en av flera nödvändiga åtgärder för att säkra att det finns tillräckligt många händer i svenska företag men också i sjukvården och i äldre- och barnomsorgen. På så sätt kompletterar en ökad arbetskraftsinvandring regeringens åtgärder för att tillvarata den arbetskraft som redan finns inom riket. Jag tror också att arbetskraftsinvandring kan ha en positiv inverkan på synen på invandring över huvud taget till vårt samhälle. Att vår invandring dominerats av asylperspektivet har med tiden bidragit till att forma bilden av invandrare som passiva mottagare av hjälp. Frågan att ta ställning till har blivit om huruvida man är för eller emot denna solidaritet. Lyckligtvis har asylmottagandet alltjämt ett brett stöd såväl här i som ute i landet. Men den endimensionella synen på invandringen och på invandrare gör oss sårbara för främlingsfientliga strömningar. Möjligheten att arbetskraftsinvandra till ska naturligtvis inte ersätta möjligheten att söka asyl här. Rätten att söka asyl i är grundläggande, och den värnar vi. Däremot ser vi att arbetskraftsinvandring kan bidra till att skapa en mer positiv bild av migration till . De nya reglerna som regeringen tillsammans med nu har lagt fram innebär att vi får ett effektivt och flexibelt system för arbetskraftsinvandring, ett av världens mest öppna system faktiskt, utan kvoter och poängsystem som lägger hinder i vägen för den som till exempel inte har akademisk utbildning eller talar rätt språk. När jag deltog i socialförsäkringsutskottets hearing om arbetskraftsinvandring berättade jag om det intresse som finns för denna ökade öppenhet i nordligaste hörn. Men det är inte bara i som de nya reglerna för arbetskraft emotses. besökte jag med en delegation. Från till Pune, från till går det en röd tråd, en tråd av människor som ser möjligheterna till att utbyta kunskap och kompetens i gränsöverskridande verksamhet i privat och offentlig sektor. är redo att förse den svenska arbetsmarkanden med den kompetens som ni behöver, och vi uppskattar ert mot att våga skapa enklare och öppnare regler för arbetskraft som vill komma till ert land så löd budskapet från ministrar, företag, utbildningsinstitutioner och medborgare i som en reaktion på nya lagstiftning. Det ska alltså bli lättare för människor att komma till för att arbeta, och det ska bli lättare för arbetsgivare att rekrytera arbetskraft från länder utanför . Detta ska ske utan att man kompromissar med reglerna på den svenska arbetsmarknaden eller kontrollen av vem som kommer eller under vilka villkor. Den nuvarande myndighetsbaserade prövningen av om det finns behov av att rekrytera arbetskraft ska däremot upphöra. Arbetsgivarens bedömning av behovet av en sådan rekrytering ska vara utgångspunkten. Arbetsgivare vet förstås bättre än myndigheter vilken kompetens som behöver anställas. Någon risk för undanträngning av den arbetskraft som redan finns inom landet finns inte. Möjligheten måste ges för kvalificerad arbetskraft inom EU att vara med och konkurrera om tjänsten i enlighet med regelverket. Eftersom samma villkor ska gälla för en arbetstagare utanför EU som för en svensk eller europé så kommer arbetsgivaren i första hand att anställa arbetskraft som finns tillgänglig. Det är naturligtvis logiskt. Att arbetskraftsinvandring sker under ordnade former är viktigt för förtroendet för reformen. Därför måste vi säkerställa att erbjudna anställningsvillkor och försäkringsskydd motsvarar vad som gäller för andra arbetstagare i . Vi värnar den svenska modellens grundprinciper. Det är upp till parterna på arbetsmarknaden att i kollektivavtal reglera villkor och löner. Ni har som lagstiftare satt de yttre rättsliga gränserna, men vi har ingen statlig inkomstpolitik och heller inga statligt garanterade minimilöner i . Detta är en modell som har tjänat oss väl. Den har skapat en arbetsmarknad präglad av ordning och reda, och jag är övertygad om att den kommer att fortsätta att göra det även efter det att vi har fått nya regler för arbetskraftsinvandring på plats. Min resa till har påmint mig om att i samma takt som globaliseringen intensifieras så kommer människor att röra sig över gränser i större utsträckning på samma sätt som varor, tjänster och information. Likaväl som svenskar gärna söker sig utomlands för att arbeta så vill andra länders medborgare söka sig till nya länder i samma syfte. Utmaningen ligger alltså i att hantera migrationsströmmar på ett bra sätt, och det gör man genom att ställa upp ett tydligt regelverk och genom att säkerställa att goda villkor gäller för alla på arbetsmarknaden, inhemsk arbetskraft såväl som utländsk. Nästa utmaning ligger i att framstå som ett attraktivt alternativ i den globala konkurrensen om arbetskraft. Det kräver ökad öppenhet och låga trösklar. Det kräver också att även andra rättigheter tillförsäkras arbetskraftsinvandrare och deras familjer. Med förslaget om nya regler för arbetskraftsinvandring som nu har att ta ställning till står berett att möta dessa utmaningar. (Applåder) I detta anförande instämde , , , och (alla m), (), (), , (båda kd) samt (). 