prot · GV0987 · 2008-04-02 00:00:00 — Det infördes under en socialdemokratisk regering , och det har legat kvar. När det gäller den här kvalitetssatsningen vill jag icke säga att vi har gjort allt. Det har vi inte gjort. Men vi har tagit många steg i rätt riktning. Med de riktade anslagen, framför allt till humaniora, har vi faktiskt höjt anslaget per studentplats , och det är inte att förakta. 127 () replik: Först vill jag bara säga att det är bra att regeringen har fullföljt den förra regeringens påbörjade satsningar på Humsamområdet. Där tror jag att vi är överens. Men det som hände i valrörelsen var ju att det lovades miljardsatsningar på högskolan, som inte har kommit. Det är därför folk är besvikna, och jag får fortfarande inga besked om den här miljardsatsningen kommer . Det är vad folk väntar på. När det gäller 15-åringarna och deras utbildningsdrömmar är det lite tråkigt att höra att den enda rustningen de ska få är en bättre skola och gymnasieskola. Vi är överens om att vi ska titta på framgångsskolor och att vi ska jobba mycket med de kvalitetskriterier som kan leda till en bättre skolutveckling. Problemet är att ni skär ned ungdomars möjlighet att studera vidare på högskolan. Det är det som händer. och är de enda två länderna i OECD-området, som är jämförda, där man minskar andelen av befolkningen som får en högre utbildning. Det går på tvärs mot hela den internationella utvecklingen. Ni gör detta, och ni säger att ni ska satsa på kvalitet. När man frågar högskolorna säger de: Det har inte blivit någon kvalitet. Vart har pengarna då tagit vägen? Jo, kan de ha gått till de stora skattesänkningarna? Kan det ha varit så att behövde högskolans pengar för skattesänkningar? Det kanske är så enkelt, . Då kan man säga det rakt och öppet och tydligt i stället. Svaret och beskedet till 15-åringarna är: Under den här regeringen kommer det att bli en generation som sviks, som inte får samma möjligheter som sina äldre syskon att studera vid universitet och högskolor, något som de själva vet och som vi vet är en väldigt viktig del. Det handlar om att etablera sig på arbetsmarknaden och stärka på lång sikt. Det är tragiskt att vi har en regering som inte har högre ambitioner än så för dagens unga som lever och bor i . 128 () replik: Jag vill understryka att vi och alliansregeringen har höga ambitioner med vår universitets- och högskolepolitik. Men det handlar också om att se på de studenter som faktiskt ska komma dit, och det handlar om vilken kvalitet vi kan garantera, som de sedan kan få i utbildningen. Det man kan undra och det jag skulle ha velat ha besked om är hur Socialdemokraterna egentligen tänker . Man oroar sig för denna utveckling. finns ca 20 000 tomma platser på universitet och högskolor. I Socialdemokraternas förslag vill man ha ytterligare 7 500. På vilket sätt hade det genererat en bättre kvalitet? På vilket sätt möjliggör det drömmarna? Det kostar också pengar. Vi vill prioritera kvaliteten. Det handlar också om att betala tillbaka. Du tar upp förslaget och undrar vart pengarna tar vägen och om pengarna har gått till skattesänkningar. Så är inte fallet. Det är precis som när universitet och högskolor har fått ett förskott utbetalat och det visar sig att de hade färre studenter på högskolorna än vad detta förskott genererade. I sann ärlig anda ska de pengarna då betalas tillbaka. Det är precis som om jag skulle låna ut pengar till dig. Jag förväntar mig att jag får pengarna tillbaka. Det argument som förs fram håller inte. Den satsning som vi nu har gjort på 360 miljoner är friska pengar in i ett nytt system. 