prot · GW0953 · 2008-12-19 00:00:00 — Jag kan bara konstatera att i detta ärende rörande tycker regeringen och Socialdemokraterna lika och annorlunda. 9 PER ÅSLING (c): Finanspolitiken har flera uppgifter, men dess allra viktigaste syfte är att säkerställa hållbarheten i de offentliga finanserna. I vet vi alltför väl hur det kan gå om detta inte upprätthålls. Skenande underskott och statsskuld, försämrad kredit och trovärdighet och hög varierande inflation är något vi absolut inte vill återuppleva. Erfarenheterna från det tidiga 90-talets kris blev en väckarklocka. Hur skulle vi se till att det inte upprepades? blev per automatik den fråga som ställdes. Lösningen blev att binda upp politiken genom ett strikt, tydligt, öppet och trovärdigt ramverk för de offentliga finanserna. har vi överskottsmål, budgetmarginaler och ramverk för utgiftstak. Även det penningpolitiska ramverket stramades upp. fick en oberoende ställning och uppdraget att värna prisstabiliteten. Dessa institutionella förändringar har gjort den ekonomiska politiken mer förutsägbar och tydlig och minskat den osäkerhet som tidigare rådde bland hushåll och företag. Som en följd har vi kunnat åtnjuta makroekonomisk stabilitet och kunnat amortera på statsskulden, återupprättat förtroendet för svensk ekonomi och skapat förutsättningar för att hantera den ogynnsamma demografiska utvecklingen. Ett huvudskäl för ett strikt finanspolitiskt ramverk och sunda offentliga finanser är att ha handlingsutrymme i krislägen. skördar vi frukterna av de reformer som initierades och iscensattes . Tack vare våra mål och regler kan vi nu när vi som bäst behöver det bedriva en politik som syftar till att öka efterfrågan och underlätta omställningen på arbetsmarknaden. Vi kan möta nedgången utan att tvingas till skattehöjningar och utgiftsnedskärningar. Till skillnad från många av våra europeiska grannländer kan vi dessutom stimulera ekonomin utan att den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna hotas. Det är dock viktigt att spara på krutet och att vidta rätt åtgärder . Förtroendet för den ekonomiska politiken är A och O för att våra åtgärder ska kunna vara trovärdiga och få önskad effekt. Vi vet dessutom att de svenska statsfinanserna är mycket konjunkturkänsliga. Viss försiktighet är således påkallad, vilket är precis i linje med den förda politiken. Låt mig mot denna bakgrund peka på ett område i propositionen som vi nu behandlar. Regeringen föreslår nu att det för politikområdena Effektiv statsförvaltning och Finansiella system och tillsyn införs ett nytt övergripande mål som bland annat innebär att det finansiella systemet ska vara effektivt och tillgodose såväl samhällets krav på stabilitet som konsumenternas intresse av ett gott skydd, att reglering och tillsyn ska bidra till förtroendet för den finansiella sektorn och att kostnaderna för statsskulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Genom att ta ansvar skapar vi utrymme för handlingskraft och . Avslutningsvis yrkar jag bifall till utskottets förslag. 10 (): Min present till kammaren är att jag ska vara ganska kortfattad. Det var någon här som sade att det fanns en bristande förmåga att hantera förhållandena i den finansiella sektorn. Man får dock skilja på den svenska finansiella sektorn och den amerikanska. Den amerikanska bolånekrisen byggde på att det var en affärsidé att mörka de risker som fanns. Att utifrån det titta på den finansiella sektorn i och komma till insikt i den som sedan drabbade oss är att gå lite långt, tycker jag. Vi står inte inför en bankkris i . Det är viktigt att konstatera. De svenska bankerna har klarat sig. föll på eget grepp och hade fallit med eller utan bolånekris. Jag tror personligen att de antagligen inte blivit räddade om det inte varit en så labil övergripande situation. När det gäller bankgarantierna vet de som har talat om detta tidigare att regeringen och vi andra på den borgerliga kanten i utskottet har kritiserat EU-nivån för att man inte har kommit