99 () replik: Statsrådet ger en resumé över det förslag som har arbetats fram i . Han ger också en bild som i väldigt stor utsträckning överensstämmer med den bild som jag tror att de allra flesta i den här kammaren ställer upp på. Det var också en bred förankrad uppfattning i . Där skiljer vi oss inte speciellt mycket. Vad statsrådet sedan försöker göra är att markera att det skulle finnas en massa dunkla tankar bakom vissas agerande. Han talar om stängda respektive öppna dörrar. Vi kan i och för sig konstatera att vi har haft en arbetskraftsinvandring även när dörrarna var så kallat stängda. De var kanske inte tillräckligt öppna enligt . Men de var absolut inte stängda. Det kan vi se av den statistik som finns. Den kan naturligtvis förändras. Det är vi inte helt oense om. Vi var till och med ganska överens om att vi kan hitta formerna för hur det ska vara. Det visar sig också i majoritetens förslag i utredningen och i minoritetens förslag nu i utskottets betänkande. har lyssnat in vad diskussionen har inneburit här. Han har hört parti efter parti tala om att det ska vara ordning och reda genom att oseriösa, hänsynslösa arbetsgivare som inte drar sig för att utnyttja människors utsatthet ska lagföras och markeras ut. Vill agera på ett sådant sätt att man gör det? I den bok som jag tidigare tog upp beskrevs detta som ett dagligt förhållande ute på den svenska arbetsmarknaden. Som fackligt aktiv får jag alldeles för ofta signaler om arbetsgivare som beter sig på det viset. Är inte orolig över den tendens som vi har kunnat se och som beskrivs i den bok som jag tidigare åberopade utifrån den diskussion som de övriga allianspartierna här markerar i den debatt som vi nu har fört? 100 Statsrådet () replik: Jag vill göra det genom att tillämpa 20 kap. utlänningslagen, som säkert känner till. Där står det föreskrivet att den som anställer illegalt invandrad arbetskraft arbetskraft som befinner sig här utan tillstånd dömes till böter eller fängelse. Det behövs ingen ny lagstiftning på området. Det finns redan tillräckligt med lagar, men det handlar om att tillämpa dem. Vad jag vill göra är att se till att man upptäcker detta, anmäler det och lagför de personer som ägnar sig åt den här verksamheten. Jag tror inte att har någon annan uppfattning än regeringen och alliansen i den här frågan; jag hoppas i alla fall att han inte har det. Jag tycker att detta är den centrala frågan. 101 () replik: Det finns gällande lagstiftning, säger . Det är inte första gången han säger det. Vi ställer frågan: Hur många arbetsgivare har lagförts enligt den lagstiftning som åberopas när det gäller att utnyttja människors utsatthet? I den bok som jag åberopar för fjärde gången , tror jag, beskrivs ett antal ärenden som uppenbart är av sådan karaktär att de borde lagföras. Det är just sådant agerande som majoriteten här skriver att det gäller utlämnande, oseriösa och hänsynslösa arbetsgivare och så vidare. Jag vet också av erfarenhet att det finns en utvecklande tendens på arbetsmarknaden jag får snart sagt signaler om det. Tyvärr får jag olika signaler från de olika statsråd som företräder arbetsmarknadens område. är nu inne på den här delen, arbetsmarknadsministern diskuterade varselfrågorna och andra ministrar har agerat på annorlunda sätt. Vi får olika signaler som skruvar den svenska arbetsmarknaden på ett sätt som gör att vi blir oroade. Jag uppfattade att framförde att det skulle finnas dunkla tankar bakom mitt och Socialdemokraternas agerande. De är inte dunkla. De är ganska öppna. Vi står på löntagarnas sida. Vi står på de anställdas sida. De fackliga organisationerna står på sina medlemmars sida, och de står på den sida där löntagarna finns. De ställer också upp för icke medlemmar för att möta de arbetsgivare som är hänsynslöst utnyttjande, precis som majoriteten själv skriver i sitt betänkande. Jag har förhoppningen att nu sätter kraft bakom orden i det han säger och agerar för att nu lever upp till Europeiska kommissionens förslag om att på ett mer kraftfullt sätt lagföra de arbetsgivare som agerar på precis det sätt som själv har beskrivit här i kammaren . 