129 () replik: Jag konstaterar att de friska pengarna också fick gå till att betala lönehöjningar. Det var väl bättre att de kom än ingenting. Men det hade varit bättre om man kompenserat både för lönehöjningar och prishöjningar och dessutom gjort en kvalitetssatsning. Det var en annan fråga jag tänkte ta upp här. var det en debattartikel i , som är mitt husorgan. Den hade rubriken satsar vi på nya lärosäten. Det var en lång rad branschorganisationer från näringsliv, TCO, , Teknikföretagen etcetera som gick ut och var oroliga. Det gäller också till exempel stad, som har en av de nyare högskolorna hos sig. Det man funderade över var alla de utredningar som talade om. finns utredningar som diskuteras, och det finns en diskussion. Ska vi koncentrera resurserna? Ska det vara de gamla stora universiteten som ska ha dem? Hur ska det gå med de mindre universiteten? Det finns diskussioner om kvalitetsindikatorer och annat. Den oro som finns här gäller helt enkelt att högskolorna och universiteten runt om i landet ska bli förlorarna i detta system och att man inte bygger på möjligheterna för dem att utvecklas när det gäller utbildning och forskning och att samarbeta med näringslivet. har också en reservation om att hela ska leva och hur viktigt det är med universitet och högskolor runt om i landet för att man ska kunna bo kvar och leva på landsbygden. En samverkan med universitet och högskolor är en motor i det lokala näringslivet. Jag vill därför gärna fråga : Hur ser på detta? Vill ni se till att det också kommer forskningspengar så att det kan ske en utveckling av de högskolor som ligger lite runt om i olika delar av ? 130 () replik: Jag har ingen annan uppfattning än i det här läget, och det har inte heller regeringen. Dessa högskolor har ett oerhört stort värde. Vi har sett det på att de har rekryterat fler studenter från närområdet. Vi talar även om samverkan och profilering som en kvalitetsdrivande faktor och ser också positivt på att högskolor, utbildningar eller lärosäten tar till sig det. Vi försöker hitta synergier och att syntetisera så att man får mervärden. Det finns inget som säger att vi sedan skulle slå undan benen på de regionala högskolorna. Det har regeringen och högskole- och forskningsministern uttalat. Där finns ingen annan åsikt. Jag skulle vilja passa på att fråga lite. Jag tycker personligen att en hel del av reservationerna slår in väldigt många öppna dörrar. Läser man utskottsbetänkandet står det på pränt att det inte är regleringar och sådant som vi måste få till. Man tar upp frågeställningar om jämställdhet och mångfald, och alltihop ska det lagstiftas om eller på något vis bli nya uppdrag. Regeringen har ju gett uppdrag. Jag undrar hur ni definierar ordet uppdrag. har fått uppdragen, regleringsbreven och återrapporteringskraven. Är det inte bra? Är det inte tillräckligt med den typen av uppdrag? Varför måste man reservera sig på de här punkterna? 131 () replik: Givetvis är det bra att det finns med i regleringsbrevet. Det hade varit skandal om det inte hade funnits med. Den erfarenhet som finns på många håll är att det har funnits en tröghet i att få genusperspektivet att få genomslag i utbildningar där det måste finnas. Man får i socialtjänst, på skolor och i hälso- och sjukvård även utbilda personal som har gått färdigt sin utbildning. I finns till exempel en genusgrupp bland studenterna på medicinarutbildningen som kräver att det ska vara bättre än det är. Det finns en likadan på . Vad vi vill betona är att det inte kan vara rimligt på de utbildningar där dessa kunskaper måste finnas att man har gjort den kunskapen frivillig eller tillgänglig på kortare kurser. Man kan välja till den. Man har väldigt lite integrerat den i undervisningen. Det beror antagligen på att man saknar kunskap om hur man ska integrera ett genusperspektiv. Det krävs att man själv har genuskunskaper för att till exempel som lärare kunna göra det. Vi har lyft fram det för att vi tycker att det ska framgå tydligt i examensordningarna att det ska finnas med. Jag tänker ställa en fråga till . Om man tittar på vart forskningspengarna går ser man att går till de äldre universiteten. Jag vill gärna fråga om ambitionerna att se till att det blir en förändring så att även de andra högskolorna och de nya universiteten får möjligheten att kombinera forskning och grundutbildning. Jag tycker att det är en förutsättning för en bra kvalitet på utbildningen, och jag tror att vi alla gör det. Vi har i satsat 500 miljoner i vårt förslag för fler disputerade lärare så att fler lärare ska kunna forska. Vi har bland annat tänkt oss att det ska kunna hjälpa till att höja kvaliteten på de högskolor som inte har så mycket forskningspengar och disputerade lärare. 