prot · GV09116 · 2008-05-21 00:00:00 — Ett exempel på hur vår politik hänger ihop är att när vi vill ha en kraftig ökning av den förnybara elproduktionen kan vi också konstatera att med dagens stödsystem kommer det att vara svårt att uppnå. Det kommer inte att ske på ett tillräckligt effektivt sätt. Vi kan konstatera att målet för den förnybara elproduktionen är alldeles för lågt satt med dagens system. Det finns ett mål på ökad förnybar elproduktion till 2016. Det är inte på en rimlig nivå om vi jämför med de klimathot vi står inför och den klimatomställning vi måste göra. Men om målen i dagens system höjs rejält kommer som en konsekvens av det certifikatspriserna att stiga. Då kommer också de billigaste sätten att producera förnybar el att bli extremt lönsamma. De kommer att överkompenseras kraftigt. Om man tittar på , som var klar , konstaterar man att skillnaderna mellan olika produktionsmetoder för förnybar el är mycket stora. Om man till exempel bara byter bränsle i ett kraftverk och går över till biobränsle från att ha eldat annat kan det vara en kostnad på , men om man har en havsbaserad vindkraft ligger det på . Med systemet med gröna elcertifikat får de samma ersättning för den el de levererar in. Det kan inte vara ett effektivt sätt att hantera det om man vill ha höga ambitioner när det gäller förnybar elproduktion. Man kan också konstatera, som jag var inne på, att alla de länder som har lyckats öka produktionen av förnybar el kraftigt har haft fastprissystem i någon form. Min fråga är om är nöjd med det mål man har satt . Tycker han att det är tillräckligt? Och om man vill höja målet, är det då inte bättre att gå över till ett fastprissystem? 138 () replik: Elcertifikatssystemet är inte något som man ändrar över . Det är jätteviktigt att vi har en tydlighet och en långsiktighet i certifikatssystemet. Om ledamoten tittar i majoritetens ställningstagande ser han att det står att när vi börjar bli färdiga med effekterna av EU-målsättningarna kan det vara aktuellt att skruva upp certifikatsbitarna. När vi tittar på energimarknaden, precis som har sagts tidigare här, ser vi dessutom att mer och mer har EU-beröring och internationell beröring. Jag ska inte plåga Per när det gäller EU-medlemskapet, utan jag bara konstaterar att jag verkligen hoppas att är på väg åt det håll som jag har sett medialt, att man är beredd att kränga på sig arbetshandskarna och jobba inom unionen för att förbättra klimatet. Det skulle vara en god utveckling. När det gäller elcertifikatssystemet och fastpris eller det system vi har kan jag konstatera att vi har det här systemet för att göra det på effektivast möjliga sätt. Vi har möjligen en liten skillnad i syn på den alternativa energin, där Per tycker att den som kommer från exempelvis solel är mer värd än den som kommer från vindkraftsel. För mig spelar det ingen roll från vilken förnybar källa en kilowattimme kommer det är en bra kilowattimme oavsett om den kommer från vindkraft eller från solel. 139 PER () replik: Jag får väl tacka för beskedet att man är beredd att skruva upp målen. Men det innebär att man bygger vidare på det system man har, med de problem och de hinder som det innebär. Det är ett stort problem om man skruvar upp målen och har den ambitionsnivå som vi önskar att man hade, det vill säga en kraftig ökning av förnybar elproduktion i , att man kommer att få en väldigt hög kostnad för certifikaten. Den som producerar förnybar el på ett billigt sätt kommer att kunna skära guld med täljkniv. Det kan inte vara rimligt att ha en samhällsekonomi där man öser pengar över leverantörer som levererar på ett billigt sätt, utan det rimliga är att man kompenserar för de kostnader som en leverantör har. Det är därför som ett fastprissystem är betydligt bättre, just för att man kan differentiera. Man kan ge ett pris till ett vindkraftverk på land, och man kan ge ett annat pris till ett vindkraftverk till havs som har en högre kostnad . Man kan också stödja solel och ge en högre ersättning