prot · GV0993 · 2008-04-10 00:00:00 — Vi socialdemokrater tycker att det är bra att en utredning är tillsatt men anser att uppdraget till utredaren är alltför snävt avgränsat och att risken är att frågor av stor betydelse för dem som är överskuldsatta därför kommer att förbli olösta. Vi föreslog ett tilläggsdirektiv till utredningen i utskottet men fick inte gehör för det hos majoriteten. Därför lämnar vi ett särskilt yttrande där vi pekar på de problem som finns. Då vi inte fick utskottets gehör vänder jag mig från talarstolen direkt till utredaren med förhoppningen att denne i sin vishet är mer lyhörd än utskottet. Vi kan se att inkassobolagen tillämpar en allt aggressivare indrivningsmetod, vilket bland annat har uppmärksammats av . Det finns också ett samband mellan överskuldsättning och inkassokostnader. En från början liten skuld kan växa sig mycket stor genom att påminnelse- och förseningsavgifter läggs på varandra under inkassoprocessens gång. Vi anser att det viktiga sambandet mellan överskuldsättning och inkassoregelverket borde ha uppmärksammats i direktiven till utredningen. Ändrade regler för inkassoverksamhet kan medverka till att förbättra situationen för de människor som redan har hamnat i skuldfällor och förebygga att överskuldsättningen ökar. Utredaren borde därför ha fått i uppdrag att se över hur inkassobolagen tillämpar det gällande regelverket och föreslå förändringar som kan hjälpa till att minska överskuldsättningen. En fråga som borde ha analyserats i detta sammanhang är om uttag av förseningsavgifter ska medges så snart skulden har förfallit eller om en tidsfrist på till exempel efter förfallodagen bör införas. En annan angelägen fråga är om både försenings- och påminnelseavgift ska få debiteras för samma skuld och om inkassobolagen tillämpar det gällande regelverket korrekt i sin indrivningsverksamhet. Som jag tidigare sade hoppas jag att utredaren tar del av våra synpunkter. Vi kommer naturligtvis att ingående ta del av utredningen och följa situationen för de överskuldsatta i samhället. I detta anförande instämde (). 26 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslagen i finansutskottets betänkande nr 18. Jag ska kommentera en del av de synpunkter som dels har framförts i debatten, dels finns i reservationerna. Betänkandet avser ett 20-tal motionsyrkanden som rör bank-, kreditupplysnings- och inkassofrågor som har väckts under den allmänna motionsperioden. Utskottet avstyrker alla yrkanden, huvudsakligen med hänvisning till pågående beredning eller utredningar inom de områden som yrkanden berör. Det innebär inte att majoriteten inte delar motionärernas uppfattning att det är viktiga frågor. Efter att ha lyssnat med personer som är insatta i den beredning som pågår och de utredningar som görs framför allt när det gäller överskuldsattas situation tror jag att jag kan säga att många av de synpunkter och yrkanden som framförs i motionerna sannolikt kommer att tillgodoses i de förslag som läggs på bord. Det gäller inte minst de så kallade evighetsgäldenärerna. Regeringen tillsatte, som sades tidigare, en utredningsman med uppdrag att bland annat se över situationen för de överskuldsatta. Det är en omfattande utredning som ska komma med förslag på en helt ny insolvenslagstiftning som i sig är mycket mer omfattande än enbart frågan om de överskuldsatta personernas situation. Det är frågor som rör företagsrekonstruktioner, ackord, skuldavskrivning etcetera som alternativ till konkurs. Utredaren kommer att lämna ett delbetänkande . Sannolikt kommer frågan om de överskuldsatta personernas situation att kvarstå efter det delbetänkandet. Jag vill kort kommentera Upplysningscentralens verksamhet. I alla andra sammanhang som rör finansmarknaden ställs alltid kravet på genomskinlighet och transparens, det vill säga att alla parter i en finansiell transaktion ska ha så mycket information som möjligt om motparten. När det gäller kreditgivaren, det vill säga banken, kan