132 () replik: Jag börjar med examensordning och varför man vill ha det inskrivet. Jag tycker att det är lite olyckligt att det kommer i ett sådant läge. Examensordningarna diskuterades med Bolognaprocessen. Det är lite olyckligt att en sådan central fråga kommer in i ett sådant sent läge. Man borde ha lyft fram det då eller åtminstone när man remissbehandlade det i vederbörlig ordning, men man fick inte med det. Det känns lite märkligt. Lite måste man ändå yvas över den utveckling som har varit inom högskolevärden. är av dem som studerar kvinnor och män. Jag såg de senaste siffrorna för antalet examina som hade tagits ut. Jag tror att det var 40 000 nya akademiker som hade tillkommit. Två tredjedelar av dessa examina har plockats ut av kvinnor. Det är lite intressant. Vi får se vart den utvecklingen tar vägen. Huruvida det kommer att gå forskningspengar till regionala högskolor kan jag inte svara på . Det beror just på att utredningen för kvalitet har lagts fram. Den har precis remissbehandlats en första omgång. De svaren kommer man nu att granska på olika sätt för att se att det blir så optimalt som möjligt för . 133 () replik: nämnde här tidigare att vissa reservationer slår in öppna dörrar. Hon specificerade inte vilka det var, men det kanske vi får reda på . Jag undrar vad och även övriga i majoriteten har för anledning att avstyrka det yrkande som vi hade gällande HBT-kunskap i examensordningarna på läkarprogrammet och lärarprogrammet. Jag tycker inte alls att det framgår av betänkandet. Det tycker jag i sig är beklagligt, men det kanske kan rättas till här. Jag skulle också vilja veta vad regeringen eller den borgerliga majoriteten i avser att göra åt sitt avskaffande av 25:4-regeln. Den har avskaffats, och man kan naturligtvis säga att det hela är färdigdebatterat. Jag tycker inte att man måste hålla sig kvar vid den specifika modellen. Men faktum kvarstår; modellen innebar en större och lite breddad rekrytering till högskolan. Det fanns möjligheter till ett livslångt lärande och till att komma in som äldre. Jag skulle vilja veta vad den borgerliga majoriteten, eller regeringen avser att göra för att på något sätt lätta upp den situation som ändå har åstadkommits av dem själva. 134 () replik: 25:4-regeln har som sagts debatterats tidigare. Den har ersatts. Möjligheterna att dra nytta av sin yrkeskompetens är inte borta. Detta har ersatts med bedömning av reell kompetens. Den vägen kan man också vinna tillträde till högskolorna. Möjligheterna kvarstår alltså. Det vi vände oss mot var just detta vad det var i en speciell ålder som var meriterande. Bara för att man hade fyllt och hade de yrkesverksamma åren bakom sig var man alltså meriterad framför den som gick direkt från gymnasiet, till exempel. Jag kan se på HBT-frågorna på två sätt. Vi har inte direkt diskuterat detta som sådant med . Det handlar om att examensordningen, som jag sade tidigare, togs i samband med att man diskuterade det som tog upp om jämställdheten. Det diskuterades i samband med Bolognaprocessen. Därför förutsätter jag, som inte själv var med, att en hel del av frågorna lyftes fram i samband med detta. Som lekman förväntar jag mig att när jag vänder mig till läkare eller lärare som har långa utbildningar femåriga högskoleutbildningar bakom sig måste man kunna ställa kravet att de tar ansvar även för HBT-personer och bemötandet av dem. Det tycker jag som skattebetalare är ett anständighetskrav att kunna ställa på den som har gått i utbildning. 