prot · GW0917 · 2008-10-22 00:00:00 — Det är tänkt att vara ett förstärkt G 8. I det hänseendet kan jag hålla med om att det förmodligen är bättre att utveckla de institutioner vi har och som har den fördelen att där har vi svenskt deltagande och möjlighet att göra vår röst hörd. 45 (): Jag tackar statsministern för återrapporten. Den globala finansiella oron måste bekämpas och åtgärdas. Därför är det bra att såsom övriga EU-länder agerar på ett nationellt plan. Också länder runt omkring i världen måste agera. Jag tror att vi är ganska överens om att det är nödvändigt för att säkerställa inte minst småsparares och fattiga människors resurser. Det som var den stora stridsfrågan på toppmötet var klimatfrågan. Visst måste det anses vara ganska oroande att sju länder, när man ska diskutera en tidtabell, vill lägga in veto. De vill inte ha någon tidtabell för att åstadkomma konkreta åtgärder för EU och EU-länderna för att åtgärda den största utmaning vi faktiskt står inför klimatkatastrofen. När man hör EU-länderna prata om att vi ska ha ett ledarskap undrar man vad detta ledarskap innebär om man börjar bråka om en tidtabell för att fatta ett beslut längre fram. finns det i stället andra länder som ingår i ledarskapet och som lägger fram förslag inför det internationella . Både och har tagit fram konkreta förslag på hur man ska lösa finansieringsfrågan för utvecklingsländerna, medan EU-länderna sitter och bråkar om man ska fatta beslut eller inte. Detta inger verklig oro för vart EU är på väg i klimatfrågan. Jag utgår från att statsministern nu kommer att ta initiativ fram till decembertoppmötet för att påpeka för de länder som försöker sätta upp hinder att det är en fördel att agera . Att åtgärda klimatproblem nu skapar också jobb. Vilken strategi har statsministern för att få igenom det han har stöd av i hela , nämligen kraftfulla klimatåtgärder i EU-länderna? 46 Statsminister (): Jag har förstått att har varit ledare för den del av som tycker att man fortsatt ska driva ett utträdeskrav. blev inte det den knappa majoritetens mening i . En sak som har slagit mig är: Tänk om vi inte hade haft EU för att försöka samordna länderna att ta klimatfrågan på allvar! Då hade alla de invändningar vi nu hör funnits i alla fall, och vem hade då satt press på alla länder som inte tycker att de ska göra något för egen del? Hur hade löst det? Jag kan berätta att det bara finns ett enda skäl till att vi nu har ett verkligt tryck på de länder som egentligen inte vill möta sina klimatåtaganden, och det är det faktum att de är medlemmar av Europeiska unionen. Det är precis det som gör att vi kan trycka på och på allvar försöka få detta på plats till december. Om hade varit närvarande tror jag att det hade varit påtagligt för honom att det är just detta som är deras svåraste väg ut ur ansvarstagandet: nämligen hänvisningen till både beslut som de har varit med och fattat och den solidaritet som bygger på att EU går fram gemensamt. Varför är det viktigt för världen? Vad är det EU försöker göra? Jo, EU försöker anta mål som är bindande , vilket sedan leder till en fördelning mellan länderna hur man ska uppnå dem. Om kan klara det är det precis det svar som även den globala lösningen behöver. Utan den typ av globala svar byggda på bindande lösningar är vi som och andra som säger: Låt varje land göra vad de själva tycker att de orkar med! Det är alternativet, . Det löser inte den globala klimatutmaningen. 47 (): Tack så mycket, statsministern, för svaret, eller recensionen av läget. Jag menar fortfarande att de som just nu har ledarskapet i EU-frågan är länder utanför EU, till exempel och som har tagit fram förslag på hur man kan finansiera utvecklingsländernas ansvarstagande. Jag tror att det är väldigt viktigt, och jag tycker inte att det är ledarskap när EU-länderna diskuterar tidtabellen. Jag tycker att det är oroväckande, och jag tror faktiskt att statsministern delar den oron och hade varit lyckligare om det snabbt hade kunnat bli ett beslut på detta toppmöte att tidtabellen ska hållas. Det som i stället delvis har dominerat bilden av toppmötet är att man inte är ense. Det står också att man ska ta hänsyn till det specifika läget i varje enskilt land. Innebär det att vissa länder ska höja sina mål, medan andra länder kan ha ett lägre mål? Är det betydelsen av detta? 