prot · GV09123 · 2008-06-05 00:00:00 — Ska ni också i sann socialdemokratisk anda tvinga kommunerna att öka sina kostnader utan att de får ekonomisk kompensation för detta från staten? Den tiden hoppades jag var förbi. Men jag tolkar det så att om det, förbjude, skulle bli ett regimskifte 2010 kan kommunerna vänta sig en kostnadsökning på 5 miljarder. Det är i så fall ett viktigt och ett tydligt besked. skriver i sin motion att de förestående satsningarna riskerar att leda till mycket kraftigt höjda hyror. De anser inte att det är rimligt att lägga hela kostnaden på de boende. Som villaägare får jag själv stå för min hyra och mina renoveringar. Varför ska jag då betala upprustningen även för andras bostäder? Är det inte så att genom hyresförhandlingar har medverkat till att hyrorna har hållits på för låg nivå för att ge fastighetsägarna utrymme att löpande kunna renovera sina fastigheter? Därmed har hyresgästerna tjänat på den lägre hyran. När det nu är dags för större renoveringar är det naturligt att det blir lite högre hyreshöjningar, och det är väl helt rimligt. När det gäller vår syn på hyresrätten vill jag återigen klarlägga att såväl som alliansen är positivt inställda till hyresrätten som boendeform. Fullservice och flexibilitet är honnörsord som stämmer väl in. Vi är överens om att skattereglerna ska vara neutrala för de olika upplåtelseformerna. Det finns inga bärande skäl för att vi politiker ska gynna det ena eller det andra sättet att bo. I den mån hyresrätten är förfördelad är jag beredd att verka för att undanröja denna orättvisa. Socialdemokraterna och uttrycker ofta att kommunerna säljer sina bostadsfastigheter för billigt. Men de skriver nu i en motion att de säljer marken för dyrt. Försäljningen av de statliga bolagen kallas för utförsäljning, det vill säga rea. skriver ni i er reservation att regeringens inriktning nu tycks vara att sälja det statliga fastighetsbeståndet till högsta möjliga pris. Är det någon som kan förklara logiken? Kravet på en bostadsförmedling visar kanske en del på var oppositionen befinner sig eftersom det känns som gammalt 60-tal. Förklara för mig varför ni tycker att det är så viktigt att allmänheten har insyn i de privata fastighetsbolagens köer! Ska vi ha insyn även i bilförsäljarnas och byggföretagens köer, eller vari ligger skillnaden? Ni skriver också att kravet på en förmedling måste kombineras med bestämmelser som inskränker hyresvärdarnas möjlighet att ställa upp oskäliga villkor. Men detta regleras i hyreslagstiftningen, så vad är problemet? Diskriminering är förbjudet. Det finns i en egen lagstiftning, och det är en fråga som vi är överens om. Detta kan åberopas om man av sådana skäl nekas en bostad. Att däremot ha en överprövning av skäl till att neka kontrakt är inte gångbart. Ska man till exempel ha rätt att hyra ? Eller omvänt, vem betalar hyresbortfallet? Ägare till privat egendom ska ha rätt att också besluta om hur denna egendom ska användas. Att tvingas till att hyra ut till en icke önskvärd person eller familj är faktiskt just icke önskvärt. Det finns också motioner om att hålla nere hyreskostnaderna. Jag kan inte se några lösningar i motionsförslagen. Men för att dels hålla hyrorna på en rimlig nivå, dels skapa en långsiktighet och en trygghet i boendet finns en intressant modell där varje nytt hyreskontrakt betraktas som ett civilrättsligt avtal, med en annan månadskostnad än tidigare hyresgäst har levt med. På så sätt drabbas inte befintliga hyresgäster av onödiga hyreshöjningar, utan tvärtom kan det bidra till att hålla nivåerna nere med bibehållen lönsamhet för fastighetsägaren. skriver i en motion om andrahandsuthyrning att hyresgästen ska kunna ta över lägenheten om förstahandshyresgästens kontrakt upphör. Är därmed beredd att låta vissa gå förbi köerna medan andra som har stått i kö länge snällt får stå kvar? Dessutom ökar risken markant för svarthandel med andrahandsuthyrning om man får förtur till lägenheten. Vad gäller oförmågan att betala