135 () replik: Det gläder mig att anser att man ska kunna ha rätt att bli bra bemött även som HBT-person. Men jag undrar lite grann: Om vi nu ska ställa krav på det här är det då inte rimligt att vi ger dessa möjlighet att få en utbildning i detta? Eller förväntas det att de ska skaffa det själva på sin fritid i någon form av icke kvalitetssäkrat perspektiv? Då kan man ju undra vilka andra delar av lärarutbildningen eller läkarutbildningen som folk ska skaffa sig själva för att vi sedan ska kunna begära av dem att de ska kunna det ena och det andra? Universiteten ska väl ändå tillhandahålla ett utbildningspaket som är tillräckligt för att åtminstone gå ut med i början. Sedan måste man kanske komplettera när man har varit ute i yrkeslivet ett tag. Jag skulle vilja veta om det finns någon anledning till det här. Jag inser att examensordningarna kanske har tagits tidigare. Jag har inte varit med på det här området så länge, men jag menar ändå att man måste bedöma förslag varje gång. Det går inte att hänvisa till att vi tidigare inte har haft någon anledning, om det nu har varit så. Om vi tidigare hade en anledning så kanske man kan ta upp den. Jag kan ha missat någonting, men om jag har förstått det hela rätt handlar bedömning av reell kompetens om vilka faktorer som ska gälla när man blir bedömd när det gäller om man har behörighet att gå en utbildning. Det handlar inte om vilka kriterier som gäller när det finns en konkurrenssituation, vilket var vad 25:4-regeln gällde. Om det råder konkurrens kan man i viss mån få in något kriterium för att bredda utbildningen. Jag kan hålla med om att detta kanske inte var den bästa lösningen. Men det var en lösning, och om man tar bort en lösning borde man kunna införa någon annan. 136 () replik: frågar mig hur vi kan garantera att HBT-frågorna lyfts in i utbildningarna. Jag vill svara att det faktiskt inte finns något som hindrar lärosätena att göra dessa kurser. Det är också deras ansvar. Det är där som ansvarsfördelningen kanske blir lite oklar ibland när vi motionerar. Jag är inte felfri när det gäller det. Man motionerar om frågeställningar som berör en djupt, men man har kanske inte hela processen klar för sig. Här har faktiskt lärosätena ett ansvar för att utrusta sina studenter till högt professionella deltagare i samhällslivet efter examen. Just en sådan här fråga kan vara ett steg på vägen. Men jag tycker att det är lite förmätet att allting ska behöva skrivas in i en examensordning. Vi har ju också FN:s mänskliga rättigheter och diskrimineringslagar att falla tillbaka på. De signalerna måste ändå kunna vara givna. När det gäller delen med reell kompetens har vi nu öppnat möjligheterna för ett alternativt urval där högskolan och lärosätet själva får en möjlighet att se på vilka urvalskriterier man tycker är viktiga för vissa studenter. Det vi har gjort är att dela upp det hela så att det är en tredjedel som tas in på betyg, en tredjedel på högskoleproven och en tredjedel som lärosätet självt har möjlighet att förfoga över och sätta sina kriterier för. Som regeringen också har sagt är det viktiga att vi får fram möjligheterna som garanterar rättssäkerheten och en god ordning på det. Också där har vi begärt in utvärderingar och uppföljningar på området. 137 (): har den svenska högskolan byggts ut kraftigt. Vi var många som tyckte att det var positivt på många sätt. Det är positivt att fler får möjlighet att studera vid högskolan. Men det är inte positivt om det sker på bekostnad av kvaliteten. Socialdemokraterna hade som bekant ett mål hälften av alla ungdomar ska börja vid högskolan . Det ledde till att den gamla fokuserade alltför mycket bara på hur många som började högskolan. Det handlade inte om hur det gick för dem, hur det tog att ta sig igenom utbildningssystemet eller vad det fick för följder för undervisningssituationen. Genom att tvinga fram fler platser men inte skicka med tillräckligt med pengar till högskolorna tvingade man fram den utveckling som flera har beskrivit. Om man pratar med studenter , inte minst inom humaniora och samhällsvetenskapliga ämnen, hör man att de är missnöjda med att det är stora grupper, storföreläsningar, grupptentor och så