fram till ett rimligt och bra beslut. Det som skett med är mycket intressant. Man är mycket mer självständig gentemot regeringen än vad man var för låt oss säga . Då var man förlängda arm. Det är man inte . Finansministern blir förargad när man gör budgetprognoser och i andra avseenden visar sig självständig. Jag tycker att det är bra. har i den meningen gått åt rätt håll. 11 (): Det ärende som vi debatterar , Samhällsekonomi och finansförvaltning, innehåller det utgiftsområde som berör frågor för vilka de flesta medborgare i vårt land i vanliga fall känner: Det där är nog viktigt och bra, men det är inget som berör mig i min vardag. Den här hösten har dock visat att det här är något som mycket påtagligt berör oss alla i vår vardag. Jag tänkte säga något kort om några av de områden som ligger inom de 11,9 miljarderna i budgeten. och har båda varit uppe, men jag skulle också vilja diskutera staten som arbetsgivare och vikten av att vi har tydliga mål och ambitioner på detta område. Jag håller helt och hållet med de tidigare talare som har lyft upp vikten av att har tillräckliga resurser för sin verksamhet. Det anser även regeringen som i budgeten har höjt anslaget med 3,3 miljoner till 227,8 miljoner, bland annat för att sätta fokus på det som tog upp, nämligen konsument- och tillsynsfrågorna. Regeringen har också berättat att man avser att återkomma i en tilläggsproposition när man vet vilka ytterligare resurser som behöver. För att det ska vara rätt resurser och för att de ska användas på ett effektivt sätt har man gett Statskontoret i uppdrag att utreda hur resurserna används och hur mycket extra resurser som eventuellt kan behövas. Samma sak gäller för . Även deras resurser kommer att ses över och regeringen kommer att återkomma med en tilläggsproposition . Det tycker jag är viktigt att ha med sig. Jag vill också kort beröra staten som arbetsgivare och vikten av den rollen. Det är viktigt att staten har höga ambitioner att vara en god arbetsgivare med höga ambitioner för jämställdhet, lönenivåer, hälsa och kompetens hos personalen och när det gäller att ha en mångfald bland sina anställda. Jag är glad att kunna konstatera att man faktiskt har förbättrat sig på de målområden som finns. När det gäller till exempel jämställda löner är det fortfarande upprörande att kvinnor anställda i staten har i genomsnitt lägre lön än män, men utvecklingen går ändå åt rätt håll. Siffran var bakåt. Går vi var det så mycket som lägre lön för kvinnor. Rensar man det som är högre lön på grund av olika ansvar och olika befattningar återstår det som är oförklarlig . Det var året innan. bakåt var det . Vi ser att det går åt rätt håll. Med det yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 9 § Allmänna bidrag till kommuner Föredrogs finansutskottets betänkande 2008/09:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (prop. 2008/09:1 delvis). 12 (): betänkande FiU3, utgiftsområde 25, handlar om statens bidrag till kommuner och landsting samt bidrag och avgifter i systemet för kommunalekonomisk utjämning, vilket utgör den största delen av utgiftsområdet. I betänkandet tar ställning till de mål som regeringen har satt upp för att skapa goda och likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting som bidrar till en effektiv verksamhet med hög kvalitet. Även bidrag för utjämning av LSS-kostnader och finansiering av två ideella föreningar på det kommunalekonomiska området återfinns inom utgiftsområdet. De totala anslagen för området uppgår 2009 till . I betänkandet finns tre reservationer från Socialdemokraterna och samt tre särskilda yttranden från Socialdemokraterna, . 