prot · GW0939 · 2008-12-01 00:00:00 — Jag vill börja med att yrka bifall till våra s-reservationer som vi har tillsammans med Vänstern och . Vi socialdemokrater kom hit och är här för att vi vill diskutera helheten i politiken. Tyvärr har vi tvingats under ett par års tid att som i vissa socialförsäkringsfrågor diskutera delar av en helhet som inte vi känner till. Men det gör förmodligen ni som tillhör och som det känns det kanske är en upplevelse bara de tre stödpartierna till . Ni blir kanske lite arga över det inlägget, men det känns mer och mer från en oppositionsroll som att när far har talat i huset så var det förr då lyder ungarna. Vi är intresserade av att diskutera helheten. Vi väljer att göra det även . Vi har hört under hand från företrädarna för allianspartierna säger jag nu att det ska vi inte diskutera nu och här, utan nu ska vi bara diskutera en liten del av människors vardag. Det är det vi protesterar mot. Vi har vid ett flertal tillfällen jag ska strax komma in på själva betänkandet krävt möjlighet att diskutera helheten. Därför nämner jag den parlamentariska kommitté som ni krävde 2004. Vi gjorde ett arbete. Vi satte på spåret direkt. Vad ska det innehålla? Vad ska det betyda för människors vardag här i ? Vi har försökt att komma till skott med den parlamentariska utredningen. Vi har en rätt så hyfsad erfarenhet av den reformerade pensionsuppgörelsen. Dock var ni på väg i en riktning som inte vi accepterade, men det blev återställt. Så det är helt okej. Vi tror också att många aktörer, inte bara familjerna med sina betingelser, väntar in den här parlamentariska utredningen. Jag ska ärligt erkänna för min del att jag är jättetrött på detta . Hade jag fått bestämma det får jag inte som tur är hade jag sagt att sanden i timglaset strax har runnit ut. Ni kan väl lätta på förlåten, ni som tänker ta till orda här, och förhoppningsvis innan kommer vi har en stor debatt göra ett tillkännagivande. När det gäller våra reservationer tycker vi att det är positivt att personer som har en icke tidsbegränsad sjukersättning nu får möjlighet att arbeta mer. Det tycker vi är bra, och det ställer vi upp på. Men det finns oklarheter rörande de särskilda reglerna när det gäller personkretsens omfattning. Vi har lite synpunkter på hantering och tillämpning för olika grupper. Vi är lite osäkra på fribeloppets storlek vid olika omfattning av sjukersättning. Beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst är också oklar liksom konsekvenserna för jämställdheten. Vi trycker på att man av denna reform i sin helhet precis som alla andra reformer som ni har satt i sjön med mycket hög hastighet en del har tagit betydligt ska göra en rejäl uppföljning vad gäller kvalitet och kvantitet. Uppföljning ska också göras av undantagen från sjuklönelagen. Det är rimligt att ställa den typen av krav. Normalt sett, om ni hade ställt sådana när ni befann er i opposition, hade vi tillmötesgått det. Men med den ton som vi nu samtalar med varandra i kan man känna att det har blivit en rejäl cementering av blockpolitiken. Det som var på väg att lösas upp på något sätt har blivit: vi fyra. Vi hör det vid varje möte: vi och vi och vi. Och så är det: ni i oppositionen. Det blir problem för statsvetare och historiker en gång som ska skriva historien, som ska titta tillbaka på den här perioden. Ni har i princip stått här i talarstolen och sagt att allt som inte var riktigt var Socialdemokraternas fel. Vi hade gärna fortsatt att regera. Det skilde sig inte åt med så många röster. Sju mandat är väl 60 00070 000 röster. Vi hade gärna fullföljt hela den inriktning som vi hade vad det gäller jobben, sysselsättning, utbildning, och så vidare. Det som var bra säger ni var högkonjunkturen. Vi socialdemokrater får bara ta skott för det som ni upplever som dåligt. Som någon talare har sagt innan: säger som finansminister att det tar att upptäcka den borgerliga politiken. Jag tycker att han i många delar har ett intressant resonemang. När vi nu är här är