till solelsleverantörer. Det kan faktiskt vara mer värt att få en kilowattimme levererad från solel just för att man då får en teknikutveckling. Man får en ny teknik som kommer ut på marknaden och blir kommersiellt gångbar. Vi vet att alla nya tekniker har en stor kostnad initialt, och när de efterhand blir mer storskaliga sänks kostnaderna. Men om man ska få in nya tekniker måste man vara beredd att ta dem över puckeln och ge dem ersättning för att de ska kunna etablera sig på marknaden. Ett av målen med certifikatssystemet var också att man skulle vara teknikdrivande. Men finns det en utredning från och , , som visar att det här inte alls har skett, att elcertifikatssystemet inte alls har haft någon teknikdrivande effekt. Vi måste erkänna att det är ett problem att det inte utvecklas ny förnybar teknik utan att man bara bygger på den gamla tekniken. Det oroar mig väldigt mycket . 140 () replik: Jag kan bara konstatera att vi i kraft av det certifikatssystem vi har har en mycket kraftig utbyggnad av förnybara energikällor, förnybar el. Jag tycker att det är en positiv utveckling. 141 (): Det är inte som man som ledamot av riksdag får en motion bifallen. Det är de facto vad vi har fått. Jag vill därför för dem som har skrivit motion N296 uttala tillfredsställelse över att det nu kommer förslag om en ändring i lagen som reglerar förvaltning av vissa elektriska anläggningar. Propositionens förslag går helt i linje med vad vi har krävt i motionen. Jag vill dock i det här sammanhanget, vis av erfarenheten med den nu gällande lagstiftningen, framhålla nödvändigheten av att följa upp hur den föreslagna lagstiftningen kommer att fungera i verkligheten. Skulle den inte fungera tillfredsställande på det sätt som vi vill även efter de förändringar som görs måste vi vara beredda att föreslå ytterligare förändringar. Egentligen är det bara på en punkt som jag är kritisk mot det beslut som ligger framför oss, och det är att det har tagit att få fram det. , det vill säga strax efter regeringsskiftet, hade jag en första interpellationsdebatt i den här frågan med näringsministern. I den debatten verkade det som om något skulle göras ganska skyndsamt. Vi var överens om problemställningen, och vi var överens om att den lagstiftning som ännu så länge gäller inte alls var tillräcklig. Det här var inte på något sätt partiskiljande. Så blev inte fallet, utan det är först nu som frågan förs upp i kammaren. Men som den här ska man naturligtvis inte klaga utan i stället framföra just sin tillfredsställelse över att vi nu får en förbättrad lagstiftning. Jag hoppas naturligtvis också att det konkreta fall som föranlett lagändringen nu ska få sin lösning och att även de medborgare i östra som drabbats kan se ljust . Särskilt ljust hoppas jag att det blir på gator och vägar i området den kommande vintern. 142 (): Jag begärde ordet med anledning av att , , var uppe och höll ett anförande. I det anförandet berörde han bland annat att man ville ha en bred överenskommelse mellan de olika politiska partierna. Det är från gick ut första gången och sade att man eftersträvar en bred överenskommelse. undrar jag bara, så här rakt över bordet, när själv har tagit upp frågan: När kommer inbjudan till överläggningen om en bred energiöverenskommelse? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § En effektivare arbetslöshetsförsäkring Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2007/08:AU6 En effektivare arbetslöshetsförsäkring (prop. 2007/08:118). 