sin hyra vill regeringen se över möjligheten att betala ut bostadsbidraget direkt till hyresvärden liksom utbetalning av ekonomiskt bistånd. Detta känns helt naturligt, och det borde vara så . Ett något udda men tydligt socialistiskt förslag finns i en motion från om tvångsförvaltning vid etnisk diskriminering. Snacka om politisk klåfingrighet. Ska det också gälla företag där arbetsgivare har diskriminerat någon anställd? Ska det också gälla säljföretag som har diskriminerat en kund? Förseelsen är straffbar, och det borde räcka även för en vänsterpartist, eller vad tycker ? I Socialdemokraternas särskilda yttrande om hyresrätt, punkterna 114, står det: Vi avser att driva en politik för att landets hyresgäster inte bara ska kunna fortsätta att vara hyresgäster utan också för att de ska känna trygghet i boendet. Detta kan vi väl alla skriva under på. Men att äga sin bostad är väl den mest trygga boendeformen? Varför bejakar ni då inte ombildningar för att fler ska kunna känna sig trygga? Eller är det så att det ni tyckte när ni skrev reservationen inte gäller längre eftersom torgförde att det nog är positivt att äga sin bostad? För som går närmar sig oppositionen alliansens politik på område efter område. Det känns bra för oss, men frågan är hur det känns för Socialdemokraterna att ständigt göra en 180-graders vändning från sin tidigare politik. Jag ska säga några ord om de blivande ägarlägenheterna. Även i denna fråga börjar oppositionen svänga. Men i oppositionens gemensamma särskilda yttrande står det: finns en väl etablerad och fungerande form för att äga sin bostad i ett flerfamiljshus, nämligen bostadsrätten. En ren sakupplysning: Ingen bostadsrättsinnehavare äger sin bostad. Det är ett tungt vägande skäl för att införa ägarlägenheter. En bostadsrättsinnehavare äger bara rätten att disponera en viss lägenhet ingenting annat. Denna rätt går förvisso att handla med men enbart med styrelsens godkännande i motsats till ägarlägenheter. Där beslutar man själv i stort sett som man gör i fråga om en vanlig villa. Jag yrkar bifall till förslagen i utskottets båda betänkanden och avslag på samtliga reservationer. 103 () replik: Jag tycker egentligen att cyniska anförande och inställning till landets hyresgäster inte är värt att kommentera. Men det kanske ändå är på sin plats att bemöta vissa häpnadsväckande kommentarer. En sak som tar upp är att vi värnar besittningsrätten så starkt att vi menar att det är logiskt att en andrahandshyresgäst skulle få ta över besittningsrätten när olika faktorer föreligger. anser att det är ologiskt. Men att en hyresgäst säljer sin lägenhet till någon annan som inte har stått i bostadskön är helt normalt enligt alliansens politik. Vad är det för skillnad? Det viktiga är väl att hävda besittningsrätten? Vi i är måna om att stärka besittningsrätten generellt och även i specifika fall för hyresgästerna gentemot hyresvärdarna. Sedan talar om varför kommuninvånarna ska vara med och bidra till att vi har bra hyresrätter. Villaägarna har en subvention på på sitt boende. Vad vi jobbar för är en neutralitet mellan upplåtelseformerna. nämnde själv i sitt anförande att bejakar det. Men vad bidrar ni till? Ni bidrar till att orättvisorna mellan upplåtelseformerna ökar. finns det inget nationellt stöd för hyresgästen och för hyresrätten. Ni har gjort förändringar som enbart har gynnat villaägarna och bostadsrättsinnehavarna. Vad är logiken i det? Var finns sympatin för hyresrätten, som sade att han stod för? 104 () replik: Jag skulle vilja börja med att fråga om några exempel på att jag uttryckte mig cyniskt mot hyresgästerna. Jag kan inte hitta det i mitt anförande. Det innebär nog i så fall att vi tolkar det väldigt olika. Men kan ge några exempel vore jag tacksam. Då får jag ändra mitt ordval i fortsättningen. ((): Det gjorde jag.) Sedan förstår jag inte heller detta med besittningsskyddet. Ett andrahandskontrakt ger inget besittningsskydd. Nej, det gör det inte. Enligt min uppfattning ska det