det översättas som att kreditgivaren så långt det är möjligt ska veta vilken betalningsförmåga kredittagaren har. Det finns en brist på balans i debatten kring just Upplysningscentralens och inkassoföretagens verksamhet som jag tycker att man borde fundera över. Är ambitionen att kreditgivarna, det vill säga bankerna, ska ha så mycket information som möjligt om kredittagarnas möjligheter att betala tillbaka sina lån, då måste det också finnas möjlighet att samla in information om kredittagarnas, låntagarnas, beteende i tidigare situationer men också till exempel när det gäller att betala sina räkningar annars bryter detta synsätt helt och hållet mot alla andra krav som vi ställer när vi talar om transparens inom den finansiella sektorn. Däremot kan man naturligtvis diskutera frågor om hur länge som denna information ska finnas kvar och hur långt ned i belopp den ska gå och en del andra frågor. Men man får inte tappa fokus på det viktiga. Upplysningscentralens verksamhet syftar till att ge kreditgivare och kredittagare information om betalningsförmåga. På samma sätt kan man också se inkassoföretagens verksamhet. Om man drastiskt förändrar möjligheterna att driva in förfallna och ej betalda krediter kommer detta med säkerhet också att påverka kreditgivarnas vilja att lämna krediter. Det finns en balans mellan kreditgivningen och möjligheten att driva in krediter, vilket jag också är övertygad om att denna utredningsman kommer att titta speciellt på. Kan man inte driva in de krediter som förfaller innebär det också att tillgången till krediter kommer att minska för personer med tveksam eller sämre betalningsförmåga. Jag vet att utredningsmannen tittar speciellt på detta. Frågan om kreditprövning och kreditupplysning har aktualiserats i tre olika motioner, och de bereds alla inom . Jag vill också påpeka att dessa frågor har beretts , och jag är övertygad om att den fortsatta beredningen, precis som finansutskottet säger i sitt betänkande, kommer att slutföras utan dröjsmål. Det gäller inte minst frågan om lagrade betalningsanmärkningar hos Upplysningscentralen. I det sammanhanget kan jag nämna att regeringen redan har aktualiserat frågan om lagring av felaktiga betalningsanmärkningar. Avslutningsvis vill jag också notera att motionen om statens delägande av OMX och Stockholmsbörsen lösts genom marknadens försorg, det vill säga genom försäljningen av samtliga aktier till . 27 () replik: Jag kan börja med frågan om transparens i fråga om Upplysningscentralen. Jag förstår syftet med argumentation där. Men denna transparens borde i allra högsta grad vara ömsesidig så att en gäldenär ska ha möjligheter att bli behandlad på ett tillbörligt sätt av Upplysningscentralen. felaktigheter måste rättas till, och osakliga skäl till att någon finns med hos Upplysningscentralen ska tas bort för att en betalningsanmärkning inte ska kunna användas mot en konsument som vill få en kredit. Den här transparensen måste, som sagt var, vara ömsesidig. talar också om balansen mellan kreditgivare, alltså fordringsägare, och gäldenärer, alltså låntagare. Alla vi som företräder de överskuldsatta i fråga om deras livsvillkor och situation hävdar med bestämdhet, utifrån den analys som vi gör av verkligheten, att denna obalans är så stor till fordringsägarnas fördel. Här står och försvarar kreditgivarens rätt att säkra sin trygghet och talar ytterligare för denna obalans. Det är något som vi ständigt lever med när vi försöker diskutera denna fråga även i civilutskottet. Utredningsmannen är ledamot för i civilutskottet, och det är bra att jag kan diskutera detta med här nu i stället. Jag undrar om inte ser att denna obalans är till gäldenärens nackdel och att vi behöver en starkare lagstiftning som skyddar gäldenären. 