prot · GV0990 · 2008-04-07 00:00:00 — Respekten för de mänskliga rättigheterna är mycket högt prioriterad i alla delar av utrikespolitiken, inklusive i utvecklingssamarbetet, dels som ett mål och grundläggande värde i sig, dels som ett medel för att uppnå en hållbar och rättvis global utveckling. Alla människor, inklusive barn, omfattas av universella och odelbara mänskliga rättigheter. På grund av bland annat sin ålder och beroendeställning gentemot vuxna har barn särskilda skyddsbehov och är egna rättighetsbärare. Barnrättsperspektivet är centralt i utvecklingssamarbetet, och arbetet utgår från fyra grundläggande principer: barnets bästa, icke-diskriminering, barns rätt till liv och utveckling samt barns deltagande och rätt att komma till tals. I länder med vilka har ett utvecklingssamarbete utgör barn mer än hälften av befolkningen. I en del länder med pågående väpnade konflikter är av de stridande styrkorna barn i mening. Barn och ungdomar är därför en viktig målgrupp i det svenska utvecklingssamarbetet. Barn står i centrum för regeringens arbete med att bekämpa fattigdom, skydda och främja respekt för de mänskliga rättigheterna och en rättvis och demokratisk samhällsutveckling. I Politiken för global utveckling, PGU, är målet att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. PGU utgör basen för vår strävan för att de så kallade millenniemålen ska uppnås. Jag kan försäkra att regeringen är mycket tydlig med att lyfta fram barnperspektivet och barns rättigheter i utrikespolitiken, inklusive i det internationella utvecklingssamarbetet. Regeringens strävan synliggörs bland annat i de uppdrag som regeringen ger till Sida, att ta fram samarbetsstrategier för utvecklingssamarbetet. Utgångspunkten är dels regeringens skrivelser Ett barnrättsperspektiv i internationellt utvecklingssamarbete, Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik samt propositionen och utrikesutskottets betänkande Politiken för global utveckling, dels andra nationella styrdokument, internationella överenskommelser och åtaganden, främst och dess två fakultativa protokoll. Särskilt viktiga i detta sammanhang är FN:s deklarationer och andra policybeslut, FN:s säkerhetsråds resolution om barn i väpnade konflikter och FN:s studie om våld mot barn . Ett helhetssynsätt krävs eftersom barnfrågor och barnrättsperspektivet genomgående är centrala dimensioner i vår verksamhet. Dessa frågor handläggs inom flera departement i och på flera olika enheter inom UD. Jag håller inte med om att det saknas styrinstrument som tydliggör det resultat som utvecklingssamarbetet bör inriktas på för att tillgodose barnets rättigheter. Sidas arbete styrs bland annat av myndighetens riktlinjer Barnets rättigheter i svenskt utvecklingssamarbete. I Sidas återrapportering framgår att betydande framsteg gjorts sedan rapporten offentliggjordes. Det gäller bland annat regeringens bidrag till ökad kunskap om barnrättsperspektivet bland utresande personal och på utlandsmyndigheterna. Barns rättigheter har ingått som en del av kunskaps- och kompetensutvecklingsinsatser kring rättighetsperspektivet för utresande UD- och Sidapersonal samt för nationella och lokalanställda programhandläggare. Dessutom har kompetensutvecklingsinsatser om barns rättigheter genomförts vid en rad olika tillfällen , riktade till partner i utvecklingssamarbetet på nationell och regional nivå. Några exempel är barns villkor och barnmisshandel. utreds möjligheten att inrätta en nationell barnombudsman i , att hålla en serie seminarier i om våld mot barn och seminarier i om de mänskliga rättigheterna och barnrättsperspektivet samt dialoger i och om barn som är frihetsberövade. Sådana åtgärder och insatser genomförs vanligen tillsammans med nationella myndigheter och organisationer inklusive rättssektorn, andra givare samt multilaterala organisationer såsom . När det gäller frågan om ifall regeringen verkar för att fler länder ska anta måste jag påpeka att det endast är två länder som inte ratificerat . Vårt påverkansarbete inriktas på att i mellanstatliga förhandlingar, exempelvis i EU och FN, uppmana konventionsstaterna att omsätta sina åtaganden i nationell lagstiftning och praxis, att staterna följer barnrättskommitténs rekommendationer samt att man ratificerar två tilläggsprotokoll. Ett aktuellt exempel på sådant arbete är de pågående förhandlingarna inom för allmänna biståndsfrågor om ett meddelande, och styrande rådslutsatser om barn i EU:s externa relationer med fokus på utvecklings- och humanitära dimensioner. Svenska prioriteringar har fått stort genomslag i dessa förhandlingar. Jag kan försäkra om att regeringen fortsatt prioriterar främjandet av barns villkor och barnrättsperspektivet. har ordförandeskapet i . Det tema vi genomgående lyfter fram är barns rättigheter. En sådan kraftansträngning görs på området barns rätt till skydd från våld och andra övergrepp. 13 (): Tack, , för engagemanget! Min första fråga är förstås varför barn i utrikespolitiken har blivit en biståndsfråga. Är det en bisak för ? Vill han inte jobba med barnfrågor? Jag ställde frågorna till utrikesministern, men det är biståndsministern som svarar. Min första fråga är naturligtvis: Gör regeringen bedömningen att barn inte är någonting som utrikesministrar behöver befatta sig med? Är det bara en biståndsfråga? Jag delar inte den uppfattningen. Jag tycker att barn i allra högsta grad är en utrikesfråga som bör sättas centralt. Jag tycker också att i alla sammanhang borde ta upp frågan om barns rättigheter i alla de länder som han besöker. Vi har ju hört talas om att han besöker många länder. Jag delar inte heller uppfattningen att detta bara skulle handla om bistånd och att andra inte ska ta upp frågan. Statsministern borde till exempel göra det när han åker till . säger att det är två länder som inte har anslutit sig till . Det känner vi till; det är och . Men ska statsministern åka till . Alltså borde statsministern fråga ledare på vilket sätt efterföljs i . Har alla barn möjlighet att gå i skolan? Har alla barn möjlighet att äta sig mätta? Ges flickor samma chanser som pojkar i ? Detta är två exempel borde ta upp frågan mycket mer, och även statsministern borde lyfta upp barnperspektivet i alla de utrikeskontakter som han har. Jag går över till svaret som har gett. Jag tackar för det. Det är ett gediget svar med en genomgång av det som jobbar med. Vad tänker regeringen göra mer för att de två länder och som inte har skrivit på ska skriva på? Och vad tänker regeringen göra mer när det gäller de länder som har skrivit på men som inte efterföljer ? Där behöver det göras mer. Alla barn måste få chansen att äta sig mätta, gå i skolan och skyddas från olika former av psykiska eller fysiska övergrepp. Alla barn borde få möjlighet att gå i skolan, och inte behöva arbeta. Vi borde göra mer för de 250 miljoner barn som arbetar trots att de borde få gå i skolan. Vi borde ställa upp för de utsatta barnen. Vi får inte blunda för de övergrepp som sker på barn sexuella övergrepp, fysiskt våld och annat. Det är miljontals barn som lever i en sådan typ av misär i de länder som är i krig både inbördeskrig och andra typer av krig. Barnen får lida, och de utnyttjas som barnsoldater. Men det gäller också i länder där det råder stora skillnader och där barn får betala det högsta priset. Det är de som blir de mest utsatta i sådana länder. Här kan göra mer. borde gå i spetsen för att alla länder ska se till så att efterföljs och ratificeras. 