det den globala krisen det handlar om. Den förnekar ingen. Men hur ska historiker och statsvetare veta när ni styrde och ställde? Ni måste fundera på ert förhållningssätt. Jag har varit i . Det är en jättekonstig argumentering ni har. Det måste jag få lov att säga. Det är ett väldigt intressant resonemang om företagarna. Jag ska avslöja en hemlighet för er. Jag träffar många företagare och har gjort det . möter jag företagare som har lyssnat på er och kaxar upp sig mot en. Då säger jag: Gå hem och titta i räkenskapsböckerna! När tjänade ni pengar? säger jag till dem. Och vem styrde då? Var det inte vi socialdemokrater med Vänstern och som styrde? Ring upp och tala om det för mig! Det är ingen som har ringt . De är åtskilliga. Så fundera på det! Vi och ni har all förtjänst av att det går bra för företagarna. De ska tjäna sina pengar, för då kan de anställa och ha folk i sysselsättning, självfallet. Men löntagarna ska också tjäna sina pengar, absolut. När ni för ett resonemang om arbetsgivaravgifter är det avräknat från det tillgängliga löneunderlaget. Så det är inte någon som kan säga: Det är mina pengar. Egentligen skulle pengarna tillbaka till löneförhandlingar igen för att stimulera efterfrågan. Det är där vi har hamnat. Det är där det blir problem med argumenteringen när vi diskuterar i vårt socialförsäkringsutskott. När efterfrågan sjunker det är precis vad som händer nu minskar köpkraften, ökar varslen och så vidare. Tänk på det i er argumentering! Ni får argumentera hur ni vill och gör det också, har jag märkt. Det var inte det jag menade egentligen. I vår reservation 3 anser vi att medborgarinsyn och förtroendemannainflytande har en viktig funktion att fylla när socialförsäkringsfrågor hanteras. Medborgarinsyn är också en fråga om att värna legitimiteten för systemen. En liknande lagändring som ni hittade på förra gången avslogs när vi kom tillbaka. Med det vill vi också påminna er om att ni nu har avskaffat jättemycket inflytande och medborgarinsyn, vilket inte är till gagn för själva socialförsäkringssystemens legitimitet. Det är inte heller till gagn för människors trygghet. Det blir färre och färre som kan diskutera de här oerhört viktiga frågorna. När försäkringsdelegationerna åkte, vad tyckte ni om det? Det var adjö med dem. De skulle rapportera direkt upp till regeringen utan att gå via . Socialförsäkringsnämnderna åkte också. Universitetsstyrelserna förändrade man, liksom arbetsförmedlingsnämnderna och så vidare. Ni argumenterar för att politiker inte ska vara med och styra och ställa. Men när det kniper i världsekonomin, vilka är det då som rycker in på scenen? Ja, just det! Då får politikerna rycka in och försöka ställa till rätta det som marknadskapitalisterna inte har lyckats med. Fundera på det i fortsättningen också! Ta en tankegång kring detta! Det medborgarorgan som vi yrkade på har ni inte ens bemödat er om att ta upp, utan det är bara adjö med det, i väg med det. Fundera på detta med att stora administrativa statliga system körs mot varandra med material om en person och det ramlar ut en signallista som sedan ska hanteras: Vilka garantier och säkerhetssystem finns inbyggda som kan tolka det materialet? Här i har den personliga integriteten en gång stått högt i kurs, och förhoppningsvis gör den det nu också. Men ni kan inte bara tro att det bara är att köra datasystemen mot varandra när det gäller den typen av system. Hur ska det som kommer ut där hanteras? Det har vi riktat mycket kritik mot, och vi kommer att fortsätta att göra det. Det som känns oroväckande är att ni har intagit en attityd ungefär i stil med att lite mer än hälften av befolkning, de som röstade på er, har rätt och vi i den andra hälften har fel. Det är inte så man bygger broar mellan människors olika åsikter i ett land. Man funderar på hur just de här frågorna ska hanteras. Det är en sak som gör att vi från socialdemokratins håll är väldigt oroliga. Där väntar ett tudelat , där de som är rika, starka och friska belönas. Det finns