inte heller göra det, bland annat av det skälet som jag framförde, nämligen: Varför ska man gå förbi en bostadskö genom att man tecknar ett kontrakt mer eller mindre fiktivt i ett andrahandskontrakt? Självklart får det den konsekvensen, som jag också uttryckte, att man då är beredd att betala för andrahandskontrakt. Och det är en marknad som inte finns och som inte ska finnas när det gäller hyresrätter. Jag förstod inte heller vad menade när han uttryckte att alliansen tycker att det är normalt att man säljer sina lägenheter. Jag vet inte om menar bostadsrätter eller att det förekommer försäljning av hyresrätter. Men om det är det senare som han menar är det definitivt ingenting som alliansen står bakom. Det finns ingen vit marknad för försäljning av hyresrätter, och det ska inte heller finnas. Men det är en marknad som har uppstått på grund av en obefintlig bostadspolitik innan vi tillträdde. Det är ingenting som har uppkommit . När det gäller det sista, vem som ska betala vad, erkänner jag gärna att det ska vara skatteneutralt. Det är bara det att vi inte har haft beräkningar som visat var det befinner sig. Jag säger också att jag, om det är så att det är en snedsits, är beredd att verka för att rätta till det. Men som privatperson är jag inte beredd att gå in och ta andras hyreskostnader. 105 () replik: Men det är rimligt och fullt möjligt för att stödja villaägarna och deras fortsatta avdragsmöjligheter. Där har det inte skett någon förändring. Där medverkar inte alliansen till några förändringar. Men kompensationen för villaägarnas möjligheter till avdrag har ju varit ett av skälen till att vi ska ha någon form av nationella subventioner för att bygga hyresrätter så att det blir så låga och rimliga hyror som möjligt. Sedan tycker jag att det är ett intressant exempel att ta upp att som jag menar och som jag sagt i min första replik här har en cynisk syn på hyresgästen. Varför har vi en andrahandsmarknad på grund av att det är brist på hyresrätter? Varför ska inte besittningsrätten på en andrahandsmarknad kunna vara så stark att en hyresgäst som bott i en lägenhet ska kunna efterfråga rätten att bo där lika mycket som en hyresgäst ska ha rätt att ombilda och sälja lägenheten till en person som inte har stått i bostadskön utan som efterfrågat en bostadsrätt och som har en marknad där man kan köpa bostadsrätter? Alliansen har väl visst medverkat till att underlätta för ombildningar av allmännyttan, av hyresrätten, vilket i sig är en försäljning av hyresrätter. 106 () replik: Jag tar den första delen när det gäller skatteneutraliteten. Vi kan ta ett exempel, och det kan man tycka vad man vill om. Men det är så att villaägare framöver betalar i fastighetsavgift. Som lägenhetsinnehavare betalar man . Det finns lägenheter som är av samma storlek som villor. Ändå är det en skatteskillnad. Som hyresgäst har man där en skatteförmån. Det kan vara så att också andra positioner behöver korrigeras det erkänner jag gärna efter de förändringar som skett sedan vi tillträdde. Därför säger jag att jag är beredd att driva de frågorna vidare för att det ska bli skatteneutralitet. Det finns inga delade meningar om det. Detta med att ha brist på lägenheter påverkar inte min syn på hyresgäster. I min värld finns det inte någon tanke om att behandla olika och att ha en uppfattning om hyresgäster och en annan om dem som har eget boende. Jag förstår inte varifrån får den tanken och att jag är cynisk mot hyresgästerna. Bristen på lägenheter beror i huvudsak på att vi har en brist på produktion. Arbetarna i det här landet räcker ju inte till för att bygga det som behöver byggas. Skulle vi bygga fler lägenheter får allt annat stå åt sidan. Det är de facto på det sättet. Överhettningen är ett problem som, tror jag, varken eller jag för tillfället kan göra någonting åt. Det är branschen själv som har mycket att göra i det avseendet. : När det gäller andrahandsuthyrningen och besittningsskyddet är det så att man som fastighetsägare måste