13 (): var jag med på en samling med flera av kommunstyrelseordförandena och representanter för . Vi gick igenom läget för dessa kommuner och för . Det var ingen munter tillställning. Jag ska ge några exempel. I kommun är över 1 000 personer i fordonsindustrin varslade. De flesta varslen övergår nu i rena uppsägningar. Av de varslade är det över 200 unga metallare som inte är med i a-kassan. De är nu tvingade att gå till kommunen för att söka socialbidrag. I kommun är man tvungen att höja kommunalskatten, inte för att höja kvaliteten på kommunala välfärdstjänster utan för att rädda den verksamhet som man bedriver . Kommun efter kommun redovisade hur fler och fler kommuninvånare nu tvingas söka socialbidrag för att klara sig. Nära nog samtliga kommuner rapporterade att de kommer att säga upp personal . Trots det är de tvungna att minska personalstyrkan med 400 anställda. Det besked jag fick med mig efter den här träffen var att den borgerliga regeringen måste lämna ett tydligt besked om hur det blir med statsbidragen för . Om det inte kommer ett positivt besked kommer fler och fler kommuner och landsting att tvingas minska sin personalstyrka för att klara ekonomin. talar inte bara vi socialdemokrater, och om nödvändigheten av mer ekonomiska resurser till kommuner och landsting. Expert efter expert har talat om nödvändigheten av att kommuner och landsting får ekonomiskt tillskott för att klara och inte förvärra den lågkonjunktur som vi nu befinner oss i. ställde sig majoriteten i bakom regeringens budgetförslag för . Det innebär att vårt förslag har fallit och att vi inte kan yrka bifall till det. Socialdemokraternas förslag för kommuner och landsting är 5 miljarder mer och 5 miljarder mer än regeringens förslag. Vi socialdemokrater ser med stor oro på kommunernas ekonomiska utveckling. När kommunernas ekonomi försämras vet vi att det går ut över välfärden som skola, vård och omsorg. Det drabbar alltså barn, unga och gamla. Den borgerliga regeringen bär just nu ett stort ansvar för den försvagade ekonomin i kommuner och landsting. Genom att man har prioriterat stora skattesänkningar framför välfärd står nu kommunerna sämre rustade för konjunkturnedgången än vad de annars hade gjort. Nedskärningar i a-kassan innebär att fler och fler personer måste söka socialbidrag, som jag tidigare nämnde. Det gäller också alla dem som utförsäkras från sjukpenning och aktivitets- och sjukersättning. Trots att dessa kostnader drabbar kommunerna är det kanske ändå inte det som är värst. Det värsta är att enskilda individer nu drabbas och får se sin ekonomi slås i spillror. Jag ska gå över till att nämna några förslag ur den socialdemokratiska motionen. Vi vill satsa medel på bättre kvalitet och tillgänglighet i sjukvården. Vi vill förstärka personalens kompetens inom äldreomsorgen. Vi vill satsa på lärlingsutbildning och sommarjobb för ungdomar. Vi avsätter medel för en solidaritetsbonus för de kommuner som har tagit emot flyktingar i eget boende. Ett kvalitetsprogram för bör genomföras och vi bör ha fler platser i komvux. Klimatinvesteringsprogrammet bör fortsätta. Vi föreslår en allmän förskola för alla treåringar. Den ska vara avgiftsfri . För att hjälpa barnen till en bra skolstart föreslår vi socialdemokrater 200 miljoner till mer personal i förskolan. Vi föreslår också 50 miljoner i statsbidrag för särskilda insatser i kommuner och landsting vid till exempel naturkatastrofer. Vi satsar också på upprustning av miljonprogrammens bostäder för ungdomar och äldre. När vi nu ser att arbetslösheten ökar dramatiskt kommer vi socialdemokrater, förutom vårt budgetförslag och vårt stimulanspaket, som innehåller mer pengar till kommunsektorn, att följa utvecklingen väldigt noga. Vi socialdemokrater kommer inte att tveka att ge ytterligare resurser till kommunsektorn. Kommuner och Landsting, SKL, har skrivit ett brev till finansministern. De skriver: De tysta varslen börjar nu verkställas bland kommuner och lansting. Det vill säga att anställda som inte har fast anställning exempelvis i äldreomsorg, förskola eller skola, inte får sina kontrakt förlängda. Orsaken är bland annat, skriver de, den frysning av statsbidragen till kommuner och landsting som regeringen föreslagit. Regeringen har heller inte uttalat några ambitioner för en uppräkning av statsbidragen 2010. Den självklara frågan till