ingen i denna sal som kan säga att jag svär mig fri för mig och min familj, att ingen kommer till skada och ingenting händer. De som då blir sjuka och arbetslösa kallar ni bidragstagare, inte i den positiva meningen utan i en negativ mening. Det borde stämma er till eftertanke i kommande debatter när ni åberopar vad som är gjort. Ett medskick om det nu blir någon parlamentarisk utredning skulle kunna vara att vi står för standardtrygghet, inkomstbortfallsprincipen, betala skatt efter bärkraft, generationskontrakt och en generell välfärdspolitik som omfattar alla, individuellt anpassad genom inkomstbortfallsprincipen, där vård, skola och omsorg och boendet är oerhört viktiga delar i ens liv. Jobbskatteavdraget vem premieras där? Ja, inte är det de sjuka och arbetslösa, studerande eller pensionärer. Om man ska hålla ihop ett samhälle är det väl rimligt att alla får vara med och dela på kakan, inte sant? Det känns väldigt orättvist att ni gör på detta sätt. De stora huvudorganisationerna LO, TCO och står också bakom de här viktiga principerna. Så uppfattar jag det i alla de skrifter som vi får ta del av. Jag ska avsluta med att bara än en gång påminna om att vi inte kommer att tigga om den parlamentariska utredningen. Om ni inte är intresserade, säg ifrån! Tänker ni långhala ännu mer än vad ni gör, säg bara ifrån! Det är rimligt. har ni snart kört igenom allt. Vad ska vi sedan diskutera? Är det småsmulor kring den rikes bord, eller vad är det vi ska diskutera sedan? Ska vi köra om hela argumenteringen igen? Jag vet att ni inte är riktigt överens när det gäller om a-kassan ska vara obligatorisk eller inte, och då kan ni smälla in en utredning över valet så har ni kommit undan detta. Fundera på hur viktigt det är med stora trygga generella välfärdssystem och hur många som har lämnat a-kassan! Det är 140 stycken som trillat ur trygghetssystemen . Fundera på det! (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla s) samt (). 122 (): Vi debatterar ett betänkande som heter Vissa socialförsäkringsfrågor. Då vet vi att det handlar om en blandad kompott av socialförsäkringsfrågor, och jag tänker beröra några av de viktigaste. Den första frågan handlar om ändringar i lagen om sjuklön, där regeringen föreslår att en arbetsgivare inte ska vara skyldig att betala sjuklön till en arbetstagare som utför förvärvsarbete och får sjukersättning. Jag kan hålla med om att det finns fördelar med att en arbetsgivare inte behöver betala sjuklön , men jag menar att det ska vara sjukpenninggrundande och att kostnaden för sjukpenning sjuklön annars utgår ska finnas inom sjukpenninganslaget. Förra gången vi stod här och debatterade de särskilda regler som ska gälla för dem som har icke tidsbegränsad sjukersättning krävde vi i oppositionen att de nya reglerna skulle utvärderas, men vi fick inget gehör för det. Precis som sade i sitt anförande upprepar jag också det. Jag anser att det ska ske en uppföljning och en utvärdering av de nya reglerna. Vi ska inte debattera den nya lagen , för den är antagen, men jag ska ändå påpeka att den har otydligheter när det gäller tillämpningen för olika grupper, hantering och konsekvenserna för jämställdheten. Jag är också kritisk till det liggande förslaget, och jag ska ge ett exempel. En person med sjukersättning grundad exempelvis på en belastningsskada av en svår värk kan precis som alla andra bryta armen eller bli förälder och därför vara i behov av en sjukpenninggrundande inkomst. Ni tar med det här förslaget bort möjligheten för den personen att få sjukpenninggrundande inkomst om man exempelvis blir förälder. vill också använda medel inom sjukpenninganslaget till ett förstärkt särskilt högriskskydd för långtidssjukskrivna som undantas från sjuklöneperioden vid återgång i arbete hos samma eller hos en ny arbetsgivare. Inom borgerligheten finns det tydligen en viss förståelse för att det finns ett behov av ett utökat och förstärkt högriskskydd, för man har i budgetpropositionen aviserat att man ska införa