vidare. Precis som sade visar flera genomgångar att , ungefär , har resurserna till utbildning minskat och urholkats . Uppgifterna styrks av bland andra Sulf, , men också av årsredovisningar. För mig, som var med och debatterade detta förra perioden, när Socialdemokraterna förnekade det är det intressant att nu höra bland andra stå upp och tala om vilka stora grupper det är på universiteten och vilka problem man har med att det är alltför lite undervisningstimmar. Min fråga till Socialdemokraterna och till de andra partierna som var med i majoriteten är: Hur kunde ni låta det här hända? Hur kunde ni vara med på att stödja den utvecklingen och underminera resurserna ? Hur kunde ni tillåta att antalet disputerade lärare minskade och att tiden för handledning minskade? Det är naturligtvis väldigt uppskattat om ni nu vill vara med och försöka rätta till det här, men det vore kanske klädsamt om ni själva ställde er frågan: Vad gjorde vi för fel ? Målet på var feltänkt. Jag kan inte säga om det är eller av en årskull som ska gå på en högskola. Jag tycker att alla med intresse och fallenhet för akademiska studier ska studera, men det är inget självändamål att det blir just . Därför satte alliansen i valrörelsen kvalitet framför kvantitet. Vi har en sett en successiv förstärkning av resurserna till utbildning . Jag hoppas verkligen att det blir mer, men vi har ändå sett att resurserna till utbildning har ökat med ca 360 miljoner . En del av det har varit öronmärkt just för humanister och samhällsvetare. Även basresurserna till forskning har ökat. Det var lite diskussion här om huruvida de hade ökat eller inte. I går, eller om det möjligen var i förrgår, kom , , med en sammanfattning där man konstaterar att av urholkning ökar nu resurserna till forskning. De använde formuleringen av nedgång. Vi hoppas naturligtvis att det kan bli ännu mer, men vi kan konstatera att i en mycket svår situation där både utbildningsresurser och forskningsresurser har urholkats har regeringen vänt utvecklingen. Det tar naturligtvis tid innan det ger ett tungt resultat, men utvecklingen har i alla fall vänt. får högskolorna 11,5 miljarder till just forskning, och det är en ökning med 6 miljarder jämfört med . Det har talats mycket om kopplingen mellan gymnasieskola och högskola. Både vi i och hela alliansen har stått för vår grundinställning, och den är att högskolan inte ska repetera gymnasiekurser i till exempel matematik eller språk. Gymnasieskolan ska förbereda för högskolan. Det kommer förändringar. Redan nu har regeringen infört att det ska räknas som en extramerit om man har läst en längre kurs i ytterligare ett främmande språk eller om man har läst en längre kurs i matematik. Det är ett tydligt budskap till gymnasieeleverna att vill de satsa på akademiska studier ska de välja ämnen som förbereder för akademiska studier. I debatten om huruvida man ska få poäng för arbetslivserfarenhet har jag däremot väldigt lätt att hitta argument mot att man med automatik ska premieras för att man har fyllt och har arbetet i , 25:4-regeln. Om det är ont om platser vid våra högskolor och universitet är det väl självklart att det inte är någon särskild merit att ha jobbat med vad som helst om man ska läsa till exempel praktisk filosofi eller engelska. Däremot kan det finnas relevant yrkeskunskap, och den har man möjlighet att ta hänsyn till. Varför ska man göra en särskild grupp för en viss ålder med erfarenheter som inte har med studierna att göra? Sedan ska vi komma ihåg att antalet platser på högskolan som tillsätts genom urval är . Det är läkarutbildningar och vissa mycket svåra utbildningar. Dessutom finns det många sätt att komma in på högskolan. Minst en tredjedel ska till exempel antas genom högskoleprov, och då konkurrerar man inte alls med betyg. Vi har också en valideringsdelegation vars rapport är ute på remiss. Där föreslår man att ska få en samordnande funktion för att validera utländsk utbildning och relevanta yrkeskunskaper. Det tycker jag är mycket