48 Statsminister (): Principen bygger på en solidaritet länderna emellan. Vi ska gemensamt nå 20-procentiga utsläppsreduktioner . Det varje land självt vill lätta på sin egen del för man över till någon annan. Det är precis det som i så fall sker. Jag följer också den norska diskussionen som ju väldigt ofta försöker anpassa sig in i vad EU gör utan att vara medlem. De tycker att det är en viktig utgångspunkt, eftersom de ser vikten av ett samlat agerande. Det är bra att är aktivt när det gäller finansieringen. Men missa inte poängen, är en av världens största oljeproducenter som på detta sätt försöker ta en del av ett ansvar som annars delvis borde leda till en annan diskussion. Det är oljan som är problemet, och då bör naturligen stora oljeproducerande länder ta ett mycket större ansvar och bidra till omställning för att vara trovärdiga. 49 (): Jag tycker att det är bra att vi har enats om ett finansiellt räddningspaket. Det är något som vi socialdemokrater har stött hela vägen. Finanskrisen kommer sannolikt att påverka EU . När ekonomierna krymper och arbetslösheten ökar i hela tycker vi socialdemokrater att det är viktigt att värna löntagarnas villkor så att vi inte hamnar i en situation med löne- och arbetsvillkorsdumpning. Jag undrar om den delen av medborgarnas problem framöver diskuterades vid mötet. Vi vet att statsministern inte är villig att lyfta fram frågan om löntagarnas villkor och fackliga rättigheter vid rådsmöten. Jag undrar om det var något annat land som möjligtvis var intresserat av att lyfta fram denna fråga. 50 Statsminister (): består av både vänsterstyrda och borgerligt styrda regeringar. Frågan var inte uppe av det enkla skälet att man inte ser den koppling till Lissabonfördraget som en del av ledamöterna i denna kammare driver. Vi ser inte kopplingen i den delen. Vi ser inte heller att det som först ligger framför oss skulle handla om någon urholkning av arbetsrättsliga förutsättningar. Diskussionen handlade inte om detta, utan inte minst på franskt initiativ, och jag har sett att också har sagt detta i om vi nu ska inrätta stora stödfonder, i fransk tappning till och med uttryckt som att köpa upp företag som inte går bra inför risken att de annars flyttar utomlands. Den typen av resonemang motsatte jag mig av det skälet att det är klassisk protektionism av ett slag som frihandelsvänliga länder som bör akta sig för att ställa sig bakom. Vad vi i stället ska se till är att ha starka resurser för omställning på precis det sätt som vi har mött andra kriser i så att människor kan komma vidare i utbildning och i andra arbeten. Vi bygger individerna starka snarare än att tro att det alltid handlar om att skicka in pengar i företag och verksamheter som kanske är konkurrenskraftiga. Där fanns stor oenighet, vill jag påpeka, och var starkt drivande för att få bort en text som först talade om rent riktat industristöd. I stället talade vi om grundläggande villkor för att förstärka förutsättningarna för sysselsättning och för att upprätthålla konkurrenskraften i europeisk industri. Det var en diskussion som kom nu och som säkert kommer att fortsätta på kommande toppmöten för att möta den avmattning som mycket riktigt hela känner av. 51 (): Jag tycker att verkar vara en bra inriktning i den politiken. Det som är intressant är att statsministern tidigare i sitt anförande talade om nödlidande i finansiella institutioner, och det är naturligtvis jättebra. Det vi kan se framför oss nu är att vi kommer att få ganska många nödlidande europeiska medborgare i den lågkonjunktur som sannolikt följer av finanskrisen. Då vill jag betona hur viktigt det är att man både i och i på ett effektivt och bra