ett sådant för ungdomar som har aktivitetsersättning. Då undrar jag: Varför låter ni inte det gälla alla långtidssjukskrivna? Ett utökat och förbättrat högriskskydd för långtidssjuka leder till ökad vilja hos arbetsgivare att anställa personer som har långtidsfrånvaro på arbetsmarknaden på grund av sjukdom. Det är speciellt viktigt , när ett stort antal sjuka kommer att tvingas ut och söka jobb och göra det i konkurrens med fullt friska. En undersökning som TCO genomfört visar att endast en av sju arbetsgivare kan tänka sig att anställa en långtidssjuk. Ett förstärkt särskilt högriskskydd för långtidssjukskrivna skulle definitivt underlätta. Min största invändning mot det betänkande som vi diskuterar är förslaget om att avskaffa nämndemännen när socialförsäkringsmål ska avgöras i kammarrätten. Bland det första ni gjorde när ni fick möjlighet var att lägga ned försäkringsdelegationerna. Sedan åkte socialförsäkringsnämnderna, och ryker nämndemännen. Då måste jag fråga er i högermajoriteten: Vad har ni emot ett väl förankrat och inarbetat medborgarinflytande i försäkringen? Jag hoppas att någon av er vill svara på den frågan. Vårt socialförsäkringssystem har sin bakgrund i ett stort medborgarengagemang . När ni nu tar bort ytterligare en möjlighet till den insynen undergräver ni både förtroendet och förståelsen för vår gemensamma försäkring. Är det det som är meningen? Egentligen är det en retorisk och väldigt dum fråga. Självklart är det det som är meningen. Ni vill inte att svenska folket ska tro på våra gemensamma försäkringar. Ni vill att svenska folket ska skaffa egna, privata försäkringslösningar. Ju mindre förtroende och tillit, desto större möjlighet har ni att rasera vår försäkring. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2 och 3. 123 (): Jag vill börja med att tacka för den ödmjuka ton han hade i sitt inledningsanförande. Socialförsäkringsfrågor är svåra frågor, men inte desto mindre viktiga. Många personer kommer den här julen att vara tvingade att leva med en oro: Vad ska hända med mig när jag har passerat de i det nya sjukförsäkringssystemet? Det är då man måste söka jobb på den vanliga arbetsmarknaden där, som vi alldeles har diskuterat, varslen står som spön i backen. Det är inte lätt. Det här betänkandet, Vissa socialförsäkringsfrågor, handlar om väldigt skilda saker. Det är en samling av flera delfrågor, som vi hörde. Är det så att det går så fort att ni bara inte hann med att fatta beslut om alla regler kopplade till det beslut vi tog om vad som skulle gälla för att de som har så kallad förtidspension skulle kunna jobba lite grann? Vi var överens politiskt om att det är en bra åtgärd att man gör det. Men hur man gör det är det ju rimligt att följa upp. Fungerar det som vi har tänkt? Att man gör en utvärdering tycker jag ändå är ett rimligt krav. Jag förstår inte varför majoriteten inte ville gå den önskan till mötes så att vi kunde få en utvärdering av det här förslaget. Likadant tycker jag att det hade varit bra om vi som var överens om en parlamentarisk utredning hade kunnat tillsätta den. röstade tillsammans med de borgerliga partierna i den här kammaren igenom att vi skulle ha en parlamentarisk utredning. Det har gått . Det är jättetråkigt att vi inte har kommit till skott med den utredningen . anser att medborgarinsyn och förtroendemannainflytande har en viktig funktion att fylla när socialförsäkringsfrågorna ska hanteras. Medborgarinflytande är också en fråga om att värna legitimiteten, precis som LiseLotte var inne på tidigare. När vi förra gången hade en moderatledd regering försökte regeringspartierna införa en liknande lagändring. Propositionen avslogs av efter förslag från justitieutskottet eftersom den lades fram på vårriksdagen. Om man ska fundera lite grann, vad är då synen på och ändringen av medborgarinflytandet? Handlar det om en medveten strategi? Det verkar nästan som om det är en politisk inriktning. En gång i tiden var det faktiskt så att sjukkassorna startades av