prot · GV0967 · 2008-02-19 00:00:00 — De kristna kyrkorna saknar rättslig status, även om de existerar som byggnader. Kristna kan inte bli tjänstemän eller anställas inom den offentliga sektorn. Kristna får inte ge sina barn kristna namn, utan bara turkiska. Vid ett besök i klostret i sydöstra fick jag veta av biskopen att de kristna där inte tillåts att bygga till en kyrka i . Även i andra byar har man nekats att bygga om och renovera kyrkor. Från regeringshåll sprids också myten om att kristna missionärer håller på att ta över och att de hotar den nationella enheten. Det talas om att protestantiska missionärer planerar att omvända turkar . Men en jämförelse mellan lögn och sanning visar att 334 turkar har övergått till kristendomen . tillhörde varannan invånare i en församling. finns det bara ca 110 000 kristna i hela landet. Många av dem funderar på att utvandra, inte minst efter morden på två konvertiter, mordet på en präst 2006 och det uppmärksammade mordet på den armeniske redaktören . Det finns dock positiva motkrafter i . Jag tänker då på enskilda organisationer, institutioner som tillsammans gör ett väldigt bra arbete för ökad respekt för mänskliga rättigheter. Min fråga till utrikesministern blir: Vad gör regeringen för att stödja dessa organisationer ekonomiskt och moraliskt? Utrikesministern har lämnat ett mycket bra och innehållsrikt svar när det gäller och . Men berör också i sin interpellation situationen i Palestinaområdena. Därför är det naturligt att fråga utrikesministern hur han ser på hur det palestinska styret behandlar de kristna invånarna i dessa områden. 28 Utrikesminister (): Det är lätt att hålla med om åtminstone huvuddragen i den beskrivning som har getts. Det råder inga delade meningar mellan mig och de tre debattörerna om att detta är ett problem och ett problem som har att göra med långsiktiga och delvis bekymmersamma utvecklingsfaktorer som finns i denna del av världen. talar vi om tre väldigt olika situationer, ska sägas. Om vi talar om situationen i , eller för att använda de mer historiska begreppen, Mosulområdet, talar vi om ett område där det finns en historisk mosaik, där kristenheten har mycket djupa rötter och där det finns ett otal olika kristna minoriteter av olika slag. Där har de ibland genom historiens lopp farit illa. När det blir konflikter är det ofta just minoriteterna, i det här fallet de kristna det kan vara judiska också även om det inte är så mycket kvar av just den minoriteten som drabbas värst. Det har vi haft anledning att engagera oss för just i , inte minst i det som är skärningsområdet mellan arabiska och kurdiska intressen. I Mosulområdet till exempel finns det en lång rad olika minoriteter som riskerar att komma riktigt ordentligt i kläm. Vi försöker på olika sätt att engagera oss för dem. Jag har talat i det ärendet med FN:s särskilda sändebud i och om vikten av att det internationella samfundet på olika sätt kan engagera sig. Bara att uppmärksamma dem, bara att träffa dem är i sig en möjlighet till stöd. Men det handlar om att få en stabil och fungerande statsbildning i . Det är lätt att säga, som jag säger i interpellationssvaret, att vi talar med den irakiska regeringen och ber att den ska åtgärda detta. Den irakiska regeringen har ibland inte kontroll över förorterna till , för det är olika typer av militanta grupper som spränger folk i luften. Det är först när vi har en fungerande regering, förhoppningsvis någorlunda demokratisk och någorlunda rättsstatsorienterad, som vi kan börja att mer systematiskt arbeta med dessa frågor. Situationen i är fundamentalt annorlunda. Där finns historiska problem. Där finns också skillnader mellan olika grupper som har att göra med Lausannefördragets olika bestämmelser. I detta ligger att det finns ett betydande skydd för vissa. Jag föreställer mig utan att gå in i alla detaljer, för jag känner inte till en del av det som berördes att det finns betydande skillnader mellan protestantiska kristna grupperingar och till exempel