sätt jobbar med den omställning som statsministern nu talar om. Vi har förstås divergerande uppfattningar om hur det ska ske just i , men hur går resonemanget bland de övriga EU-länderna? Är man beredd att jobba för att klara av lågkonjunkturen och den arbetslöshet som sannolikt följer i dess spår? 52 Statsminister (): I den delen är ju alla regeringar ansvariga inför sina väljare. Det är bara att notera att man ger väldigt olika besked just . Väldigt många talar om stora stödprogram till industri och enskilda företag. Väldigt många ropar på mer protektionism. står emot i den diskussionen. Vi säger att vi i grunden tror på fortsatt frihandel och öppenhet. Vi tror, också baserat på våra egna erfarenheter, att det är viktigt att betona kvalitet och utbildning, det som bidrar till omställning, matchning på arbetsmarknaden och livskraftiga företag som klarar sig i konkurrensen och som när väl krisen är över kan växa sig starka och därmed leda till att fler får jobb. Jag tror att vi kan hävda att vi har erfarenheter till stöd för att det är ett riktigt vägval. Många andra pratar nu om helt andra utgångspunkter. Det bör också noteras att sitter med ett stort överskott i våra offentliga finanser. De flesta andra som pratar om de här åtgärderna har redan stora underskott. 53 (): Svensk arbetsmarknad har gått väldigt bra . Inte minst har det märkts i den valkrets som jag kommer ifrån, , som i lågkonjunktur eller högkonjunktur egentligen permanent har haft det sämsta arbetsmarknadsläget i . Den utvecklingen är bruten . Det känns positivt. är till och med ett av de län, en av de regioner i landet som har haft högst tillväxt. kommer den internationella lågkonjunkturen, och som grädde på moset har vi haft finanskrisen också. Det känns angeläget att vi gör allt vi kan för att dämpa effekten av lågkonjunkturen och för att bygga upp förutsättningar för nya jobb. Härvidlag vill jag ge statsministern en eloge för att han visat den typ av handlingskraft som han har här hemma, på nationellt plan, men också för att vi har deltagit bland resten av regeringscheferna som också har visat handlingskraft när det gällt att lösa krisen. är krisen inte riktigt över. Det finns en oro, inte minst hos de små företagen, över kreditgivning, över möjligheten till checkkrediter, över att kunna bedriva sin normala, vanliga verksamhet. Därför har jag en fråga med anledning av rådsslutsats nr 10, där man talar om att den europeiska investeringsbanken ska kunna gå in och undsätta små och medelstora företag i och att man också ska ta större riskandelar. Det här låter ju bra det är betydande belopp, förutsatt att det sker på ett sjyst sätt så att inte företag som i sig inte är riktigt sunda och inte fungerar får stöd och därmed riskerar att i konkurrens slå ut företag som har en livskraft, exempelvis i . Hur har diskussionerna gått där? 54 Statsminister (): Detta är en exakt illustration av hur diskussionerna går. Det finns de som först när det gällde den finansiella krisen talade om att utfärda totala garantier och lyfta av all risk. Sedan kommer det till nödlidande företag med problem, och då säger man: Ge alla det stöd de behöver! påpekar någonting väldigt viktigt. Det är att gör man för mycket, bidrar för långtgående, sätter man konkurrensen ur spel. Då hjälper man den som har svårast att klara sig i konkurrensen, på bekostnad av den som är mer livskraftig men som till följd av det omfattande stödet till dem som går lite sämre får växande egna problem. Om vi agerar på det sättet kommer vi att också se varaktiga jobb försvinna. Därför har vi både när det gäller de finansiella åtgärderna och diskussionerna om vad som därefter ska följa i olika former av stöd påpekat just vikten av konkurrensneutralitet och att upprätthålla och inrikta sig på att bygga stark konkurrensförmåga långsiktigt. Det har präglat den budget som vi har bett om stöd för så att vi kan investera väldigt tungt i det som ska bygga vår svenska konkurrensförmåga: forskning, förstärkningar i