102 Statsrådet () replik: Det absolut bästa sättet att bekämpa de problem som tar upp är naturligtvis att erbjuda bättre vägar för legal migration till vårt land. På det viset kan man bygga bort problemet. Det har inte bara företrädare för alliansen pekat på, utan från har också mycket förtjänstfullt lyft fram att vi bygger för framtiden. Vi bygger för att bekämpa de problem som uppstår när människor hamnar i ett utsatt tillstånd. Men vad är svar? Det är att yrka avslag på hela propositionen från början till slut. Det finns inga förslag i den socialdemokratiska motionen om ytterligare åtgärder på området i varje fall inte vad jag har kunnat läsa mig till. Men om har något är han välkommen att presentera det vid ett annat tillfälle. När vi ändå håller på måste jag säga något om en annan märklig sak i sammanhanget. När man tittar på tillämpningen av lagar och regler i det här samhället hur var det som Socialdemokraterna hade makten? Vilka förändringar till förslag när det gäller att utvidga möjligheten att lagföra människor som anställer illegalt invandrad arbetskraft tog man initiativ till? Jag kan inte se några sådana initiativ. Jag måste säga att jag tror att vi står på trygg mark med det här förslaget. Det innebär att vi bygger bra välfungerande system för ordning och reda på arbetsmarknaden när det gäller arbetskraftsinvandring. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 22 §.) 21 § Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning Föredrogs socialutskottets betänkande 2008/09:SoU3 Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning (prop. 2008/09:28). 103 (): Vi ska nu debattera propositionen Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. I propositionen föreslår regeringen att ska tillträda internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. ska också tillträda ett frivilligt protokoll till konventionen som innebär att den som upplever sina rättigheter kränkta kan klaga till en övervakningskommitté. Tillträde till konventionen och protokollet innebär inga ändringar i lagstiftningen. Konventionen antogs av och öppnades för undertecknande . I betänkandet behandlas regeringens proposition 2008/09:28 Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Tre följdmotioner har väckts. Dessutom behandlas en motion från den allmänna motionstiden . Med detta önskar jag att vi får en givande debatt. 104 (): stöder regeringens förslag om att ska tillträda FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och att ska godkänna det tillhörande fakultativa protokollet. Men vi menar, som många remissinstanser också gör, att det återstår mycket att göra innan kan sägas leva upp till konventionens innehåll. Något hade regeringspartierna kunnat åtgärda redan i det betänkande vi debatterar , men tyvärr har man inte velat göra det. Det är därför, herr talman, har tre reservationer i betänkandet, varav två tillsammans med . Självfallet står jag bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation nr 2. Enligt regeringens egna beräkningar är det totala antalet personer med funktionsnedsättning i mellan 1 300 000 och 1 450 000 individer, alltså av den totala befolkningen. Med andra ord kommer denna konvention att direkt omfatta och beröra en betydelsefull del av svenska folket. Därför är det viktigt att konventionstexten finns tillgänglig för så många som möjligt. vill i detta sammanhang lyfta upp en annan konvention som har ratificerat, nämligen den europeiska konventionen om skydd för regionala eller nationella minoritetsspråk en konvention som förpliktar till att stödja de nationella minoriteternas språkliga och kulturella utveckling. Våra fem nationella minoritetsspråk är som bekant finska, jiddisch, chip, samiska och meänkieli. Vi menar att det är stor brist att kvinnor och män med funktionsnedsättning från de nationella minoritetsgrupperna saknar möjlighet att läsa konventionstexten på sitt modersmål. Majoriteten i socialutskottet avslår yrkande att konventionstexterna översätts till de nationella minoritetsspråken med hänvisning till att den svenska översättningen än så länge är preliminär. Vi kommer alltså att fatta ett beslut om en preliminär översättning här i kammaren och använda formuleringar ur betänkandet i olika sammanhang, men de nationella minoriteterna kan inte få tillgång till översättningen av texten för att den är preliminär. Den argumentationen är inte hållbar, tycker jag. Utskottsmajoriteten konstaterar i betänkandet att utskottet utgår från att följer denna fråga. Det vet vi inget om. Däremot känner jag till att och uppmärksammade regeringen om problem som kan medfölja när man har bristande kunskaper i det svenska språket, hör till nationella minoriteter och har en funktionsnedsättning. Därför föreslog man att konventionstexten ska tas fram på de nationella minoritetsspråken för att man till exempel