de borgerliga ledamöterna i finansutskottet blir: Vilket besked ska ni lämna till kommunal- och landstingspolitikerna? Ni har chansen att lämna ett besked . Jag citerar vidare ur SKL:s brev: Konjunkturavmattningen visar sig nu i de budgetar som kommuner och landsting fattar beslut om. Enligt den ekonomiska rapport presenterade kommer hälften av landstingen att tvingas minska sin verksamhet för att klara balanskravet . Uppskattningsvis beräknar ett 60-tal kommuner och hälften av landstingen att de får underskott och har således ett mycket besvärligt utgångsläge . I sitt brev vill SKL ha ett tillskott på ytterligare 3 miljarder och 8 miljarder . De vill att tillskottet ska vara varaktigt om det ska få effekt i form av fler jobb. Som tidigare kommunstyrelseordförande vet man vad sämre ekonomi för kommuner och landsting innebär i form av försämringar i välfärden. Det drabbar barnen i skolan, det drabbar dem i vården och det drabbar de äldre i äldreomsorgen. Frågan blir, återigen: Kommer ni borgerliga ledamöter att ge SKL ett klart besked om vad som ska gälla för kommuner och landsting 2010? Om ni är tysta kommer ni att späda på lågkonjunkturen och vi missar massor av arbetstillfällen inom offentlig sektor. Det finns de som menar att det kan röra sig om över 20 000 jobb i offentlig sektor. I morse kunde vi på nyheterna höra att tusen personer riskerar att sägas upp vid . Jag vill avsluta med att yrka bifall till vår reservation nr 1 och reservation nr 3. Dessutom hoppas jag att de borgerliga ledamöterna läser vårt särskilda yttrande som vi socialdemokrater lämnat i detta betänkande så att de får idéer och kraft för att kunna hjälpa kommuner och landsting. 14 (): Vi går in i årets sista debatter, men för mig är det här min allra första debatt som ledamot i finansutskottet. Jag har följt och följer finansoron med alla varsel och situationen i kommuner och landsting. Det är nyheter som inte kan ha undgått någon, inte heller dem som inte sitter i finansutskottet. Döm därför om min förvåning, herr talman, när jag läste betänkandet då jag skulle förbereda mig för denna min första debatt som ledamot i finansutskottet. Betänkandet inleds med politikens allmänna inriktning. Det står: Regeringen anför i budgetpropositionen att den ekonomiska situationen för kommunsektorn som helhet har förbättrats avsevärt . Under 20052007 har kommunerna och landstingen sammantaget redovisat ett resultat före extraordinära poster på . Det har därmed varit möjligt att höja ambitionsnivån i de kommunala verksamheterna. Jag får erkänna att jag redan där började känna att det inte riktigt stämmer med den bild jag fått när jag följt debatten. Men snäll som man är i tänkte jag att det är en beskrivning av budgetpropositionen, och det var ju ett tag sedan den lades fram. Även om den var överdriven i sin beskrivning av hur bra ekonomin egentligen var så var krisen kanske inte så djup. Jag tänkte därför att jag får väl fortsätta att läsa och inte döma ut finansutskottets majoritet utifrån den texten. Jag fortsatte alltså att förbereda mig och tittade längre fram i betänkandet. Då kom jag givetvis fram till finansutskottets ställningstagande. Det är det ställningstagande som majoriteten i finansutskottet precis har ställt sig bakom och alltså det som är grunden. I betänkandet står följande: Regeringens politik för fler jobb och minskat utanförskap ger resultat och bidrar därmed till en positiv utveckling i kommunernas och landstingens ekonomi. En positiv utveckling i kommunernas och landstingens ekonomi alltså. Här börjar det, herr talman, bli svårt att förstå vad det var jag skulle debattera . har vi, precis som föregående talare sade, brevet från Kommuner och Landsting. Det är underskrivet av , en moderat politiker, och beskriver tydligt situationen i kommunerna och landstingen. Det gick inte ihop med finansutskottets ställningstagande, som majoriteten precis har justerat och står bakom när vi ska rösta om det . När man vaknar och får fler nyheter om