de ortodoxa eller de armeniska. De två förstnämnda har ett skydd i Lausannefördraget. De andra har det inte. Känner jag den turkiska historien rätt är den skillnaden rätt betydelsefull. Den går ju tillbaka till de förhållanden som var under det . Det hindrar inte att mänskliga rättigheter är mänskliga rättigheter. Alla ska ha rätten till det skyddet. Som påpekades i interpellationssvaret är detta frågor som är mycket levande i vår dialog med inom ramen för medlemskapsförhandlingarna. Det gäller också religiösa institutioner. Det är rätt mycket den ortodoxa kyrkan av lätt insedda skäl som står i fokus, beroende på historiska ställning och patriarkens speciella ställning där. Också när det gäller de palestinska områdena tror jag att fred och en fungerande palestinsk stat är det som kan ge möjlighet till skydd. Det handlar också om att den palestinska ekonomin ska börja fungera. Vi har haft en betydande närvaro, befolkningsmajoritet om jag inte missminner mig, i till exempel . Det är klart att den har drabbats inte bara av politik utan också av att ekonomin har gått så dåligt som den har gjort på grund av avspärrningar som har gjort att turismen har gått ned. De har inte haft möjlighet att försörja sig. Då har de tvingats ge sig därifrån. hoppas vi kunna vidta olika åtgärder, och en del av det är på gång. Det handlar om att få i gång turistflödet mera. Då kan man hoppas att det blir en möjlighet för dem som är kvar att åtminstone klara sig. Det är inte bara politik, utan det handlar också om ekonomi i den här situationen. Det är tre lite olika situationer men ett likartat engagemang i frågorna. 29 (): Jag tackar utrikesministern för den här genomgången. Jag är glad över att vi har en utrikesminister som är så uppdaterad på läget. I mitt andra inlägg vill jag fokusera på situationen i och situationen för de kristna där. Jag har nämnt en del i min interpellation. Tar man bara de assyriska kyrkorna är det 40 kyrkor som har blivit förstörda . Det syrisk-ortodoxa ärkestiftet i och övriga har uppgivit att mer än hälften av den kristna befolkningen i har drivits på flykt. Från UNHCR kommer liknande siffror. De anger kanske lite i underkant när de säger att det är en tredjedel. av flyktingarna från är kristna, trots att det bara var av befolkningen i som var . En av mina frågor i interpellationen var vilka åtgärder utrikesministern och UD kan vidta för att mer aktivt stödja återuppbyggnaden av . När jag åkte hit med tåget läste jag i att biståndsministern vill satsa på ett pilotprojekt i norra tillsammans med irakier boende i för att starta företag där. Jag tycker att det är ett bra initiativ och att det är bra att det tas för att hjälpa till på hemmaplan för irakier. På detta sätt underlättar man för folk att stanna kvar. Man kan även återvända från till ett arbete i . är just ett område som utrikesministern beskrev som en mosaik och där många kristna lever. Många kommer därifrån. Därför är det så viktigt att det här biståndet också satsas på de kristna. De är ofta de fattigaste och mest utsatta. För att kunna förverkliga demokratin i bör samma status ges till alla folkgrupper, oavsett nationell identitet, religion, styrka och antal invånare. Det är viktigt att respekten för de mänskliga rättigheterna efterlevs. Utrikesministern säger i sitt svar att så inte är fallet i . Jag är glad över att utrikesministern har kontakt med de kristna företrädarna i regionen för att kontinuerligt följa den utveckling som är på gång där. Jag vill här också nämna några ord om och som är två områden där kristna har det svårt. mördades den kristna palestinier som var generalsekreterare för det palestinska bibelsällskapet i . Många kristna valde då att lämna och finns nu på som än så länge är något bättre för de kristna att leva i. Kristna institutioner har angripits sedan islamiströrelsen vann de palestinska parlamentsvalen 2006 och tog makten i . Precis som utrikesministern noterade har haft en majoritet av kristna. är det av kristna araber kvar i