utbildning, stöd för omställning så att människor kan komma vidare och uppleva att det lönar sig att arbeta, söka sig vidare på arbetsmarknaden, infrastruktur. Det tror jag är en riktig inriktning. Det bör också prägla, även om diskussionerna var korta, den del som gäller Europeiska investeringsbanken. Men jag håller helt med. Precis samma typ av diskussioner gäller också deras resurser. Det är precis i sådana här lägen man ofta går fel, där man försöker cementera det som är invant, som alltid har funnits, och gör det på ett sätt så att det också hindrar livskraftiga företag från att utvecklas. Det gör att vi alla blir fattigare och att vi också får färre jobb. Jag tycker att det är en mycket viktig, grundläggande princip som har hävdat. Det är den vi också hävdar i samtalen med våra europeiska kolleger. 55 (): Risken i sådana här tider är ändå att den här typen av viktiga punkter blir korta diskussioner. Sedan kommer därefter. Jag hoppas att vi kan ha fortsatta diskussioner och att den bevakar detta så att vi får en sjyst konkurrens men också att vi kan återkomma och få lyssna på hur vi ska kunna ta del av detta under rättvisa villkor inom . 56 Statsminister (): Får jag bara också understryka det sade redan i sitt första inlägg. Jag har återkommande betonat att vi inte är ute ur de finansiella problem som upplever, i svans på andras problem må så vara, men vi upplever detta fortsatt. Precis de som pekar på, de små företagen och hushållen, märker att det är väldigt svårt i ett kreditgivningssystem som i princip har gått i stå eller åtminstone bara delvis har börjat rulla och fungera. Det är i ljuset av det man ska se alla de saker vi gör och ber om stöd för så att vi får i gång det finansiella systemet. Blodomloppet i ekonomin måste fungera därför att det i sin tur betyder så mycket för små företag, för hushåll och för småsparare. Vi kommer definitivt att fortsätta att bevaka våra utgångspunkter och det som är bra för långsiktigt i de fortsatta samtalen. De kommer naturligtvis att fortsätta långt in och kanske ännu längre än så. 57 (): Det är lite frestande att ge sig in i den diskussion som har tagits upp här i kammaren om Lissabonfördraget och till att börja med. Som centerpartist och med stark övertygelse om att all bra politik måste byggas underifrån tycker jag att det inte är någon bra grund för att skapa ökad legitimitet och ökat engagemang för EU-samarbetet att hålla folket utanför. recenseras i nedlåtande ordalag det enda folk inom EU, , som fick möjlighet att vara med i den här diskussionen. I låter vi inte ens folket vara med i den debatten i en valrörelse inför ett allmänt val. Det är ingen bra grund för att öka legitimiteten och engagemanget i EU-frågorna, som jag tror att vi är överens om att vi måste göra, inte minst om vi ska lyckas lyfta valdeltagandet i valet till . Jag befarar att det här bidrar till att ytterligare cementera det på en kyrkovalsnivå. Det är ingen bra utgångspunkt. Min fråga handlade egentligen om det som en del andra också har berört, klimatpaketet inom EU. Det var en del oroande signaler från och framför allt om att det här inte passar dem. ska man se över planen, om jag har förstått referatet från toppmötet rätt. Jag undrar helt enkelt: Upplever statsministern att det finns en insikt bland EU:s medlemsländer om att det här inte är någonting som vi måste kosta på oss? Man använder ju begreppet bördefördelning, som jag inte tycker är något riktigt bra begrepp. Det här är, som några frågeställare redan har sagt, ett sätt att komma vidare i utvecklingen. Sternrapporten visar ju att det blir dyrare och svårare om vi skjuter på de här angelägna och viktiga åtagandena. Jag skulle vilja fråga statsministern: statsministern att det finns en insikt bland EU:s medlemsländer om att det faktiskt är en poäng att ta itu med klimat- och miljöfrågorna på ett offensivt sätt , innan det blir dyrare och svårare? 