14 (): Barnens situation i världen känns ända in i hjärteroten. När vi ser hur barn utnyttjas, inte bara i krigsländer där man använder barn som barnsoldater och dylikt, utan också i andra sammanhang råder det ingen tvekan om att man reagerar tack och lov! och arbetsmarknadsutskottet var för inte så länge sedan på en utlandsresa. I en av landets största städer var det inte ovanligt att runt hundra barn kidnappades . Jo, en del av barnen utnyttjades i prostitution och en del även i tiggeriverksamhet. Vi såg det med våra egna ögon. Vi kunde se hur barnen sprang efter oss och tiggde pengar. I slutändan stod någon vuxen där. Om barnen hade fått pengar gick de oavkortat till de vuxna i sammanhanget. Om man inte gav pengar kom det tårar i ögonen på barnen för att de kände att de inte kunde utföra det som de hade blivit kidnappade för. Som vuxen kände man att hur man än gör så gör man fel. Det är klart att det här kändes; det kändes oerhört mycket. Jag med flera blev väldigt berörda. Detta finns över hela världen, som framgår av både interpellation och delvis i svaret från . Barnens situation i världen är en fråga för oss i alla lägen. Också jag vädjar till att påverka statsministern och framföra vikten av att frågorna tas upp när det gäller medmänskliga rättigheter, barnens situation och vid den förestående resan till . Ställ upp för de utsatta barnen! De utnyttjas i sin misär i olika situationer över hela världen. Känslorna kommer upp på ytan. Låt känslorna också se till att detta blir verklighet i ett agerande! 15 (): Jag vill börja med att tacka för att hon har ställt interpellationen. Detta är en annan sorts fråga än de anslagsfrågor vi diskuterar. Det är en mycket viktigare fråga, nämligen hur barnen har det i vår värld. Jag tackar också statsrådet för ett väl genomarbetat svar. Jag tror att vi som har haft förmånen att åka till andra länder ofta har mötts av den misär som många barn lever i och som man inte möter i vårt eget land. Det berör oss mycket, som sade så tydligt här. Det är alldeles uppenbart att barn utnyttjas till exempel vid olika krigshändelser. Vi har sett i , i och på väldigt många olika håll att man från olika krigiska ledningars sida inte värderar barnen så högt som man borde göra. Det är uppenbart att det är så. Vi har våra olika erfarenheter. Jag var själv, fru talman, i , och jag minns fortfarande dessa svältande barn med stora magar. Det gjorde ett ohyggligt intryck att se tiotusentals barn som inte hade mat för dagen. Det kommer man inte över i en handvändning. Jag var , inte på en utskottsresa utan privat, i huvudstad och på en del andra ställen. Där möts man av en annan sorts misär. Det är inte så att små barn svälter på samma sätt, men det är alldeles uppenbart att de inte tas om hand. Det finns för många barn som är gatubarn. Så är det säkert på otroligt många ställen i världen. Det internationella samfundet måste se till att göra olika saker för att ta hand om dessa barn så att de också kan se någon form . påpekar att det är viktigt att vi fortsätter att prioritera. Jag har uppfattat att det egentligen inte finns något brytning mellan oss i fråga om hur vi agerar, och det görs förstärkningar på det här området av den nuvarande regeringen. Jag tycker också, fru talman, att det är en viktig sak att se till att den här typen av frågor om barn, nämligen hur agerar genom olika internationella organisationer, inte blir partiskiljande frågor. Jag tror att det ligger ett värde i det. Det finns ett antal frågor där det ligger ett värde i att se att vi i första hand kan agera som svenskar och ibland som européer för att få kraft bakom orden. Om det är någonting som har trovärdighet i är det att bidra till olika internationella insatser, framför allt genom olika FN-organ, för att förbättra för många barn och andra nödlidande. Jag tycker att vi ska vara överens om det. Jag är glad att svenska prioriteringar i det här avseendet kan få genomslag i olika former av förhandlingar, för jag tror att det finns en hel del andra länder som skulle behöva lära lite mer av hur vi ser på barnens värde. 