ska kunna förstå det svårbegripliga innehållet och kunna ge information om konventionen och dess betydelse i praktiken i kommuner och landsting. Hur har regeringen tänkt? Är det till exempel kommuns skyldighet att översätta konventionen om en finskspråkig person där vill veta vad som står i konventionen? Jag hoppas att någon representant från allianspartierna kan besvara frågan. Mig veterligen har inte regeringen lämnat något svar till som också önskar ta fram information, i detta fall på finska, som ett underlag som kan användas i studiecirkelverksamheter och seminarier. Hur länge ska de behöva vänta på materialet på finska? Hur länge ska de andra nationella minoritetsgrupperna behöva vänta innan de får tillgång till konventionen på sina språk? Det var förresten intressant att vi ledamöter i socialutskottet i går fick synpunkter på den svenska översättningen från för kännedom. Synpunkterna avslutas med konstaterandet att det vore önskvärt att informera om hur den svenska översättningen utvecklas eftersom den är av stor vikt också för den svenskspråkiga befolkningen i . Jag fick höra att det verkar som om socialutskottet har ändrat formuleringar i betänkandet. Jag har inte haft tid att läsa mejlen, men det verkar som om finska myndigheter har kunnat påverka den svenska preliminära översättningen. och är goda grannar så jag föreslår att tar kontakt med sina finska kolleger och försöker lösa frågan fortast möjligt. Men glöm inte heller de andra nationella minoritetsspråken! Konventionens artikel 14 handlar om frihet och personlig integritet, artikel 15 om rätt att inte utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, artikel 16 om rätt att inte utsättas för utnyttjande, våld eller övergrepp samt artikel 17 om skydd för den personliga integriteten. Dessa artiklar är speciellt viktiga för personer med psykisk funktionsnedsättning. Alla dessa artiklar ställer också krav på den psykiatriska vården så att man inte riskera bryta mot konventionen. delar Handikappförbundens uppfattning att förekomsten av påtvingade medicinska ingrepp borde ha behandlats här. Det förekommer till exempel ECT eller elchockbehandlingar i , och ibland är det oklart om behandlingen sker frivilligt eller under tvång. För att ska följa dessa artiklar måste risken för att otillbörlig elchockbehandling sker under tvång elimineras. menar att ECT ska vara frivilligt. Det ska inte heller finnas något dolt tvång som till exempel ett löfte om utskrivning. Patienten måste ha möjlighet att tacka nej till behandlingen. Det är därför vi föreslår att regeringen måste vidta åtgärder och utreda frågan om ett obligatoriskt register för den här typen av behandlingar för att möjliggöra uppföljning och kvalitetssäkring av dem. Regeringen hänvisar till översynen av den psykiatriska tvångslagstiftningen som pågår i . Men vet ni, representanter för regeringspartierna, om den översynen kommer att beröra frågan om ECT? Och när är den översynen klar? I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare slås fast att målet för handikappolitiken ska vara ett samhälle som gör det möjligt för människor med funktionsnedsättning att bli fullt delaktiga i samhällslivet. Liknande tillgänglighetsaspekter beskrivs i artikel 9 i konventionen. anser att bristande tillgänglighet bör anses vara grund för diskriminering. Regeringen fegar också i denna fråga och hänvisar till en utredning som ska vara klar . Men när kommer ett beslut att bristande tillgänglighet också är diskriminering? tillträder FN:s internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, och det är bra. Men jag vill återupprepa att mycket återstår att göra innan kan sägas leva upp till konventionens innehåll. Jag hoppas att vi här i kammaren snart får återkomma till de åtgärder som behövs för att vi ska ha ett samhälle där människor med funktionsnedsättning inte riskerar att diskrimineras och att vi får ett samhälle där alla har lika värde och lika rättigheter. 105 (): Det är mycket bra att FN har utarbetat en internationell konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Och det är givetvis bra att har undertecknat och ratificerar konventionen. Det är viktigt och nödvändigt att en särskild deklaration för mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning görs, men egentligen är det sorgligt att det ska behövas. Mänskliga rättigheter gäller ju alla. Ett skäl till att det faktiskt behövs är den strukturella diskriminering som finns. Vi behöver alla få syn på hur diskrimineringen av människor med funktionshinder ser ut. Vi är ofta blinda för det. Propositionen är viktig också som ett samlat dokument där olika remissinstanser, organisationer etcetera ger sin bild