fackföreningarna. Anställda och arbetare gick samman för att bilda en kassa så att de kunde hjälpa varandra om det var så att någon hade råkat bli sjuk. Min svärfars pappa var spårvagnsförare här i . Han råkade ut för en otäck olycka. Det här var , innan det infördes ett generellt socialförsäkringssystem via . Då hade hans arbetskamrater gått ihop och bildat en sjukkassa. Han fick ersättning . Han låg på sjukhus . Det är skillnaden som jag tror att många svenskar inte riktigt förstår, att det är viktigt med ett socialförsäkringssystem som också tar hänsyn till den enskilda individen. Det var inte lätt för den familjen, med tre barn, att klara sig. Den medvetna strategin att minska medborgarinflytandet handlar om en politisk syn. som en gång hade styrelser i varje län, eftersom det var en regional organisation, ombildades till en statlig myndighet med försäkringskassedelegationer i stället, alltså någon form av insyn på regional nivå. Dessutom hade vi socialförsäkringsnämnderna. Det som har skett är att man har avskaffat försäkringsdelegationerna och socialförsäkringsnämnderna . Det är bara ytterligare ett steg i systemskiftet att ta bort nämndemännen. Att gå bort från medborgarmakt och till mer expertstyre är säkert en moderat idé som vi brukar höra talas om. Från moderat håll brukar man ofta säga att det inte ska vara så mycket politikerstyre. Om vi skrapar lite på ytan på de nya ljusblå blir det väldigt tydligt att det är den vanliga moderata politiken som egentligen förs. Självklart står jag bakom samtliga reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast reservation 3, till förmån för att nämndemän i kammarrätten ska finnas kvar. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla s) samt LiseLotte (). 124 (): trädde lagen Från sjukersättning till arbete i kraft. Den börjar tillämpas . Debatten gäller en ändring av sjuklönelagen. Det är en konsekvensändring av de särskilda reglerna för sjukersättning. Det är inte så som sade att det var så bråttom att allting inte hanns med, utan det här är en lagändring när det gäller sjuklönen som måste passera Lagrådet. Därför får vi det här i en särskild proposition. Betänkandet innehåller två delar. Den ena är ändringen i lagen om sjuklön. Arbetsgivaren befrias från att betala sjuklön. Blir personen sjuk och måste stanna hemma från sitt nya arbete har han ju sjukersättningen i behåll. Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet och avslag på motionerna. Reformen är bra därför att den underlättar för personer med sjukersättning att få ett jobb. Sjuklön är en tung börda att bära för de flesta småföretag. Det som också är bra är att det ligger i arbetstagarens eget intresse att informera arbetsgivaren om att sjuklönekravet är slopat. Incitamenten att göra rätt är alltså inbyggda, och arbetstagaren har ansvaret. Men arbetsgivarna är ju sist och slutligen de som anställer. Varför har ordet anställning en sådan tyngd i , herr talman? Därför att arbetet inte bara ger oss försörjning, det ger oss identitet och samhörighet. Det ger oss också självrespekt. Det andra förslaget i betänkandet rör nämndemäns medverkan när socialförsäkringsmål lyfts till kammarrätten. beslut kan i ett första steg överklagas till länsrätterna. Där deltar tre nämndemän. I enkla fall räcker det med domaren. Det är bara mål som får prövningstillstånd som går vidare till kammarrätten. Då handlar det om komplicerade saker som kräver speciell kompetens. Frågorna som får prövningstillstånd i kammarrätten är alltså inte sådana att man löser dem med vanligt förstånd. Det handlar inte om sådana lämplighetsbedömningar eller skälighetsbedömningar där en nämndemannamedverkan kunde vara befogad. Det här var en sammanfattning av ärendena, herr talman. går jag över på motionerna. När det gäller Socialdemokraternas motion tar jag fasta på det lovvärda, det som är positivt för arbetslinjen och en väl fungerande sjukförsäkring. Socialdemokraterna stöder förslaget att personer med permanent sjukersättning ges möjlighet