16 Statsrådet (): Tack till interpellanten och övriga för att vi nu får en väldigt viktig och, hoppas jag, samlande diskussion om ansvar för ett barnrättsperspektiv i globalt samarbete! Det jag hoppas att vi ska kunna lyckas med den här mandatperioden är naturligtvis att skapa medvetenhet om orättvisorna i världen och hur fattigdom, våld och konflikter framför allt drabbar dem som är mest sårbara, nämligen barnen. Barnen är i störst behov av skydd och kan vara helt rättslösa, och det gör att vi kan få väldigt slående bilder. Jag skulle önska att vi med detta engagemang inte bara ser barn som offer utan också räknar dem som en kraft som tillerkänns rättigheter men därmed också en framtid. Jag säger detta därför att vi alla har dessa erfarenheter. Jag var i , och jag träffade då tonårsmammor som varit sexslavar bland krigförande och fött barn. De talade om dessa barn med en sådan kärlek och en sådan framtidstro att man får en enorm ödmjukhet i sitt eget föräldraskap. Dessa unga flickor, som nästan är barn själva, besitter en makalös kraft. De ville inte att jag skulle gråta tillsammans med dem över deras fruktansvärda berättelser om övergreppen mot dem, men de ville veta: Vad kan ni göra för mig? Vad kan ni göra för att de som är skyldiga straffas? Vad kan ni göra för att det ska bli stopp på detta så att fler inte drabbas? Vad kan ni göra för att det ska bli en framtid för mitt barn? Nästan exakt samma frågor ställde de barnsoldater som genom stöttar för att rehabilitera i viktiga postkonfliktsituationer. Regeringen lägger nu ökat fokus på att vara duktigare just på att se postkonfliktsituationer och barns utsatthet. Barnsoldaterna står inte där och skriker efter hämnd, utan de är oändligt tacksamma för att ha blivit sedda och ha fått hjälp. Men de säger också så klokt: I ett samhälle som präglats av brist på institutioner och rättsstat kommer det att vara väldigt svårt för oss att hitta ett jobb. Hur kan jag få en framtid? Hur kan jag få ett jobb? Jag vill bidra. Jag vill själv bli domare eller journalist för att kunna berätta. De ställer frågor till oss om hur den globala utvecklingen ska ta fart. Därför blir det väldigt viktigt att fundera på vilket ansvar vi har när vi formulerar vår politik. Vi måste ha ett barnperspektiv och kanske framför allt också titta på unga vuxna, för att förmedla kraften och inte bara se barn som offer. Det hänger ihop just med det som interpellanten tar upp, nämligen rättighetsperspektivet. Det är därför som vi i utvecklingssamarbetet nu mycket tydligare fokuserar på mänskliga rättigheter och demokrati för att bygga fungerande rättsstater som hävdar individers rättigheter. Det är bara så vi kan komma till rätta med att vuxna begår övergrepp, ibland för ekonomisk , mot barn även i sin närhet. Vi fokuserar på kvinnor i utvecklingssamarbetet, för vi tror att det är det bästa sättet att nå barnen. Vi fokuserar på klimat- och miljöförändringar, som om vi inte gör någonting åt dem kommer att drabba de svagaste värst. Här har en enorm trovärdighet, och det är därför som jag har fått ansvaret att svara på den här interpellationen. Vi tror att det är väldigt viktigt att använda den kraft som ligger i utvecklingssamarbetet. Det finns förväntningar på . Det är inte så att statsministern eller utrikesministern inte vill tala om de här frågorna. Det som präglar den här regeringen är att samtliga regeringsledamöter talar om dem. När talar om livsmedelssäkerhet, tillgången på mat och problemet med svält i världen talar han utifrån ett barnperspektiv. Jag ska också återkomma till svaren vad gäller situationen i , barnens rättigheter och ytterligare om de frågor som har ställts. 17 (): Tack även för detta inlägg. Om alla i regeringen nu talar om barn och barns rättigheter är det förvånande att inte vill svara på mina frågor, om han har samma engagemang. Ja, har ett anseende i de här frågorna. Jag håller med om det. Jag hoppas verkligen att det ska fortsätta. En av dem som gjorde att har ett gott anseende när det gäller att se till att barnsoldater får en annan möjlighet var . När hon var utrikesminister hon var inte biståndsminister såg hon till att i flera länder i var med och bidrog till de skolor som inrättades för dem som varit barnsoldater. Hon beskrev målande på vilket sätt hon träffade de här barnen och att de berättade för henne hur de drogs med i detta, att de blev en del av våldet därför att de blev någon när