neddragningar inser man att situationen är värre än man någonsin kunnat tänka sig. Senast kom ett litet TT-meddelande som sade att nio av tio kommuner har upplevt varsel från offentliga eller privata arbetsgivare. Var fjärde kommun har problem med beredskapen för att möta finanskrisen. Åtta av tio kommunchefer tror i stället att man måste banta den egna personalstyrkan. Dessutom väntar sig nästan alla kommuner som deltog i undersökningen minskade skatteintäkter och ökade socialbidrag. Åtta av tio kommuner efterlyser insatser från staten för att kunna möta krisen. När jag läste detta gjorde finansutskottets ställningstagande mig väldigt orolig. Den verklighetsbeskrivning som finns i betänkandet är långt ifrån den verklighet som finns där ute. Uppenbarligen har majoriteten i finansutskottet bestämt sig för en karta, och kartan är mycket viktigare än verkligheten. Det väcker stor oro ute i landet. Det väcker stor oro hos kommuner och landsting. Och framför allt väcker det stor oro hos alla de människor som inser att de kanske kommer att få lämna sina jobb. Det handlar inte om kronor och ören, vilket föregående talare också tog upp, eller om kommuners och landstings budgetar eller om överskott eller underskott. Det handlar om välfärden. Det handlar om barnomsorgen, om våra barns utbildning, om omsorgen om våra äldre. Det handlar om effekterna ute i verksamheterna. När de tysta varslen trätt i kraft och timanställda fått gå hem innebär det att den personal som finns kvar får jobba ännu hårdare och den omsorg som kan ges blir lägre. Det är människor som drabbas av majoritetens oförmåga att se problemen. Jag tänker inte beröra förslag när det gäller kommunerna eftersom våra förslag redan fallit. De har dock lyfts fram i flera tidigare debatter. Jag vill yrka bifall till reservation 1 och reservation 2 och speciellt betona reservation 1. Majoriteten ställer sig inte bakom det förslaget och därför får det bli en reservation. Reservation 1 innebär att man ska ha möjlighet att göra en analys och kartlägga hur regeringens politik egentligen påverkar kommuner och landsting för att skaffa sig ett bra underlag och därmed kunna fatta de kloka besluten samt kunna möta de behov som finns i kommuner och landsting. Men från majoriteten väljer man att stirra sig blind på kartan och säga att vår ekonomi fungerar och att kommuner och landsting har fått förbättrade möjligheter. Jag ber er och vädjar nu i : Använd ledigheten till att möta folk ute i verkligheten! Återkom och var beredda att fatta positiva beslut, så att kommuner och landsting kan bedriva den viktiga verksamhet som behövs! 15 (): står inför flera stora utmaningar. Det gäller inte minst kommuner och landsting, som i och med finanskrisen och den stundande lågkonjunkturen kommer att stå inför större utmaningar än kanske . När industrins orderingångar minskar kan man minska arbetstiden eller varsla sina anställda. Inom kommuner och landsting har man inte alls den möjligheten på samma sätt, därför att orderingångarna, det vill säga det som måste göras i kommuner och landsting, kommer att vara minst lika stora som . Behoven inom förskolor, skolor, äldreomsorg och handikappomsorg kommer att vara minst lika stora som . Den ekonomiska krisen, som bidrar till minskade skatteinkomster, riskerar att leda till att kommuner och landsting kommer att försöka spara genom att minska på personalen. Detta kommer inte att bli lyckosamt, bland annat därför att kommunerna har oerhört slimmade organisationer. Skulle kommuner och landsting minska sin personal skulle det leda till försämrad sjukvård, försämrade skolor och förskolor och försämrad äldreomsorg. Tyvärr har det flaggats för detta på flera håll. Kommuner och landsting är inte i samma situation som 1990. Ytterligare besparingar på personalen kommer att leda till färre händer i vården, vilket betyder sämre vård och omsorg. Detta menar vi måste förhindras. Ska man lyckas med detta måste staten ge kommunerna resurser, så att de kan bibehålla