28 () replik: Jag insåg naturligtvis att mina synpunkter när det gäller balansen i detta sammanhang skulle kunna tolkas på det sätt som gjordes här. Därför inledde jag med att säga att jag är övertygad om att många av de frågeställningar som väcks i motionen också kommer att tillgodoses i den interna beredning som sker på , och när det gäller överskuldsatta i utredning. Jag vet att de brottas med dessa frågor. Och jag tror att det finns en ganska spridd uppfattning om att det inte råder en fullständig balans utan att reglerna måste ses över. Men ibland låter det i debatten som att man skulle vilja minska transparensen på så sätt att man skulle göra det lättare också för personer som systematiskt missköter sina betalningar. Då hamnar man i en situation då kreditgivarna i stället blir mer tveksamma till att ge krediter till personer som behöver sådana. Den frågan kräver att man inte bara ser på detta med det ena ögat utan med båda. Men jag delar den uppfattning som framförs här om att det finns regler, inte minst när det gäller kvardröjande betalningsanmärkningar, som bör ses över, och jag är övertygad om att så också kommer att ske. 29 () replik: Det är en myt att det skulle saknas krediter och villiga kreditgivare. Det är snarare ett problem att vi har ett överskott på kreditgivare som dessutom är beredda att använda oskäliga metoder för att låna ut pengar för att binda upp folk vid dyra krediter. Det finns också en myt om att det är skumma och oseriösa människor och människor som har dålig koll på sin ekonomi som vill utnyttja UC för att få krediter. Den här myten är en av de värsta som vi har att hantera. Detta är vanliga människor. Det är oftast företagsamma människor som kanske har haft eget företag, som har hamnat på obestånd och som har fått hela sin privata situation raserad på grund av en personlig konkurs eller en företagskonkurs. Vi måste skapa förutsättningar för att människor ska få möjlighet att göra rätt för sig eftersom vi vet att alla människor i grunden vill göra rätt för sig. Samhället har ett ansvar att stötta människor att få komma tillbaka. Sedan handlar det om snabbspår i fråga om förändringar. Vi vet regeringen har gjort enormt snabba förändringar med dåligt underbyggda beslut som gynnar andra starka ekonomiska intressen i samhället. Varför är regeringen inte beredd att göra relativt snabba förändringar som är utredda på ett grundligt sätt? Vi har förslag på hur överskuldsattas situation kan lindras. Vi har och Konsumentombudsmannen förslag på en relativt snabb reglering av konsumentkreditlagen som på ett bättre sätt ska skapa en seriös marknad för krediter och också en bättre trygghet för låntagare och människor som konsumerar med lånade medel. Varför kan regeringen inte se att man kan göra dessa relativt snabba och positiva förändringar? 30 () replik: Jag delar uppfattningen att många människor oförskyllt på grund av olyckshändelser eller andra omständigheter hamnar i en skuldfälla. Men jag delar inte uppfattningen att det är den vanligaste anledningen till att människor hamnar på Upplysningscentralens listor. Jag har i min yrkesutövning haft anledning att återkommande och löpande följa dessa listor, och jag vet att det finns en del andra som också förekommer på dessa listor. Jag menar att man måste ha hela bilden klar för sig. Det finns relevanta skäl för Upplysningscentralen och inkassoföretagen att vara strikta i sin bedömning. Men det finns naturligtvis också skäl att ha regler för människor som oförskyllt har hamnat i en betalningssituation eller i än högre grad felaktigt har hamnat på Upplysningscentralens listor. Man måste återigen öppna båda ögonen för att se problematiken. En av anledningarna till att många människor hamnar i skuldfällan är att de normala kreditinstituten inte står öppna för dem på grund av att de har betalningsanmärkningar och liknande, dåliga records, tidigare erfarenheter och dålig förmåga eller vilja att betala sina skulder. Då hamnar man hos mindre seriösa kreditgivare. Jag menar att om man tummar för mycket på de normala regler och krav vi har när det gäller kreditprövning öppnar man också dörrar för oseriösa kreditgivare. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Kostnader för personlig assistans Föredrogs socialutskottets betänkande 2007/08:SoU13 Kostnader för personlig assistans (prop. 2007/08:61). 31 (): Jag vill börja med att på ett enigt socialutskotts vägnar yrka bifall till förslaget i utskottsbetänkandet Kostnader för personlig assistans, SoU13. beslutade regeringen att ge tilläggsdirektiv till för att se över regelverket kring assistansersättningen. Bakgrunden var att det kommit allt fler varningar för att assistansersättningen används till annat än kostnader för personlig assistans. överlämnade sitt delbetänkande Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning, SOU2007:73, till regeringen. Efter sedvanlig remissbehandling lämnade regeringen sin proposition till . Ett enigt socialutskott ställde sig bakom regeringens förslag till lag om ändring i lagen om assistansersättning. Förslaget innebär ett förtydligande om att assistansersättning ska utbetalas endast under förutsättning att den används för köp av personlig assistans av någon som anordnar sådan eller för att avlöna egna personliga assistenter. Vidare föreslås att en ersättningsberättigad som inte har använt hela assistansersättningen ska betala tillbaka den återstående delen till . Syftet med lagändringarna är att bevara den mycket viktiga assistansreformens trovärdighet och legitimitet så att en ändamålsenlig användning av assistansersättningen säkerställs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . konstaterar att assistansersättning beviljas enligt gällande lag för ett visst antal timmar , månad eller , dock längst . Det normala är att antalet timmar fastställs för en sexmånadersperiod. Efter den beslutade tidsperioden görs en slutavräkning, och i denna del föreslås ingen ändring. Utskottet har dock erfarit att det finns farhågor bland assistansberättigade, och då framför allt bland dem som är arbetsgivare åt sina personliga assistenter. Det gäller främst frågan om möjligheten att spara assistansersättningen. Utskottet respekterar detta och ser att behovet av de aviserade informationsinsatserna är stort. Informationen kommer att ta upp regler för utbetalning, användning och återbetalning samt syfte och mål med assistansersättningen och vilka krav som ställs på arbetsgivare vid anställning av personliga assistenter. Det är också viktigt att vara tydlig. Assistansersättningen ska ges för hjälpbehov som den enskilde har i den dagliga livsföringen, vilket är definierat som förutsägbara, kontinuerliga eller ofta återkommande aktiviteter av vardagligt slag. Assistansbehovet bör således rimligen inte variera så mycket över tiden. Men vissa variationer av assistansbehovet kan förekomma. Det vet vi. Därför har genom den sexmånadersperiod som redan finns möjlighet att omfördela ersättningen för att kunna användas till ändamål som har att göra med assistans. Det finns även möjligheter i vissa lägen att ansöka om extra assistanstimmar hos kommunen enligt LSS. Den assistansberättigade kan även vid särskilda skäl ansöka om ett högre belopp än den fastställda timschablonen. Mot den här bakgrunden bör även egna arbetsgivare kunna klara sina omkostnader för sina personliga assistenter. För att se att allt fungerar enligt planerna avser regeringen att följa upp förändringarna. Det tycker utskottet är bra och anser att detta bör ske möjligt. Även utskottet kommer att noga följa utvecklingen och utgår ifrån att reformen kommer att innebära konkurrensneutralitet mellan olika assistansanordnare. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsministerns frågestund skulle börja. 