staden. Jag tror att vi behöver en initiativförändring i den svenska utrikespolitiken för att mer aktivt försvara just de kristna i . Min fråga vad vi gör när det gäller konvertiter fick jag inte riktigt svar på. Jag vill ställa den frågan igen. Precis som utrikesministern sade räknas assyrier in i Lausannefördraget, och armenier räknas faktiskt in där, men konvertiter finns inte med. (Utrikesminister (): Till protestantism?) Ja, just det, och åt vilket håll som helst. Att byta religion är något som inte finns med i själva Lausannefördraget. Det gör att när man får folk som konverterar blir det väldigt svårt. Jag har träffat en del, bland annat en författare som inte fick lov att ge ut böcker sedan han blev . Hans syster fick också svåra problem i den anställning hon hade. Det finns alltså många exempel på detta. När vi har varit där tillsammans med samma organisation som har vi sett detta på nära håll. Jag ställer frågan om konvertiter igen och frågar också hur man kan jobba vidare med religionsfriheten. 30 HANS (): I den historiska exkursion som utrikesminister tog med oss på gjorde han en distinktion mellan ekonomi och politik. Det är väl så, utrikesministern, att ekonomi ibland också är politik. Det är därför det är viktigt att det finns ett samband däremellan. tog upp det viktiga uppbyggnadsarbete som sker i . Det är ett sätt att stärka de kristna minoriteternas ställning. Det är glädjande om den vill delta i arbetet. I debatten har bland annat pekats på det som har skett i . Det finns en del som onekligen är förfärligt. Jag tror att det är viktigt att som utrikesministern göra en distinktion mellan de olika områdena. Det finns onekligen grader i förtrycket och förtrampandet. Därför tycker jag också att det är oerhört väsentligt att vi från talarstol i den rätt stora breda politiska enighet som finns slår fast att det är ett angeläget mål för att blir fullvärdig medlem av den europeiska gemenskapen. Alternativet är inte att stå utanför, utan att vara med i det ramverk som vi har av demokrati och mänskliga rättigheter. Diskussionen visar att det utöver finns många andra grupper som bistår de kristna som kommer som flyktingar och invandrare till . Därför vill jag än en gång betona hur väsentligt det är att man ser kopplingen mellan bidraget på till olika samfund utöver och den hjälp och det stöd som ges till invandrare och flyktinggrupper. Jag nämnde till exempel kaldéerna. Precis som utrikesministern skrev i sitt svar tror jag att vi har fått en växande insikt om de tre världsreligionernas betydelse: kristendom, judendom och islam. Det är en viktig erfarenhet att bära med sig när det gäller utrikes- och säkerhetspolitiken. Det fanns då vi bara såg på de ideologiska differenserna, skillnaderna mellan öst och väst, mellan kommunism och frihet. Det är väsentligt att vi i den moderna utrikes- och säkerhetspolitiken också för in insikten om världsreligionernas betydelse. 31 (): Individens rätt att fritt välja religion eller annan livsåskådning är något som tillhör de grundläggande mänskliga rättigheterna. Ändå hotas och förföljs många människor i världen för sin religiösa övertygelse. Det gäller inte bara i , vars roll vi har diskuterat i denna debatt. Att majoritetens trosinriktning i ett land ska kunna styra minoriteternas trosuppfattning är orimligt. Det är detsamma som förtryck, ett förtryck som på alla sätt måste bekämpas. Det känns väldigt bra att vår nuvarande regering gör sig hörd i dessa frågor. kan säkert i EU hjälpa till att ytterligare driva på i medlemsfrågan. och andra länder har ett mörkt förflutet när det gäller förföljelser mot kristna. Även i nutid sker övergrepp som världssamfundet måste uppmärksamma mycket mer. Därför tackar jag , som har interpellerat, och utrikesministern, som har en viktig uppgift att på många områden försvara de mänskliga rättigheterna. 