att arbeta. I motionen skriver de: Om fler får möjlighet att bidra med sin arbetsinsats och höja sin livskvalitet, är det mycket positivt. Det är bra att Socialdemokraterna backar upp regeringen i ett förslag som syftar till arbete, eftersom den som gör en arbetsinsats höjer sin livskvalitet och sin självrespekt till gagn för alla, både för individen och för . Socialdemokraterna är överens med regeringen om att den primära utgångspunkten i sjukförsäkringen är att den som är frisk och har arbetsförmåga ska arbeta. Vidare är Socialdemokraterna överens med regeringen om att tidig rehabilitering och tidiga stödjande insatser hjälper människor tillbaka till arbete. Socialdemokraterna framhåller också i sin motion att arbetsgivarna behöver besitta ett visst mod för att våga anställa. Detta är intressant i ljuset av vad vi har diskuterat om arbetsgivaravgifterna. Arbetsgivarna är ju faktiskt de som löper risken när de tar in någon. De behöver uppbackning. Det är bra att Socialdemokraterna inser det. Grunderna i sjukförsäkringen är vi alltså överens om, liksom om vikten för individen att komma ifrån utanförskapet och in i värmen igen. Håller man sig bara till orden är vi överens, men när det sedan kommer till de faktiska förslagen från Socialdemokraterna i deras skuggbudget går de åt helt motsatt håll. Där är det mer bidrag åt fler och mer bidrag utan någon som helst bortre tidsgräns. Hur går det ihop med insikten om vikten för individen av arbete, som Socialdemokraterna uttrycker i den här motionen? Det går inte ihop. Arbetslinjen och bidragslinjen är motsatser till varandra. Bidragslinjen leder rakt ned i diket. Vi får återkomma till det i budgetdebatten. Vad gäller den andra delen av förslaget, den om nämndemannamedverkan i kammarrätterna, befarar Socialdemokraterna i sin motion att legitimiteten i kammarrättens domar blir bristfällig om inte lekmän får ha inflytande. Vad ni socialdemokrater borde bekymra er om är de helt omotiverade skillnader som visar sig i hur länsrätterna dömer, enligt en undersökning som DN gjorde . Staplarna över ändrade domar över landet ser ut som silhuetten av en julgransodling med höga och låga toppar om vartannat. Även om inte tycker om att höra det ligger i topp. Där ändrar länsrätten vartannat ärende. Slutsatserna för rättssäkerheten är uppenbara. De stora skillnaderna i länsrätternas domar är inte godtagbara. försöker som första instans att få rättstillämpningen så lika som möjligt över landet. Det är att vårda legitimiteten i socialförsäkringarna. har tidigare med agitatoriskt schvung talat om sin respekt för de människor som träget går upp och tar sig till jobbet i ur och skur, dag ut och dag in. Dessa människor, dessa träget arbetande, vill säkert inte ha någonting annat än en rättvis försäkring som tolkas rättvist, och det innebär att de som kan arbeta ska arbeta. Legitimiteten i socialförsäkringarna upprätthålls genom att reglerna upprätthålls. Reglerna upprätthålls när bara de får ersättning från försäkringssystemet som ska ha det, när bara de som saknar arbetsförmåga på grund av sjukdom får ersättning. Det är legitimitet. Legitimitet betyder lagenlighet. Att människor vet att allt går rätt till det är legitimitet. Att människor får incitament att göra rätt är legitimitet. Oppositionen vill ha en utvärdering och en uppföljning av de särskilda reglerna i moderlagen om att få arbeta med sjukersättningen i behåll. Men varför ha en särskild beslutspunkt i om uppföljning? Alla reformer följs väl upp? Det är en självklarhet. Blev det som det var tänkt? Vad kan förbättras? Vad behöver preciseras? Den lag vi debatterar, om befrielse från sjuklön för den som anställer en person med sjukersättning, är en sådan uppföljning, herr talman. säger att regeringen avskaffar nämndemännen utifrån sin ideologiska grundsyn. Ja, herr talman, vår ideologiska grundsyn är att socialförsäkringarna ska vara rättssäkra och lika över hela landet. Samma objektiva principer ska styra, samma regelverk, lika för alla.