143 (): ska arbetsmarknadsutskottet debattera betänkande 2007/08:AU6. I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2007/08:118 En effektivare arbetslöshetsförsäkring. I propositionen föreslås ändringar i lagen om arbetslöshetskassor och lagen om arbetslöshetsförsäkring. För finansiering av arbetslöshetsförsäkringen betalar arbetslöshetskassorna en förhöjd finansieringsavgift till staten. Det föreslås att den förhöjda finansieringsavgiften ersätts med en arbetslöshetsavgift. Denna avgift ska betalas för varje kalendermånad och motsvara av den inkomstrelaterade arbetslöshetsersättning som arbetslöshetskassan har betalat ut under månaden. De begränsningsregler som gäller för en arbetslöshetskassas uttag av medlemsavgifter för att täcka den förhöjda finansieringsavgiften och i fråga om den förhöjda finansieringsavgiftens storlek ska gälla även för arbetslöshetsavgiften. Det innebär bland annat att en arbetslöshetskassa inte får ta ut medlemsavgift för att täcka arbetslöshetsavgiften av medlemmar som är arbetslösa och inte heller ta ut sådan medlemsavgift med mer än av övriga medlemmar. Det föreslås också att definitionen av vem som i detta sammanhang ska betraktas som arbetslös och som därmed inte behöver betala medlemsavgift som avser att täcka arbetslöshetsavgiften utvidgas. är karensvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen . I propositionen finns förslag om att detta ska utökas . Här föreslås också att reglerna att reglerna om handlingsoffentlighet och sekretess görs tillämpliga på arbetslöshetskassornas verksamhet i ärenden om medlemsavgift för arbetslös medlem och att en ny regel om sekretess i sådana ärenden för uppgift om enskilds personliga förhållanden förs in i sekretesslagen. Ändringarna föreslås träda i kraft utom i fråga om karensvillkoret där de föreslås träda i kraft . Socialdemokraterna, har yrkat avslag på propositionen i dess helhet. En gemensam reservation har också lämnats in. I betänkandet behandlas 23 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden där olika frågor om arbetslöshetsförsäkringen tas upp. Samtliga motioner avstyrks bland annat med hänvisning till pågående utredningsarbete. Med detta önskar jag samtliga deltagare lycka till i debatten. 144 (): ska vi återigen här i riksdag debattera ett förslag om försämringar i a-kassan. Jag saknar arbetsmarknadsministern här i kammaren . Det är synd att han inte har tagit sig tid att komma hit och försvara sin politik. Men han prioriterar väl annat. I dagens betänkande har majoriteten lagt fram ett förslag som innebär att jakten på de arbetslösa ytterligare intensifieras. Man föreslår att antalet karensdagar i försäkringen höjs . Det så kallade incitamentet för de arbetslösa ska förstärkas. Man föreslår också att beräkningen av avgiften ska förändras så att den motsvarar av den ersättning som a-kassan betalar ut . Man tror att man på detta sätt ska kunna hålla nere lönerna. Man har från den borgerliga majoriteten kallat sitt förslag en effektivare arbetslöshetsförsäkring. Vad är det då man menar är så effektivt med alla de försämringar som man har genomfört tidigare och som man nu fullföljer med dagens förslag? Är det att man har skrämt bort en halv miljon människor från a-kassan som man betraktar som effektivt? Är det att man har slagit undan benen på dem som redan har det tufft som är effektivt? Är det de stigande kostnaderna som vältras över på kommunerna som är måttet på effektivitet? Är det de kraftigt ökade administrativa kostnaderna för a-kassorna som är de borgerligas definition på effektivitet? Detta är frågor som vi socialdemokrater kommer att jaga borgerliga ledamöter och den borgerliga regeringen med. Det är frågor som också det svenska folket kommer att jaga er med. Det är frågor som ni inte kommer undan genom att använda ett nyspråk där man kallar administrativt kaos för effektivitet eller genom att kalla försämringar för förändringar. Jag inledde med att påminna om att detta inte är första, och för den delen troligen inte heller sista, gången som våra gemensamma trygghetssystem utsätts för attacker från den borgerliga regeringen. Det är attacker som till och med höga företrädare för den borgerliga alliansen har kallat för hjärtlösa. Det kan finnas anledning att påminna om vilka försämringar den borgerliga regeringen har gjort tidigare i a-kassan för att sätta dagens debatt i sitt rätta sammanhang. påbörjade den nytillträdda borgerliga regeringen sitt arbete med att försämra arbetslöshetsförsäkringen. Det har