viktigt. Det jobbar vi vidare med. Alla vill inte bli akademiker, citerade , och det är alldeles sant. Alla vill inte bli det. Alla vill inte heller skaffa sig ett praktiskt yrke, men det är väldigt många som har velat gå vidare i ett praktiskt yrke men som inte har känt att skolsystemet har hjälpt dem med det. Både i gymnasieskolan och i den eftergymnasiala utbildningen har vi i glömt bort det här med praktisk yrkesutbildning. Därför välkomnar vi verkligen den utredning om en ny yrkeshögskola som har lagts fram. Gymnasieskolan kommer att förändras . Den har haft stora brister. Även där skulle jag vilja att oppositionen ställer sig frågan: Vad gjorde vi för fel som lät det gå så långt att fyra av tio gymnasieelever inte klarade gymnasieskolans mål? Så har det varit, och så är det . Då kan man tala om att det är jättebra att alla ska bli högskolebehöriga, men om fyra av tio misslyckas med att antingen bli högskolebehöriga eller vara förberedda för yrkeslivet är det ett mål som man verkligen har misslyckats med och som man inte kan leva upp till. Vi kan se fram emot att vi får gymnasieelever som är bättre förberedda för högskolan eller bättre förberedda för yrkeslivet och som har möjlighet att frivilligt läsa högskoleförberedande kurser som de skaffar sig sin yrkesutbildning i gymnasieskolan. Vi talade om kvalitet i valrörelsen. Vi gör nu en medveten satsning på det. Vi talade också om större frihet för högskolorna. En reform som redan är genomförd och som har uppfattats positivt är just de nya styrelserna där högskolorna själva nominerar styrelser. var det regeringen som gjorde det. Det har lett till en öppnare process, ett deltagande och en diskussion bland lärare och studenter om vilka som ska vara med i styrelsen. Det visade sig också att högskolorna i flertalet fall inte valde om de ordförande som den gamla regeringen hade tillsatt. I några fall, bland annat vid mitt hemuniversitet, gjorde man det, men i flertalet fall, oavsett vilket parti de här personerna tillhörde, blev de inte omvalda. Vi ska fortsätta den här utvecklingen mot friare universitet och högskolor och även betona att förändringar när det gäller profilering och samverkan ska komma nedifrån högskolorna och inte styras uppifrån. Det finns ett antal motioner här, men jag kommer kanske att få repliker om det. Även jag har överskridit talartiden här, så jag avslutar med att säga att det vi ser nu är en tydlig satsning på kvalitet i utbildningen som vi ökar friheten för lärosätena att anordna kurser, påverka antagningen och som helhet styra verksamheten. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 138 () replik: Jag ska börja med att ge rätt i en sak. Det är bra att forskningsresurserna ökar i . Det är först och främst ett resultat av den förra forskningspolitiska propositionen som den förra majoriteten lade fram. Sedan har ni lagt på en del, men vi har fortfarande en forskningsbudget som ligger ungefär 2 miljarder över regeringens forskningsbudget. Det är viktigt att satsa på forskning. Där kan vi vara överens. Sedan blir det intressant när man talar om kvalitet. hänvisar till Sulf och säger att de har kritiserat den förra regeringen. Vi kan diskutera vad som hände eller . Just nu diskuterar vi vad den sittande regeringen gör. Sulf är inte nådig i sina kommentarer om era så kallade kvalitetssatsningar. De säger så här: Regeringens påstådda satsningar på kvalitet inom högre utbildning och forskning är bara tomma ord. säger: Det går inte att fiffla med kvaliteten. Det är långsiktighet som krävs, inte kreativ bokföring. på säger: Om vi ser från den totala universitetssynpunkten blir det att staten äter upp på ett håll, och så får vi bidrag för att täcka upp på ett annat håll. Det är det här högskolevärlden säger om regeringens politik . Det blir inga kvalitetssatsningar. Jag får fortfarande inga besked om den stora kvalitetssatsningen som lovade högskolorna kommer. Blir den det stora svaret på ? Kommer det en stor satsning på kvalitet i högre utbildning?