32 (): Jag vill också tacka vår utrikesminister för hans engagemang i grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. Detta är för många av oss i kammaren en glädjens dag, vilket också utrikesministern på ett väldigt skickligt sätt har kommenterat, vad gäller det besked vi har fått från om att den envåldshärskare som har styrt det landet nu har lämnat besked om att han ska frånträda sin post som diktator. Jag vill också tacka för att hon uthålligt i riksdag engagerar sig för frågor kring religionsfriheten. Jag vill framföra följande till utrikesministern. Det finns grund för att påstå att den enskilt vanligaste orsaken till att människor i vår värld utsätts för förföljelse, kränkningar och övergrepp, inte sällan med dödlig utgång, är den religiösa tillhörigheten och identiteten. Utanför det område vi diskuterar vet säkert utrikesministern att kristna i utsattes för betydande förföljelser i julas. 94 kyrkor brändes ned. När det gäller har vi fått alarmerande rapporter, som har nämnts tidigare i denna debatt, om utsattheten för de kristna syrianerna, assyrierna och kaldéerna. Det finns drag i detta som kan jämföras med etnisk och religiös rensning. Jag ska vara lite personlig mot utrikesministern. Det sägs att religiös förföljelse icke är huvudanledningen; allt är politik. Men dessa frågor vävs samman, och grupper som vill göra ett land religiöst eller etniskt rent, så att bara en religiös eller etnisk grupp får finnas i landet, kan använda vilka motiv som helst för att skapa ett sådant klimat av rädsla, terror och hot att minoritetsgruppen religiös, politisk eller etnisk känner sig föranledd att lämna landet. Bara från denna kammare där utrikesministern, jag själv och de andra befinner oss, i , tas väldigt många människor emot just därför att de tillhör en minoritetsgrupp religiöst sett. Därför vill jag till utrikesministern säga följande. Mycket befogat nämndes vårt gedigna arbete för utsatta kvinnor i världen och för människor som förföljs därför att de tillhör en sexuell minoritet i sitt land. Men var det en engångsföreteelse att människors förföljelse till följd av religiös tillhörighet och vårt lands stolta tradition anda i kampen för religionsfriheten inte nämndes i den drygt 5 000 ord långa och förnämliga utrikesdeklarationen? Detta gjorde mig som ledamot i kammaren och tidigare ledamot i utrikesutskottet i en aning ledsen. Jag hoppas och tror att utrikesministern kommer att ha med detta i utrikesdeklarationen . Att så många har kommit till vårt land har att göra med religiös förföljelse. Jag vill rikta den andra frågan till vår djupt engagerade utrikesminister. Skulle utrikesministern kunna överväga att vårt land, likt ett land på andra sidan som är en aning större, , skulle ha en särskild ambassadör för att bevaka frågor kring religionsfrihet? Religionsfriheten handlar om människans själsliga och andliga sökande efter ett fäste i tillvaron. Allt kan missbrukas, även tro och religiositet, men för väldigt många människor är detta djupt kända, ärliga känslor, som man vill stå för i kärlekens namn. 33 Utrikesminister (): Låt mig inledningsvis säga det som är relativt uppenbart och som pekade på: I dagens värld är frågor som har att göra med religionstillhörighet, identitet och nationalitet tilltagande viktiga. Ofta går de in i varandra. Det som vi betraktar som religion kan gå över till nationell tillhörighet och kan också vara en viktig del av den kulturella identiteten. Det innebär att det ibland är väldigt tydligt att det bara handlar om den ena typen av problem, medan det ibland inte alls är lika tydligt. Vårt förhållningssätt är att i grunden betrakta allt detta som en fråga om mänskliga rättigheter. Vi försvarar alla individer, alldeles oavsett nationalitet, upplevd identitet, religiös uppfattning, gudsuppfattning eller icke-gudsuppfattning, vad nu det kan vara det finns andra typer av religioner också. Det är också det svar jag inte gav till angående konvertiter. Det är ingen skillnad i den delen. Det är samma sak. Det handlar om att försvara mänskliga rättigheter. Det är också svaret till . Jag tycker inte att vi ska ha en separat ambassadör för