ha en möjlighet att styra det som händer och sker i den egna egendomen. Där menar jag att det finns en skillnad mellan en hyresgäst som har ett besittningsskydd gentemot fastighetsägaren och en andrahandshyresgäst som kommer in. Det måste man vara införstådd med också som andrahandshyrare. Jag tycker att det är rimligt, och ännu rimligare tycker jag att det är att om man står i kö för en bostad ska vara avgörande när man kommer fram i kön. 107 (): behandlar vi två betänkanden: CU18 Bostadsförsörjningsfrågor och CU19 Hyresrätt och bostadsrätt m.m. Därmed kan vi väl säga att vi diskuterar stora delar av bostadspolitiken. Jag vill inledningsvis säga att jag instämmer i mycket av det som och här har framfört. Det markerar att vi i alliansen är väldigt eniga om just bostadspolitiken men också om det mesta andra. Det har varit mycket diskussion här om ministrars närvaro eller inte. Jag kommenterar inte det utan kan bara verifiera det som sade, nämligen att närvaron inte heller förut har varit så hög. gäller det, som sagt, motionsbetänkanden. Kanske är det naturligare att förvänta oss ministernärvaro när det är fråga om en proposition. Jag tycker att ett bra och naturligt avstamp i en sådan här debatt ändå är att titta på de bostadspolitiska mål som vi har beslutat om här i . Man kan läsa att målet för bostadsfrågor är en långsiktigt väl fungerande bostadsmarknad där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. Ett annat mål handlar om samhällsbyggande. Det kommer in ytterligare faktorer, men jag nöjer mig med det detta så . Det framgår med stor tydlighet att det är den enskilda bostadskonsumenten som står i fokus. Det måste man också ha med sig i debatten. En förutsättning för att vi ska ha en bostadskonsument som kan göra sina val på en bostadsmarknad är att vi har tillgång till alla upplåtelseformer, inklusive ägarlägenheter som ju nu är på gång och som, förhoppningsvis, är verklighet. Några av oss var på ett remissmöte, så vi vet att detta verkligen är på gång. Betänkandena väver in i varandra, så det är kanske svårt att i diskussionen här hålla isär saker och veta om man pratar om det ena eller det andra. Det får väl bli som det blir; det kommer att blandas ihop. När det gäller allmännyttans villkor finns här motioner om ett villkor som redan har förändrats i och med att alliansregeringen tillträtt. Det gäller den förändring som inträdde när tillståndsplikten för försäljning av allmännyttiga bolag delar eller hela försvann utan att det lämnades över till kommunerna. Det är helt naturligt att detta är en självstyrelsefråga. Men det innebär inte som egentligen, tycker jag, kan utläsas av oppositionens reservation att man ifrågasätter kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Det har kommunerna naturligtvis kvar. Kopplingen till de kommunala bostadsföretagen är inte helt klar på det sättet. Kommunerna kan ju välja andra vägar för att uppfylla detta. Jag är helt övertygad om att man ute i kommunerna tar det här ansvaret. Sedan ska man väl inte sticka under stol med att allmännyttan i många kommuner är ett väldigt viktigt verktyg för att uppfylla bostadsförsörjningsansvaret. I vissa kommuner har man tagit ställning för att man har de förutsättningarna att man måste ha ett allmännyttigt bolag. I andra kommuner har man tagit ställning på annat sätt. Det ena är inte mer rätt än det andra så att säga. På något sätt kan det, tycker jag, av reservationstexten utläsas att man från oppositionens sida inte tycker att de kommunala politikerna tar det här ansvaret utan att vi med ett nationellt regelverk ska styra upp kommunpolitikerna i den här frågan. Utredningen om allmännyttans villkor och betänkandet EU, allmännyttan och hyrorna har av förklarliga skäl hamnat i fokus. Betänkandet kom ganska , och utredningen har väldigt mycket varit uppe till debatt. Utredningen tas upp i båda betänkandena från lite olika infallsvinklar. Som sagts här är utredningen nu ute på remiss, fram till . Naturligtvis är det väldigt