av hur situationen ser ut på område efter område. Regeringen ger sin bild. Ofta är dessa bilder ganska olika, och det hade varit bra om regeringen i texten hade gett mer respons och resonerat runt det remissinstanserna tar upp. I motion har vi valt att lyfta fram några frågor som påtagligt skulle förbättra situationen och göra att vi kommer närmare konventionens innebörd. Vi skulle även komma närmare de handikappolitiska mål som vi i har satt upp och som bland annat tas upp i handlingsplanen för handikappolitiken. Vi vidhåller att en av de allra mest centrala frågorna för människor med funktionshinder är att samhället blir tillgängligt. Ett exempel är att entrén till alldeles gjorts om och gjorts tillgänglig. Den nya ingången med hiss öppnade . anser att bristande tillgänglighet ska ses som diskriminering. Det kommer utan tvekan att skynda på utvecklingen. lade fram ett sådant förslag. Vi delar deras bedömning att arbetsgivare och andra som omfattas av lagens förbud mot diskriminering inte ska få missgynna en person med funktionsnedsättning genom att underlåta att vidta skäliga åtgärder för tillgänglighet. Vi hade önskat att förslag antagits. Regeringen och har sagt att frågan ska utredas mer och har tillsatt en utredning. Men det låter verkligen tveksamt om det är som det står i betänkandet, att den här utredningen ska redovisas . Det vore bra om majoritetspartiernas företrädare kan tydliggöra hur det faktiskt är tänkt. Enligt uppgift från Integrations- och jämställdhetsdepartementet väntas frågan vara utredd . Det är , nuvarande HomO, som fått uppdraget. Från och med årsskiftet när hans förordnande går ut blir han generaldirektör inom . Det är alltså en utredning som sker på departementet och därmed inte har slutdatum på samma sätt som en vanlig utredning. Vi noterar dock att regeringen i uppdragsdirektiven skriver: Regeringen anger därför som sin avsikt att skyndsamt låta komplettera kommitténs överväganden med ytterligare underlag och därefter återkomma till . Det är också viktigt att handikapprörelsen lyfts fram som en samarbetspartner när departement tar fram åtgärder för mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Jag hoppas att den här frågan inte dras i långbänk efter det att den utretts, och jag vidhåller krav att regeringen ska lägga fram förslag till ändring av diskrimineringslagstiftningen så att bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning faktiskt utgör diskriminering. Jag vill också ta upp den andra frågan som väsentligt skulle förbättra det här förslaget. Det gäller att även papperslösa måste omfattas av mänskliga rättigheter och att hälsa är en del av mänskliga rättigheter. Alltså: Konventionstexten bör omfatta alla människor i de länder som skrivit under konventionen. Det kan te sig som en självklarhet, men det finns människor i som inte omfattas av denna rättighetslagstiftning. Det handlar om de människor som kommit hit till landet för att de flytt omständigheter i sina hemländer som inte av godtagits som skäl för att få stanna här. FN:s särskilda rapportör för rätten till hälsa, , har riktat skarp kritik mot med anledning av just den situation som råder i för papperslösa och asylsökande. Han påpekar bland annat att mänskliga rättigheter inte är förknippade med medborgarskap. Han sade i inledningstalet vid en utfrågning i : Vi vet alla att papperslösa är bland de mest sårbara i . De är precis den sorts missgynnade grupp som de mänskliga rättigheterna är till för att försvara. Vi förväntar oss av diktaturer att de ska bete sig illa. När demokratier gör det är det därför ofta svårare att se. Han kritiserade det som regeringen då var i färd med: att låta lagfästa ett system som i grunden är orättvist och diskriminerande. Det innebär att nu har ett av mest restriktiva regelverk när det gäller tillgång till vård för papperslösa. Det gjorde den moderatledda regeringen till lag . Den lag som gäller från innebär att endast akutsjukvård ska ges till asylsökande. De gömda eller avvisade flyktingarna, de papperslösa, nämns inte alls i den här lagstiftningen. Konsekvensen av beslutet är alltså att en av de mest utsatta och sårbara grupperna i samhället ska fortsätta att diskrimineras i vården. Flera landsting har redan bestämt sig för att ge subventioner till akutsjukvård och annan nödvändig sjukvård, men olika regler gäller i olika landsting. har tidigare och i olika sammanhang ställt krav på att asylsökande och papperslösa ska ha samma tillgång till subventionerad hälso- och sjukvård som personer bosatta i landet. Bland de papperslösa finns ett antal personer med funktionsnedsättning av skilda slag. Hur många har man av naturliga skäl svårt att uppskatta.