bland annat inneburit att det så kallade arbetsvillkoret har skärpts, att den överhoppningsbara tiden har begränsats från sju till , att studerandevillkoret har avskaffats och att man successivt har trappat ned ersättningsgraden från 80 till 70 och slutligen . En ny regel har införts som innebär att dag med aktivitetsstöd ska jämställas med ersättningsdag. Beräkningen av normalarbetstiden ändras så att ersättningen ska grundas på förvärvsinkomsterna . En kraftigt förhöjd avgift infördes. Alla dessa förslag har tillsammans lett till att en halv miljon människor har lämnat a-kassan. De har lett till att många enskilda människor har fått sin tillvaro sönderslagen. De har lett till oro i samhället och de har lett till en hård dom över den borgerliga regeringen. I samma takt som medlemmar har flytt a-kassan har väljare flytt högerregering. Ingen regering i har tidigare drabbats av en så hård och samfälld dom som . Men det var inte slut med detta. beslutade den borgerliga majoriteten i om ytterligare försämringar. Rätten att i en ersättningsperiod begränsa sig till att söka lämpliga arbeten inom yrket och i närområdet togs bort. Möjligheten att förlänga ersättningsperioden från 300 upphörde. En ny regel infördes som innebar att dagar då den sökande fått aktivitetsstöd skulle jämställas med dagar med arbetslöshetsersättning vid beräkning av ersättningsperioden. Reglerna om bisyssla försämrades. Möjligheten att få arbetslöshetsersättning vid deltidsarbetslöshet har begränsats . fullföljer man massakern på en tidigare välfungerande arbetslöshetsförsäkring med dagens förslag om ytterligare karensdagar och ett nytt och för a-kassorna oförutsägbart och administrativt omöjligt avgiftssystem. Som grädde på moset, lök på laxen eller vad man nu kan komma på för att beskriva dumheterna har ni efter det att ni har rivit ned och jagat bort tänkt komma tillbaka till med ett förslag om en obligatorisk a-kassa. Först chockhöjer ni avgiften, sänker ersättningen och försvårar för människor att kvalificera sig så att många tvingas lämna a-kassan. Sedan ska ni försöka tvinga tillbaka folk in i ett obligatorium. Det här var en kort sammanfattning av den borgerliga regeringens misslyckanden. Vad vill då vi socialdemokrater? Vi anser att arbetslöshetsförsäkringen är en väsentlig del av en aktiv arbetsmarknadspolitik. Den ska ge möjlighet för den enskilde att finna ett nytt arbete och om så är nödvändigt byta bransch eller yrke för att bryta arbetslösheten. Försäkringen ska också medverka till att arbetsmarknaden fungerar effektivt och smidigt. Mot denna bakgrund är det viktigt att arbetslöshetsförsäkringen har en hög legitimitet, exempelvis genom att den ger ett bra ekonomiskt skydd vid ofrivillig arbetslöshet och att medlemsavgifterna uppfattas som rimliga och rättvisa. Vi socialdemokrater vill att så många som möjligt av löntagarna ska omfattas av en god omställningsförsäkring vid arbetslöshet. En sådan försäkring stärker människor och underlättar samhällets strukturomvandling. Ersättningar på höga nivåer och villkor i övrigt gör att människor vågar gå från det gamla till det nya. Detta är grunden för att försäkringen ska fungera som en omställningsförsäkring. En bra arbetslöshetsförsäkring gör att den som förlorar sitt jobb kan koncentrera sig på att snabbt söka nytt och inte behöva oroa sig för att gå från hus och hem. I debatten om arbetslöshetsförsäkringens effekter på sysselsättningen hävdar regeringen ibland att en sänkning av ersättningsnivån på något sätt skulle vara positiv för ekonomin. Det är ett påstående som på goda grunder är starkt ifrågasatt. Till exempel påpekar ett organ som regeringen annars ofta vill hämta stöd och hjälp från att en mer generös arbetslöshetsförsäkring tenderar att leda till en bättre matchning på arbetsmarknaden eftersom den arbetslösa får bättre ekonomiska förutsättningar för att söka ett lämpligt arbete som motsvarar utbildningsnivå och kompetens. Enligt flera studier ger detta bättre förutsättningar för att hitta