9 § Statsministerns frågestund 32 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Det är dags för statsministerns frågestund. Vi hälsar statsministern välkommen till . Statsministerns besök i och mänskliga rättigheter 33 (): Just nu pågår två mycket spännande globala utvecklingar, tycker jag. En är det ökande folkliga och politiska engagemanget för mänskliga rättigheter i och mot de övergrepp som just nu sker i . ökar också behovet av dialog mellan olika länder för att nå handelsavtal och för att nå klimatöverenskommelser. Då finns just nu både en unik möjlighet och ett förpliktande ansvar att utnyttja de här möjligheterna till dialog till att också lyfta upp frågorna om just mänskliga rättigheter. Min fråga handlar om statsministerns mycket viktiga resa till och om han kan redogöra för hur han kommer att ta upp övergreppen i och också om han tänker ta upp några av de namn som till exempel Amnesty har lämnat till regeringen till stöd för de aktivister som sitter fängslade just nu för sina åsikters skull. 34 Statsminister (): Låt mig först välkomna att nu lade till vikten av klimatförhandlingarna och dessutom inte avslutade med krav på att jag inte skulle resa, såsom det har framställts i medierna. I sak har jag inget nytt besked att ge om att jag överväger att ta upp specifika namnfrågor inom ramen för den MR-dialog som jag förde med Hu när han var i och som det kommer att vara naturligt att föra också vid det här tillfället, både när det gäller situationen för mänskliga rättigheter och användandet av dödsstraff och när det gäller situationen i , liksom det faktum att det här är ett land som inte uppfyller våra krav på hur en demokrati ska fungera, vilket vi är tydliga med i våra kontakter och våra möten. Men jag vill gärna också understryka vikten av att i botten få diskustera klimatfrågan eftersom har en hantering av klimatfrågan där man säger att andra bär huvudbördan för att lösa detta, trots att landet enskilt står för världens största andel av egna utsläpp och har en befolkning som är djupt bekymrad till följd av detta. 35 (): Jag vet inte varför statsministern nämnde det här om att han inte skulle åka alls. Jag har aldrig varit inne på att statsministern inte ska åka. Det är väldigt viktigt att han gör det. Det som är viktigt det är bra att också påminna om bakgrunden till frågan är att statsministern själv för sedan sade att han aldrig av princip skulle ta upp enskilda fall och att det inte var en statsministers uppgift. Det är därav de här frågeställningarna kommer. Mänskliga rättigheter handlar just om människor vars rättigheter är förtryckta i många länder, bland annat . Jag har själv tyckt att det finns en koppling till miljödialogen, som är så väsentlig i samband med den här resan och vid många andra tillfällen. En av dessa aktivister, , är en av dem som har försökt starta miljörörelser i . En viktig aspekt i hur vi ska lösa klimatproblemet är just att det blir ett folkligt engagemang i alla länder, så också i . Därför vill jag ändå fortsätta fråga helt konkret: Kommer statsministern att ta upp enskilda fall vid sina samtal med den kinesiska ledningen? 36 Statsminister (): Jag vill ändå understryka att jag såg , i tror jag att det var, mycket tydligt uttala att om inte en av utformad lista med fyra namn överräcktes och i varje läge då jag träffade en kinesisk ledare så var det lika bra att jag stannade hemma. Det var därför jag välkomnade den något mer hovsamma inställning som gav uttryck för här. Jag tycker att det är väsentligt att vi som tror på demokratin använder vår möjlighet till dialog till att faktiskt på plats och ställe föra den diskussionen. Återigen: Jag kommer att ge utrymme för MR-dialogen. Jag tycker att man på plats och ställe ska bestämma exakt vad som är det mest riktiga att göra i respekt och omtanke om de människor det handlar om. Jag kommer definitivt att ha detta utrymme för MR-frågor vid sidan av de viktiga klimat- och miljöfrågorna, där jag faktiskt förväntar mig rätt stort motstånd, vill jag säga. Det kinesiska ledarskapet är väldigt vant vid att invända emot att de skulle ta på sig ett större ansvar, och det bekymrar mig när det gäller förutsättningarna för att få ett internationellt klimatavtal på plats. 