de fick en i famnen, att de då plötsligt blev accepterade. Det var väldigt hårt att få veta det, beskrev . När hon sedan beskrev det för oss fick vi också en målande bild av hur otäcka upplevelser dessa barn fått vara med om. måste fortsätta enträget med att lyfta upp barnrättsperspektivet i utrikespolitiken och på alla områden där vi har möjlighet att påverka andra länder. Och vi måste naturligtvis se till att klyftorna inte ökar här i vårt eget land. hörde vi ett inlägg om hur viktigt det är att vi är överens. Jag kan kommentera det faktum att finansutskottet senare i kommer att ha en debatt i kammaren om EU:s långtidsbudget. Vi är i finansutskottet överens om att vi vill lyfta upp barnperspektivet inom EU. Det finns många länder inom EU, inte minst de nya medlemsländerna, som har väldigt många gatubarn, barn som utsätts för sexuella övergrepp och trafficking, eller sexslaveri om vi ska kalla saker vid deras rätta namn, och barn som utnyttjas på annat sätt. Även inom EU måste vi alltså jobba. Jag återkommer till och : Vad gör de på sina resor? Vad tänker ta upp om barnperspektivet med och ledare när han nu åker dit? Kommer han att ta upp frågan om flickor på barnhem och deras situation? Kommer han att ta upp möjligheten för barn att växa upp i och barns möjligheter att äta sig mätta , gå i skolan och kunna uttrycka sin åsikt? Kommer han att se till att också jobbar med dessa frågor framgent? Och vad gör på alla sina resor över världen? Lyfter han fram barnperspektivet och verkar för att barn som utnyttjas sexuellt och barn som lever med olika handikapp också får en chans att inte marginaliseras i respektive länder och för att man ska hjälpa de barn som utnyttjas som sexslavar att komma ur det? Verkar han för att barn som har särskilda behov ska få den hjälp de behöver? På vilket sätt tar han upp de barn som har hiv/aids och verkar för att de ska få samma möjligheter som andra barn i de länder det handlar om? 18 (): Jag håller med i mycket av det sade, men jag tycker att det är viktigt att man inte bara fortsätter prioritera vi måste prioritera barnens rättigheter över världen. Barn måste också ha rätt att vara barn. Jag förstod inte riktigt vad sade när hon försökte förklara varför inte utrikesministern ville svara på den här frågan. Hon sade att frågan berör olika departement och olika ministrar. nämndes i det sammanhanget. Det tror jag också att den gör, och därmed angår den ju också , och det var till interpellationen var ställd. Men utrikesministern ville inte svara på den eller överlät det till . Jag tror att det är viktigt att den här frågan genomsyrar alla departement, också på arbetsmarknadssidan. Jag talar om barnarbete. Det kan finnas varor även här i , till exempel mattor och dylikt, som är billiga och där det visar sig att de är billiga för att de är knutna av små händer. Då är mattan väldigt dyr. På alla områden behöver de här frågorna tas upp och beröras just för att belysa att barn måste ha rätt att vara barn var de än befinner sig i världen. Skola, lek och utbildning för en utveckling i harmoni och en framtid ska komma dem till del. 19 Statsrådet (): Jag vet inte om mina meddebattörer här har noterat att jag har fått ansvaret för politiken för global utveckling och samordnar hela regeringens politik för de globala utmaningarna. Det berör inte bara biståndet, som är en del i arbetet med att få en rättvis och hållbar utveckling i världen. Jag är ansvarig minister för bistånd. Det innebär att jag jobbar med utvecklingsländer. Det innebär också att jag jobbar mycket med demokrati och mänskliga rättigheter. I många av de länder där barn förtrycks som allra värst och där barnen är mest utsatta, handlar det inte om fullgoda demokratier med väl fungerande rättsstater. Jag är en av dem som har de bästa ingångarna i att föra den här kampen. Jag var också den som fick ansvaret att presentera regeringens MR-skrivelse. Vi har en arbetsdelning i regeringen som innebär att ingen fråga nedvärderas för att den läggs