ett nytt jobb med god lön. Det innebär att motsatsen uppnås om man har en lägre ersättning till arbetslösa. Att tvinga den arbetslöse att ta första bästa jobb är inte bra för produktiviteten i ekonomin. Det här finns forskning på som vi hänvisar till i vårt betänkande för den som är intresserad av forskning, och ibland säger våra politiska motståndare i den här kammaren att de är intresserade av forskning. En mer generös arbetslöshetsförsäkring tenderar att ha en positiv effekt på skapandet av högproduktiva jobb. Även här har i sin redovisning av effekten av insatser mot arbetslöshet pekat på de nordiska länderna. De har konstaterat att de nordiska länderna, med de generösa nivåerna i välfärdssystemen i kombination med en aktiv arbetsmarknadspolitik och en väl fungerande lönebildning, är den grupp av länder som har varit mest framgångsrik när det gäller att bekämpa arbetslösheten. Vi socialdemokrater vill att ska ligga i topp när de gäller kunskap, kompetens och produktivitet för att vi ska klara en väl utbyggd välfärd och goda löner i den öppna globaliserade ekonomin. Vi avstyrker förslaget om en kraftigt höjd medlemsavgift som ska vara hög för den som arbetar i ett yrke med hög arbetslöshet och lägre för den som arbetar i ett yrke med låg risk för arbetslöshet. I likhet med de fackliga organisationerna, som har framhållit detta i sina remissvar, menar vi att det finns många faktorer som påverkar arbetslösheten. Löntagarna kan knappast anses ha ett inflytande över sysselsättningen genom lönebildningen. Konjunkturen, strukturförändringar och hur matchningen fungerar på arbetsmarknaden är reella faktorer som påverkar arbetslösheten. Dessutom är olika branscher olika känsliga för konjunktursvängningar. Arbetslöshetsrisken påverkas av faktorer som kön, etnicitet och ålder. Vi socialdemokrater avvisar förslaget om att utöka antalet karensdagar från fem till sju. För den som väl har blivit arbetslös är det svårt att påverka om arbetslösheten blir längre än . Hur aktiv man än är i arbetssökandet går det sällan att undvika att det tar en liten tid från det att en tjänst har utannonserats till dess att den tillsätts. Vi menar också att det har skett dramatiska försämringar av löntagarnas skydd vid arbetslöshet. Den självrisk som infinner sig för den som blir arbetslös är mer än väl kännbar. Jag vill avslutningsvis passa på att citera regeringens eget finanspolitiska råd. Det har kommit ut med sin första rapport. Det har varit spännande att läsa den. Regeringen brukar ju påstå att man lutar sig mot aktuell forskning när man lägger fram sina förslag. Då skulle man ju kunna hoppas att man lyssnar på sina egna forskare även om det möjligen är en from förhoppning. Så här säger om förslaget till ytterligare karensdagar: Motivet för de är mindre klart. Det finns ingen forskning som visar hur stort det optimala antalet karensdagar är: fem kan ha varit optimalt. Så säger regeringens eget finanspolitiska råd, och regeringen påstår sig bygga sina beslut på forskning. Så här säger rådet när det gäller förslaget om en ny arbetslöshetsavgift och lönebildningen: Enligt vår bedömning är länken ganska svag eftersom a-kassor och förhandlingsområden bara delvis motsvarar varandra. Följaktligen bör man vänta sig ett ganska svagt samband mellan a-kassans finansiering och lönebildningen. Det finns inte några empiriska studier av hur a-kassans finansiering påverkar lönebildning och sysselsättning. Regeringens politik har således inget stöd bland vanligt folk. Det vet vi av opinionssiffrorna. Den har inte heller något stöd i forskningen. Det är nu dags att säga nej till fortsatt orättvisa. Det är dags att säga nej till regeringen misslyckade politik. Det är dags att säga nej till regeringens förslag om ytterligare försämringar i a-kassan. Med detta vill jag yrka bifall till reservation nr 1, den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, . 