och helst fortsätta utveckla en hög kvalitet inom verksamheter som har betydelse för våra barn, gamla, sjuka och funktionshindrade. Vi har därför i en motion till med anledning av den snabbt försämrade konjunkturutvecklingen föreslagit stimulansåtgärder som innebär att ytterligare tillförs till kommuner och landsting för att möta de här utmaningarna. I en ekonomisk kris är det viktigt att bibehålla grunderna för våra samhällsfunktioner men också fortsätta processer som utvecklar den viktiga kommun- och landstingssektorn. Dit hör en fortsatt satsning på ökad kvalitet, valfrihet och mångfald i de offentligt finansierade välfärdstjänsterna. Vi hoppas att arbetet med ökad jämställdhet fortsätter i kommunerna och att kulturen får resurser till den viktiga plats den har för betydelsen av människors välbefinnande, vilket kanske är ännu mer viktigt i kristider. Vi hoppas också att landstingens arbete med att bygga ut den klimatsmarta kollektivtrafiken fortsätter. Vi vill se ökade satsningar på modersmålsundervisning och på ett solidariskt ansvarstagande för flyktingmottagning i kommunerna. Därför tillför vi ekonomiska medel till detta. Vi anser också att det behövs en storsatsning på fler utbildningsplatser inom vuxenutbildning, folkhögskolor och olika yrkesskolor. Det finns flera inslag i den nya regeringens politik som vi kan sympatisera med. Dit hör den uttalade viljan att satsa på fler jobb, förbättrade villkor för företagande, minskat utanförskap och ökad valfrihet i utbudet av välfärdstjänster. Vi stöder också att arbetsmarknadspolitiken ses över för att skapa större frihet för individen och att fler aktörer släpps in som arrangörer och arbetsmarknadsåtgärder. Det vi har reagerat på och kommer att fortsätta att reagera på är förslag som går ut över de sämst ställda i samhället, till exempel försämringar av ersättningsnivåerna i a-kassan. Vi ser också en oroande ökning av antalet utförsäkrade människor, vilket kommer att ge kommunerna ytterligare ökade kostnader . Vi har också ett pågående och växande problem med människor som inte får sin privatekonomi att gå ihop . Den gruppen består av runt 500 000 människor, men kan bli mycket större framöver i takt med den tilltagande konjunkturnedgången. Vi vill också se ett ökat samarbete mellan sociala myndigheter och fastighetsägare, så att vräkningar av äldre och barnfamiljer kan undvikas. Det finns som sagt mycket saker som kommuner och landsting har att bibehålla, utveckla och förbättra. I den kris som vi nu ser, där kommuner och landsting har en viktig roll att spela för att motverka de negativa konsekvenserna för människor som är i behov av hjälp, är det viktigt att förstår och vågar fatta de beslut som krävs för att underlätta för kommuner och landsting i deras uppdrag, så att de kan motverka de negativa konsekvenser som konjunkturavmattningen ger som resultat. har fattat en rad viktiga beslut för att smörja näringsliv och finansiella system. Vi har med en viss stolthet talat om att vi minsann har tagit lärdom av 90-talskrisen. menar vi att det är dags att visa att vi också har tagit lärdom av 90-talskrisen när det gäller kommuner och landsting, de som har ansvaret för samhällets viktigaste verksamheter, våra barn, ungdomar, äldre och sjuka och de med olika funktionshinder. Det är dags, anser vi i , att visa att vi tagit lärdom av 90-talskrisen också på samhällets mjuka områden och börja smörja även dessa verksamheter. Därför föreslår vi att 5 miljarder satsas på kommuner och landsting 2009 och ytterligare 7 miljarder . Det är dags att visar viljan och att man vågar ta ansvar också för samhällets mjuka verksamheter i kommuner och landsting. Allt annat kommer att ge oerhörda konsekvenser, också för vårt näringsliv, som förutsätter att samhällsfunktionerna fungerar. Jag tänkte berätta en historia om en helt ung man som inte var speciellt rik. Han hade inte råd att köpa några nya kläder, utan var tvungen att laga dem han hade. Han hade mat för dagen, men inte så mycket mer.