viktigt att ta hänsyn till och beakta de synpunkter som kommer in. Jag är helt övertygad om att regeringen kommer att göra det. Man har också uttalat att det är väldigt viktigt att väva in de åsikter som kommer in kring detta och vad det kan innebära. Vi måste ändå kunna enas om att det finns vissa frågor här som kräver en lösning. Det gäller statsstödsreglerna och konkurrensreglerna inom EU och även frågan om den hyresledande rollen och sådant frågor som på ett eller annat sätt måste lösas. Att skapa förändringar är inget självändamål. Förändringarna ska ändå leda till ett bättre system där hyresrätten får en starkare roll. Jag skulle vilja ägna lite tid åt att analysera vad Socialdemokraterna skriver i sin reservation om hyressättning och vad man uttalar i sitt särskilda yttrande om hyresrätt i betänkandet om hyresrätt och bostadsrätt. har tidigare tagit upp en del av de synpunkterna. Bland annat skriver man det är kanske inte exakt återgett, men det är i alla fall andemeningen: Marknadsmässig hyressättning ska inte genomföras. Jag utgår från att man med det menar vad som i vardagligt tal brukar kalla för marknadshyror. Då är det viktigt att slå fast att regeringen inte har någon ambition att lägga fram något förslag som innebär att vi får marknadshyror i eller förslag som skapar hyror som gör att människor känner sig otrygga och inte kan bo kvar. Där finns egentligen inga motsättningar. Så är det. Bruksvärdessystemet ska bevaras, sägs det. Där kan man säga ja igen. Men från , alliansens och även utredningens sida föreslås att lägesfaktorn ska få en större betydelse. tog upp Malmömodellen som ett exempel. Det är ett bra exempel. Där har man även med dagens system låtit lägesfaktorn få en större betydelse. Hyresgästen ska ha besittningsskydd för att inte riskera oskäliga hyreshöjningar. Naturligtvis ska det vara så. Det föreslås en typ av skyddsregel i utredningen. är det inte sagt att det blir exakt den, men någon typ av skyddsregler för oskäliga och orimliga hyreshöjningar kommer det att finnas också. Hyresrätten är och bör även vara en livskraftig och betydelsefull upplåtelseform. Ja, där är det ja igen. Alliansregeringen ser det som en central uppgift att se till att alla upplåtelseformer finns på en bostadsmarknad. Bostadskonsumenter ska kunna välja hyresrätt som en bra och flexibel lösning, inte bara flexibel, det är ju fullserviceboende. Det finns naturligtvis många sätt att utveckla hyresrättsboendet. Vi har diskuterat det här med tillval och frånval vid olika tillfällen. Det är viktigt att vi kommer i hamn med de frågorna också. Vidare står det att allmännyttan ska vara till för alla. Det betyder att man inte ska införa någon typ av social housing i . Det finns väl inget parti i riksdag som har idén att vi ska införa social housing. Den har inte någon plats i vårt land. Det tycker väl inte något parti i den svenska . Det var bara några påståenden. Jag nöjer mig med dem så . Om någon vill ställa en konkret fråga kan jag ta det senare, men jag vill göra en liten reflexion. Det är inte riktigt konstruktivt, när man nu har tagit fram en utredning som påvisar möjligheter att lösa vissa problem, att i reservationer säga att vi ska kasta förslagen i papperskorgen utan att ens analysera och remissbehandla dem. Det är ändå frågor som måste lösas. Jag skulle vilja ta lite tid att kommentera vad som har sagts tidigare i debatten. uttryckte i sitt första anförande ungefär att social bostadspolitik i socialdemokratisk tappning innebär att människor ska kunna bo på ett bättre sätt än man egentligen har ekonomi för. Det är ett intressant uttalande. kan man i det sammanhanget säga att bostadspolitik inte är någon isolerad företeelse utan hör ihop med andra politikområden. När det gäller enskilda människors ekonomi har alliansregeringen lagt väldigt stor vikt vid att människorna ska kunna få ett utrymme, inte minst genom att föra en politik för att fler ska komma i arbete. Det ger naturligtvis människor bättre ekonomi, och