145 (): Den borgerliga regeringen har uppvisat en närmast sjuklig fixering vid arbetslöshetsförsäkringen. Vi hörde rada upp det otal förändringar som redan har genomförts i arbetslöshetsförsäkringen. Förändringarna har kommit slag i slag och i stort sett helt utan föregående utredning eller konsekvensanalys. Man får väl lov att säga att den borgerliga regeringstiden har inneburit otrygghet, osäkerhet och oförutsägbarhet både för kassornas medlemmar och för dem som jobbar på a-kassekontoren. Arbetslöshetsförsäkringens roll och funktion som trygghet för den som drabbas av arbetslöshet håller på att förbytas i sin motsats. Kassakontoren är nedringda av oroliga, arga och desperata medlemmar som plötsligt fått beskedet att reglerna har ändrats så att deras ersättning har sänkts eller att de över huvud taget inte har rätt till någon ersättning. Över 400 000 personer har valt att helt enkelt lämna försäkringen därför att den har blivit så dyr och så dålig. Jag tror faktiskt att väldigt många medborgare frågar sig varför regeringen gör så här. Varför hanterar man ett av de absolut viktigaste trygghetssystemen i hela samhället på det här sättet? Ja, att det ska löna sig att arbeta och att fler ska få jobb som ett resultat av att a-kassan blir dyrare och sämre har vi hört till leda från regeringspartierna. Men frågan om på vilket sätt försämringarna av a-kassan antas bidra till att nå de målen blir sällan särskilt utredd eller förklarad. Det beror förmodligen på att det inte låter så trevligt att säga att det är sänkta löner som är själva navet i regeringens strategi för fler jobb och att försämringarna av a-kassan är en bärande del i just den strategin. Sambandet mellan a-kassan och lönenivåerna är helt elementärt. Sänker man ersättningsnivån i a-kassan sänker man också den lägsta lön en arbetssökande kan tänka sig att acceptera för att ta ett jobb. Ur facklig synvinkel är just detta den viktigaste funktionen som a-kassan har, nämligen att bidra till att upprätthålla de lönenivåer som man har förhandlat sig till. Det här sambandet gäller även för regeringen, så att säga, fast omvänt. Men det är ingenting som borgerliga ledamöter gärna erkänner. Det låter bättre att säga att man vill öka incitamenten till att ta ett arbete än att man vill tvinga folk att ta jobb med lägre lön. Men på är man faktiskt inte lika finkänslig. I årets vårproposition konstaterar man förnöjt, apropå de oväntat låga löneökningarna , att reformeringen av arbetslöshetsförsäkringen kan ha haft en återhållande effekt på lönekraven. Även om det nog faktiskt i verkligheten är lite tidigt att casha in den här effekten är det väldigt tydligt att man i alla fall på ser och bejakar sambandet mellan försämringarna i a-kassan och sjunkande löner. Med det förslag till differentiering av a-kasseavgiften som vi debatterar här tas ytterligare ett steg i regeringens ambition att använda arbetslöshetsförsäkringen för att påverka lönenivåerna. är det inte bara den sänkta ersättningen utan också avgiften till a-kassan som ska bidra till att pressa ned de lägsta lönerna. Utskottsmajoriteten skriver i betänkandet: Sambandet blir tydligare mellan en ansvarsfull lönebildning och en lägre arbetslöshet med lägre utgifter för arbetslöshetsförsäkringen. Tanken är alltså att medlemmar i en a-kassa med hög arbetslöshet ska straffas med högre avgifter i syfte att pressa de fackliga organisationerna att dämpa sina lönekrav. Det här är en politik som vänder sig emot av flera skäl. För det första är det ytterligare ett grundskott mot hela idén om att solidariskt dela på risken för arbetslöshet oavsett hur stor den egna risken är att själv drabbas. För det andra är det en helt världsfrånvänd, skrivbordsliberal idé att arbetslöshet beror på att lönerna är för höga och att om folk bara går med på lägre löner minskar arbetslösheten. I den verklighet som de flesta människor lever i påverkas arbetslöshetsnivån av internationella konjunkturer, strukturomvandling, ägares nycker och inte minst den ekonomiska politik som bedrivs och i vilken grad regeringen investerar i utbildning, infrastruktur och välfärd.