37 (): Min fråga till statsministern handlar också om den förestående Kinaresan. Det har diskuterats mycket om att lyfta fram just mänskliga rättigheter, men något som sällan lyfts fram och diskuteras är de fackliga rättigheterna, rätten att fritt organisera sig och att kunna ha fria fackföreningsrörelser. Min fråga till statsministern är: Kommer statsministern i de här diskussionerna också att lyfta fram fackliga rättigheter och rätten till att bilda fria, obundna fackföreningsrörelser? 38 Statsminister (): Det är ju märkligt att fackföreningar och andra former och sätt att organisera sig i kommunismens namn förbjuds av dem som påstår sig ha en bakgrund i att representera arbetets människor. Men det är väl så hyckleriet ser ut när den goda idén så att säga ska få fäste och genomföras på riktigt. Det är min uppfattning att det ska vara en grund för en bred MR-dialog där det blir så att vi naturligtvis går igenom att vi tror på fri- och rättigheter av olika slag, både politiska och individuella fri- och rättigheter. Det är, som sagt, en fortsättning på en dialog som jag delvis redan inlett med Hu under hans Stockholmsbesök. Jag kommer i efterhand att redogöra för exakt vad som har hunnits med att diskuteras. Jag ska också med premiärminister föra en MR-dialog som ett särskilt avsnitt. Frågor av det här slaget kommer att komma upp. 39 (): Det är intressant att statsministern lyfter fram frågan om hyckleriet. finns det 400 svenska företag etablerade i . Med statsministern reser bland annat 35 direktörer för att ytterligare utöka handeln och etableringarna i . Importen från ökade . Min följdfråga till statsminister blir: Vilken dialog för statsministern med de svenska direktörerna om deras delaktigheter vad gäller mänskliga rättigheter och arbetarnas rättigheter i ? Nästa fråga blir: Vilka konsekvenser är statsministern beredd att ta om MR-dialogen, som är så viktig, och utvecklingen i fortsätter i den negativa riktning som vi har sett? Är statsministern beredd att gå in och diskutera handelspolitiken och faktiskt begränsa de ökade kontakter och den ökade handelspolitik som vi har med , eller är det så att MR-dialogen egentligen bara handlar om ord men aldrig om handling? 40 Statsminister (): Jag såg att uttryckte att det värsta man kunde tänka sig numera i var kapitalistisk kommunism. Frågan är vad ni så att säga mest vill bekämpa, om det är den förra eller den senare delen. Det är möjligen så att har hittat en blandning som är världsunik. Låt mig säga att det finns en ökad konsumentmakt världen över, ett ökat intresse. talar man om som världens fabrik, där alltmer av det som finns runt om i världen produceras. Det är naturligt att , både när det gäller synen på klimatfrågan och när det gäller övrig syn på hur man producerar, kommer att mötas alltmer av våra uppfattningar. Vår konsumentmakt kommer att göra sig hörd genom att vi får en diskussion om vilka förhållanden som har gällt under olika former av produktion och med vilken miljöpåverkan. Det blir ju lätt så att vi berättar hur vi har det, och om ni inte gör precis som vi gör så får det vara. Den grunden för protektionism har jag hört väldigt mycket om. Jag tror på frihandel. Jag tror att det är via att öppna upp marknader och öka handeln som vi kommer att se en mer positiv utveckling i . Vad har för syn på det är något oklart för mig. Statsministerns besök i och situationen i 41 (): Jag fortsätter på samma spår om statsministerns resa till . Det har framkommit att statsministern har för avsikt att ta upp frågan om under sitt möte. Men det jag undrar är: Vad kommer statsministern att säga? Vilken aspekt av denna fråga kommer statsministern att ta upp? Anser statsministern att det just nu pågår oacceptabla övergrepp mot den tibetanska befolkningen? Kommer statsministern att föra fram krav på en dialog mellan och ? Och vad anser statsministern och regeringen egentligen om och möjligheterna för att kunna bli en självstyrande region? 42 Statsminister (): Här har vi nästa stanna-hemma-general som inte framför budskapet direkt till mig.