58 Statsminister (): Jag upplever att möjligheten att få Europeiska rådets beslut på plats definitivt byggde på den typ av insikter som nu redogör för. Starkt präglade av Sternrapport, och den opinionsbildning som fanns i frågan var det möjligt att samla det europeiska ledarskapet till mycket kraftfulla målformuleringar . Därefter upplever jag att den världspolitiska dagordningen delvis har förändrats redan före finanskrisen, vill jag påpeka. Men helt tydligt har det svängt ännu mer efter det att finanskris och lågkonjunktur har påverkat många länder, många fler än dem nämner. Tyvärr har man då landat i någon sorts slutsats där man söker lättnader för egen del i det korta perspektivet. Då kan vi, och det gör vi, påpeka vad nämner, att det här är framtidens jobb och ett sätt att konkurrera. Det är ett resonemang jag för övrigt har fört med kinesiska ledare och pratat om i . Det är någonting som vi försöker använda globalt som argumentering. Jag tror på det fullt och fast. Då brukar de påpeka: Det är lätt för att säga det, ni har kommit så långt. Ni är ju redan tydliga vinnare i en sådan omställning. För oss är det inte lika enkelt. Ta en diskussion med , som är premiärminister. Han vet berätta att de har 95 procents beroende av kol i sin energiförsörjning. säger ni att vi ska göra om det. Det är en jättebra idé, men kan ni berätta vad vi ska ersätta det med och hur fort det ska gå? Så blir diskussionen. Det finns det var därför jag svarade som jag gjorde tidigare på en fråga en medvetenhet om att medlemskapet i Europeiska unionen är viktigt och att det kräver att man hedrar ingångna överenskommelser. Hade det inte varit för det hade det här inte alls varit möjligt. är det en tuff väg, både till december och till , för att få världen att samla ihop sig. Det kommer att kräva att och andra som resonerar med de utgångspunkter som har klargjort också höjer sin röst. 59 (): Det förefaller dessvärre som att insikten inte var så stark om att miljö och klimat är nödvändigt att satsa på, eftersom det blir dyrare och svårare om vi skjuter de angelägna sakerna framåt. Jag förstår att statsministern har en stor pedagogisk uppgift att försöka få den insikten att komma tillbaka hos samtliga medlemsländer, och jag önskar lycka till i det arbetet. När det gäller och kolet kan man naturligtvis förstå att det är tufft. Det är det visst, och vi ska vara glada i att vi har en så bra mix redan och att vi har en stor andel förnybar energi. Då kommer kärnkraften bara att ställa till problem eftersom den inte räknas in i procentandelen förnybar energi, som en del i den här kammaren tydligen vurmar för. Det fanns en ambition inom EU att höja ambitionerna till inte 20 utan , om världen i övrigt är beredd att lägga ribban så högt. Finns det engagemanget och den ambitionen kvar över huvud taget i de diskussioner som förs? 60 Statsminister (): Ja, det är helt korrekt. Det angavs ett 20-procentigt reduktionsmål till 2020, men inom ramen för ett internationellt avtal som vi hoppas få på plats i har sagt att man går till . bör man nog notera att hela den diskussion som har utlösts utgår från kommissionens förslag på hur solidariskt, med fördelning mellan länderna, ska nå 20-procentsnivån. Då har vi den här typen av invändningar. Jag skulle vilja säga så här: Det som underlättar i så fall är att blir det en internationell överenskommelse möter det en del av den oro som på engelska kallas för carbon leakage, alltså att man kan flytta produktion till länder med lägre klimatambitioner. Jobben går förlorade, men det blir inte bättre för klimatet. Inom ramen för ett internationellt avtal är ju tanken att styrmedel och omställning också ska komma länder till del som inte för en aktiv klimatpolitik, och då bör det inom ramen för detta vara möjligt att också gör större ansträngningar. Alla är väl medvetna om att det är så det ser ut, men det kommer som sagt att kräva att det internationella avtalet är på plats. 