en del av denna problematik. Vi ska se det som en del av den samlade problematiken med respekten för medborgerliga fri- och rättigheter. Det är rätt att påpeka att de här problemen blir allt större. I denna diskussion fokuserar vi med rätta på kristna minoriteter, men nämndes på grund av det som inträffade mellan hinduer och muslimer i . De hemskheter som plötsligt blossade upp där gällde också gränslinjen mellan religion och identitet. Det är ofta skrupelfria politiker som säkert på grund av helt andra intressen väljer att spela på just detta och hetsar upp stämningar som leder till blod, död och elände. Det här kan vi bara bekämpa med en politik som dels försvarar de individuella fri- och rättigheterna, dels försöker bygga stater som vi kan hålla ansvariga för fri- och rättigheter. Det är det som är problemet i , som jag nämnde. Jag kan tala med min irakiske kollega och han och jag är rörande överens, men det hjälper inte nödvändigtvis intill dess att det finns en fungerande irakisk statsbildning. Här försöker vi, som uppmärksammades att vi har sagt i tidningarna från regeringens sida, vara mera närvarande i , bland annat av detta skäl. Utan en fungerande stat inget skydd för medborgerliga fri- och rättigheter. Utan skydd för medborgerliga fri- och rättigheter en alltmer utsatt situation för minoriteter, kristna eller andra, i detta en gång så mångfasetterade område av . Förhoppningsvis ska vi nu kunna göra någonting uppe i norra . Jag vill inte säga att det ska handla just om kristna, men det är klart att minoriteter alltid är någonting som vi tycker är betydelsefullt alldeles oavsett vilka minoriteterna är. Förhoppningsvis kan vi göra någonting också i övriga delar av . Ett stående engagemang för dessa frågor har vi i , för kristna grupper, för aleviter, för att ta något som ligger utanför den kristna sfären. Vi har ju gjort mycket också för dem, och det är viktigt. Genom att visa engagemang också för dem får vi ökad trovärdighet när vi är engagerade i dem som annars, på rätt goda grunder, uppfattas stå oss något närmare. 34 (): Jag vill tacka utrikesministern och även mina meddebattörer för en bra och intressant debatt. Det är alltid roligt när man är några stycken i debatten. Då får man lite mer bredd. Kristendomen grundades och växte fram i och , och detta område var tidigt kristenhetens centrum. Här verkade de tidigaste kyrkofäderna, och fyra av kristendomens fem viktigaste centrum låg här. Det var som tillsammans med städerna , , och var de viktigaste kristna centrumen. I dessa områden har alltid funnits kristna befolkningsgrupper, och min förhoppning är att det även ska finnas kristna i det här området. Som jag sade inledningsvis vill jag lyfta fram den utsatta situation som de kristna lever under i olika länder. Jag tror att vi i den här debatten har fått det belyst. Jag känner att vi har lärt oss lite mer. Jag tror också att utrikesministern inser vikten av de här frågorna som ligger oss varmt om hjärtat. Jag tror att vi i alliansen bör uppfatta det här som en viktig fråga där vi kan använda initiativrätten och ta ett initiativ för att visa just att de här frågorna är viktiga. Precis som utrikesministern sade ska alla minoriteters situation uppmärksammas. Men just de kristnas situation här är speciell eftersom de är i minoritet och på väg att försvinna. 35 (): Jag vill också tacka utrikesministern för hans svar. Självklart blev jag inte helt glad över att utrikesministern avvisade tanken på en särskild ambassadör för engagemang för religionsfriheten. Men det var kanske första gången detta utspel kom. Vi har de facto en ambassadör med särskilt fokus på hiv/aids-problematiken. Vi har mig veterligen en ambassadör som arbetar särskilt med mänskliga rättigheter i ett internationellt perspektiv. Jag vill till utrikesminister säga att jag inte alls tror att man ska mäla ut religionsfriheten på något sätt från det övergripande arbetet med mänskliga fri- och rättigheter. Detta är rätt. Men jag tror att det är viktigt