man har genomfört skattesänkningar för låg- och medelinkomsttagare som därmed får mer pengar kvar i plånboken. Det skapar handlingsutrymme för att ha en större valfrihet när det gäller även bostäder. Vidare tog upp bostadsmarknadens betydelse för arbetsmarknaden. Det finns ett samband. Hyresrätten är en förutsättning på många ställen för att skapa möjligheter till rörlighet på arbetsmarknaden. Alliansregeringen har ingen annan uppfattning i den frågan, utan man har beslutat om att ge BKN, , ett uppdrag att göra en kunskapsöversikt om sambandet mellan fungerande bostadsmarknad och en väl fungerande arbetsmarknad och vilka faktorer som är de viktigaste. Det visar att det här är frågor som är levande. Att det krävs förändringar och utveckling är klart. Jag tyckte att i sitt anförande gjorde en liten intressant koppling mellan vanligt folk och hyresrätt. Jag vet inte, kanske kan förklara själv, men jag tycker att det är en grov generalisering. Vad är vanligt folk, och vad är inte vanligt folk? Det är bostadskonsumenter som väljer utifrån helt olika preferenser. Själv bor jag i en hyresrätt i allmännyttan, och om jag är vanligt folk eller inte vet jag inte, men enligt definition är jag tydligen vanligt folk. Det känns skönt. tog även upp det här med passivhus. Det är ett väldigt intressant område. Vi hade ett energieffektiviseringsseminarium där det visades väldigt tydligt vilken potential det finns inom bostadsbeståndet att göra energieffektiviseringar. säger de som bygger så kallade passivhus att det finns tillräckliga ekonomiska incitament att få dem att bli lönsamma direkt. Inom det området känns det mer som att byggbranschen själv måste ta på sig ett stort ansvar, ta till sig kunskap och ändra sitt sätt att bygga. I och med att priset på energi är så högt finns det redan nu väldiga drivkrafter att bygga energieffektivt. Jag ska avsluta med att göra en liten reflexion kring det här med ägarlägenheter. Det känns lite högtidligt att vi snart är i hamn med den frågan. Här har man motionerat under många mandatperioder om ägarlägenheter och fått både det ena och det andra svaret det aldrig kan bli något för den svenska marknaden. Jag tycker att det är lite glädjande att jag inte kan läsa något annat i det särskilda yttrandet än att man har gått från ett tvär-nej till ett mer eller mindre avvaktande ställningstagande. Det kan hända att det till och med slutar med att vi kan tycka att ägarlägenheter också är någonting bra. Det står i det särskilda yttrandet att man inte tror att det löser alla problem på bostadsmarknaden. Det tror vi inte heller. Det är för det första en stor valfrihetsfråga. Man får ytterligare en upplåtelseform att välja. För det andra finns det vissa ekonomiska ramar i och med att enskilda människor går in och satsar pengar. Det kommer på ett eller annat sätt att kunna leda till ökat byggande. Med det vill jag åter yrka bifall till förslagen i båda betänkanden och avslag på samtliga reservationer. 108 () replik: började med att hänvisa till den nya målformulering som alliansregeringen har beslutat om när det gäller målen för bostadspolitiken. Formuleringen slutar i stil med att konsumenterna möter ett utbud som svarar mot behovet. Det här kan låta väldigt tjusigt, men jag tycker att det är en formulering som man måste dissekera. Vad betyder det egentligen? För det första måste man se till att det finns ett utbud som på något sätt svarar mot behovet. Där har vi ett jätteglapp. För det andra: Om man ska kunna möta det behovet måste det finnas bostäder någonstans. Ni tycker inte att en samlad bostadsförmedling är så viktig. För er är det okej, om jag förstått rätt era inlägg som jag hört här, att olika fastighetsägare har egna hemliga kölistor. Då blir det väldigt svårt att hitta det där utbudet som skulle kunna svara mot behovet. Det finns bostadskonsumenter som har behov som inte är så attraktiva för den som äger fastigheten. Vi har hört att fastighetsägaren ska kunna säga nej till bostadssökande.