61 (): Finanskrisen dominerade mötet, sade statsministern. Jag tycker att det är värt att understryka att vi inte är igenom den här processen . har börserna i fallit kraftigt. Tack och lov faller också marknadsräntorna. Här finns mycket krav på snabbhet och nya åtgärder framöver. Jag vill understryka det som statsministern och andra har sagt här, nämligen vikten av att man vid det här mötet bekräftade tidtabellen för klimatarbetet inom Europeiska unionen. EU:s arbete på klimatområdet är ju avgörande inte bara för EU-länderna utan också för hela världen. Det är den starkaste globala aktören. Därför blir det så fullständigt obegripligt och ganska upprörande när man från vissa håll säger att vi ska ha ett försvagat europeiskt samarbete, att ett starkt EU är någonting negativt. I själva verket är det så att har man inställningen att man ska försvaga EU-samarbetet är man för större utsläpp i världen, för det blir konsekvensen. Jag tror att det är otroligt viktigt att vi en gång för alla gör upp med denna föreställning att vi kan ha en svagare europeisk union och ha ett starkare klimatarbete på europeisk eller global nivå. Det är en omöjlighet, herr statsminister. ska jag fråga mer specifikt om , punkten 13. Där står det i slutsatserna att behöver det internationella samfundets stöd. Det är ett land i svåra ekonomiska och för den delen också politiska problem. Man är nu inne i en förhandling med , och vi bör stödja detta. Vi har ett särskilt ansvar i de nordiska länderna, så min fråga till statsministern är: Hur tar vi detta ansvar som nordiska länder, men också som länder inom Europeiska unionen, för att söka stabilisera situationen på ? 62 Statsminister (): Jag har under det här förloppet också haft direkt kontakt med statsminister , och jag tror inte att någon behöver göra sig några illusioner om hur läget ser ut på . Det är en mycket allvarlig och djup kris som en hel nation har kommit in i. Det beror naturligtvis på att den finansiella sektorns problem särskilt tungt landade på , en nation som inte är så folkrik och där den finansiella sektorns tyngd är stor, större än hela bnp för . Det förklarar det läge man befinner sig i. Det var viktigt att de nordiska länderna var drivande för att få solidaritetsförklaringen i Europeiska rådets slutsatser. Jag delar helt uppfattning att detta måste börja med att IMF, som är på plats, får ett strukturerat program som en överenskommelse tillsammans med islänningarna för att påbörja ett rekonstruktionsarbete för att ska kunna ta sig ur detta. Finns det på plats ska naturligtvis nordiska grannländer också vara med och föra en diskussion om hur det sedan kan föras vidare och komma på plats. Vi har också markerat på olika sätt att vi gärna är en del av detta. Det viktiga har dock som sagt varit att det måste bli inom ramen för att det också finns ett IMF-program av det skälet att där finns en hel del av kunskapen om hur man rekonstruerar länder som hamnar i den här typen av problem. Utan den typen av långsiktighet är det inte säkert att man kommer vidare. Det är det läge som just nu råder. Precis just nu pågår faktiskt den här typen av diskussioner på plats på . 63 (): Jag tycker att det är väldigt viktigt att statsministern understryker att det arbete som gör på förtjänar allt vårt stöd. Det är delvis en kontroversiell fråga på huruvida man ska acceptera att Valutafonden agerar så att säga som ett ombud för världssamfundet eller inte. Låt mig ta upp en annan fråga här helt kort. Det står under punkt 17 f bland de här slutsatserna rätt mycket det är en lång text, men den är ganska diffus om energisamarbete i . Här kan man läsa mellan raderna och tänka sig diskussioner om elkablar, gasledningar och så vidare. Jag skulle bara avslutningsvis vilja fråga statsministern om han kan ge något mer kött på benen beträffande denna punkt. För att återknyta till skulle jag också vilja fråga om det egentligen var någon diskussion om den isländska frågan, eller tog man så att säga bara in den här slutsatsen? 64 Statsminister (): Texten togs in utan längre diskussion. Nordiska representanter markerade betydelsen av att också hade med den typen av formulering.