att religionsfriheten nämns vid namn också. Det är en del av människors identitet. Det är en del av den verklighet vi befinner oss i nationellt och över hela världen. Jag vill vädja till utrikesministern och den alliansregering som vi har att tålmodigt återkomma och ompröva, eller åtminstone pröva denna fråga i ett längre perspektiv. Det behöver icke hasta just . Men jag vill ändå lansera den tanken. Sedan valde utrikesministern att i sitt förvisso ändå mycket fylliga svar inte kommentera det jag nämnde om utrikesdeklarationen. Den ägde rum i denna kammare . Där råkade det inte nämnas någonting om förföljelse av människor till följd av religiös tillhörighet, om de så är muslimer, judar, buddister, hinduer eller kristna. Detta kommenterade inte utrikesministern. Kommer ett avsnitt om religionsfrihetens betydelse in i den utrikespolitiska deklarationen ? 36 Utrikesminister (): Låt mig bara säga att religionsfriheten är en självklarhet. Den talar vi relativt ofta om, liksom om den frihet som vi vill ska värnas för alla människor. Vi vill inte se, åtminstone tror jag att jag aldrig har stått i denna talarstol och sagt att det finns ett separat fack för hiv, ett separat fack för kristna. Det är mänskliga rättigheter, och vi sysslar med bägge. Alldeles oavsett på vilken grund som människor diskrimineras är detta oacceptabelt. Jag tror att det ligger ett visst värde i att vi ser det på det sättet också. Vi är inte engagerade i någon kampanj för att människor ska uppträda på ett visst sätt. Det får inte uppfattas så. Vi är engagerade i en kampanj för att människor ska få uppträda fritt efter sitt eget val av personlig läggning, av religiös tro eller vad det nu kan vara, politisk uppfattning, för att ta någonting som är relativt nära den svenska debattens huvudfåra. Religionsfriheten är alldeles självklar i de här sammanhangen. Till vill jag bara säga att vi kommer att fortsätta vårt engagemang på olika områden. Jag tycker att den här diskussionen har visat den ökade betydelse som, för att återvända till det talade om, denna typ av frågeställningar har i utrikespolitiken, inte bara ur perspektivet mänskliga rättigheter utan också från ett stabilitetsperspektiv och kanske till och med ett säkerhetsperspektiv. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2007/08:311 om västsahariernas rätt till nationellt självbestämmande 37 Utrikesminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att upphäva fiskeavtalet mellan och liksom initiativ för att som enskild stat och inom ramen för EU ska sätta press på så att de tillgodoser sahariernas rätt till självbestämmande. När beslöt att rösta emot EG:s fiskeavtal med stod en enig bakom beslutet. Vår folkrättsliga analys hade visat på brister i avtalet, och eftersom det inte gick att få igenom de tolkningsgarantier som vi krävt blev en nejröst en nödvändig markering för att hävda folkrätten. Andra medlemsstater gjorde andra bedömningar och tog andra hänsyn när de röstade för avtalet respektive avstod från att rösta. Enligt principen om folkens rätt till självbestämmande ska ett folk kunna påverka hur utvinning av naturresurser inom dess territorium sker. De ekonomiska fördelarna av utvinningen måste komma folket till godo. Detta gäller också för saharierna. Enligt EG:s fiskeavtal med finns en gemensam kommitté för att övervaka genomförandet av avtalet. Jordbruksministern, som i regeringen ansvarar för fiskefrågorna och därmed också EG:s fiskeavtal med , har i svar på en fråga här i uppgivit att har för avsikt att föreslå att sahariernas eventuella fördelar med avtalet granskas vid nästa årliga möte med den gemensamma kommittén. Rådets förordning om att godkänna fiskeavtalet publicerades . Om hade velat väcka talan mot förordningens giltighet, vilket inte gjordes då, skulle vi ha behövt vidta den åtgärden för publiceringen. Tiden för att göra detta har alltså för länge sedan löpt ut. är ett viktigt land i , och genom EU:s grannskapspolitik finns ett omfattande och ökande samarbete med .