på en kvinnlig biståndsminister. Jag sitter på en mängd verktyg som gör att jag också har tagit mig an de här frågorna genom att tydligt definiera vilka krav vi ställer på fungerande utvecklingsprocesser. Där har vi kommit långt i tänkandet delvis, skulle jag säga, i anda. Men den här borgerliga majoritetsregeringen vågar driva saker och ting lite längre, inte minst vad gäller frågan om säkerhet och utveckling. Få andra ministrar har väl som stått upp för freden? Det gäller vad krig får för konsekvenser, hur konflikter ska undanröjas, hur de drabbar barnen och vad vi kan göra. Jag har ansvar i ett återuppbyggnadsskede för att titta på hiv/aids-problematiken, där som statsminister var en av föregångarna. Där vågar vi nu också i anda dra vidare med det som man aldrig jobbade med i den förra regeringen, nämligen att jobba mycket mer med hur utveckling och säkerhet hänger ihop. Vi har ett särskilt kategoriområde inom utvecklingspolitiken som handlar om postkonfliktländer för att just komma till rätta med mycket av det som ni tar upp: barn i konfliktsituationer, barnsoldater, säkerhetssektorreform, återintegrering i samhället. Allt detta är verktyg som biståndsministern förfogar över med en omfattande biståndsbudget och med väldigt goda kanaler och kontakter, både i utvecklingsländerna och för att ställa krav på multilaterala organisationer, till exempel på FN eller för att se till att nu gör rätta saker. Det gäller inte bara konfliktsituationer eller att få every child to school utanockså att jobba mycket mer med att bereda barn och ungdomar på klimatförändringarna och skapa både förutsägbarhet för individer och fungerande institutioner. Om interpellantens enda invändning mot vårt svar är att det inte kom från utrikesministern hoppas jag att ni får något annat tillfälle för meningsutbyte. Låt mig bara få säga något också om statsministern och perspektivet på vad som händer i . I går utvecklade han i ett tv-program som heter Agenda vilket ansvar självt har för sin egen utveckling. Det finns två . Ett växer så det knakar och har vad vi skulle kunna kalla västeuropeisk standard egentligen på allt utom mänskliga rättigheter och demokrati, men det finns också ett oerhört fattigt , där väldigt mycket av övergreppen sker. Där riskerar barn att exploateras inte bara för slavarbete utan också för organdonationer, prostitution, tiggeri och annat. Vi måste få att självt förstå detta, så att man tar ansvar för sin egen utveckling. När vi då, som ett av få länder i , har möjlighet att föra en MR-dialog med är ett bra sätt att exemplifiera detta resonemang att tala utifrån vår framtid, det vill säga barnen. 20 (): Jag förringar verkligen inte engagemang. Jag uppskattar det. Men jag var mycket förvånad över att inte ville svara på frågorna. Jag är glad över att har både ett stort ansvar och ett stort engagemang i detta. Om det känns rätt för att jobba i anda tycker jag att det är positivt. När det gäller delar jag uppfattningen att landet är delat. Precis som i finns det en del som växer så det knakar, och det blir stora skillnader och enorma klyftor när några blir otroligt rika medan väldigt många lämnas bakom. Fattigdomen breder ut sig. Barn utnyttjas i de situationerna. Det är fruktansvärt. beskrev här tidigare en resa, där finansutskottet och arbetsmarknadsutskottet åkte till . Vi skulle se hur det växte så att det knakade, och vi möttes av den enorma fattigdomen. Det var den som slog oss och inte den stora tillväxten, även om den också finns. Barn får både sätta livet till och offra sig på olika sätt. Tyvärr är detta inte de enda länderna. är ett annat land där barn utnyttjas. På grund av sin fattigdom utnyttjas de sexuellt och som tjuvar där våldet breder ut sig. Vi måste stå upp för barns rättigheter i alla delar av världen och inte bara om det nu är så bara slåss för mänskliga rättigheter i . Jag förutsätter att tar upp de här frågorna, men har ett stort ansvar när man påstår sig vara världspolis och vill styra i andra länder.