prot · GV09127 · 2008-06-12 00:00:00 — Om jag hade varit kriarättare och suttit uppe på samordningen på är det fullt tänkbart att jag inte hade lagt till ett komma eller de återstående företagen eller något sådant, för jag var så säker på vad som menades. 156 () replik: Den här förförståelsen är naturligtvis intressant, och vi kan alltid hänvisa till den i de flesta sammanhang. Det som möjligtvis är av vikt är att det är någonting som skrivs till riksdag, och den förförståelse som i så fall ska finnas är att det som skrivs är det som gäller. Den intention som uttrycks ska gälla. Det är möjligt att jag, även om jag hade deltagit i de debatter som Per var med i, vilket jag inte gjorde, skulle ha förstått att: Oj, det här var något nytt nu ska de analysera alla företag! Men vänta , de har ju undantagit de här sex företagen förut, men gör de något nytt! Jag kanske hade blivit positivt överraskad. Jag kanske hade förväntat mig någonting också av det en ny insikt eller ett nytt slags öppenhet från regeringens sida. Men vi får väl åtminstone ha den här nyanserade bilden av att den olyckliga formuleringen kanske har sina förklaringar och att den skulle kunna hanteras på något annat sätt. 157 (): Budgetpropositionen har citerats av tidigare talare. Jag ska också börja med ett citat från den. Statens främsta näringspolitiska uppgift är att ange ramar och regelsystem för näringslivets verksamhet och bidra till att skapa förutsättningar för långsiktig tillväxt. som det står så är staten den största företagsägaren i , vilket onekligen är en komplikation. Det är också en anledning som regeringen angett för att minska det statliga ägandet, något som även redovisades tydligt inför valet. Det här är en typisk om-fråga, vilket också Per var inne på tidigare, alltså en politisk bedömning som varken KU eller har att pröva. Denna uppfattning, att det är folket som ska avgöra, borde vi kunna vara överens om i . Från oppositionen har också framförts krav i denna kammare på såväl folkomröstningar om försäljning av statliga företag, grundlagsskydd för statligt ägande och att försäljningar endast får genomföras efter mellanliggande val, alltså ett folkligt avgörande som inte kan överprövas av en eller annan remissinstans. Det har att pröva är hur försäljningen av de statliga företagen genomförs. Vid granskningen har det framkommit att omfattande försäljningar av statliga företag tidigare genomförts av såväl borgerliga som socialdemokratiska regeringar. Enbart under de tre senaste mandatperioderna sålde den dåvarande socialdemokratiska regeringen ägarandelar i statliga företag för . Granskningen har också visat att den nu sittande regeringen inte på något sätt har ändrat rutiner, praxis eller beredningsformer när det gäller försäljning av statliga företag. kritik av försäljningen av statliga företag bygger på en otydlig formulering i budgetpropositionen , där man anger som sin avsikt att genomföra en genomgång av alla statsägda företag, där argument för och emot ett statligt ägarengagemang ska vägas mot varandra. I KU:s granskning har det stått klart att formuleringen i budgetpropositionen 2007 inte avsåg de sju företag som ansåg att staten borde sälja, vilket togs upp i alliansens gemensamma vårbudget 2006 som presenterades i den här kammaren, utan de återstående femtiotalet företag, där en ytterligare genomgång kommer att göras. Återigen: Det är viktigt att skilja på frågan om staten ska minska sitt ägande i vissa företag och frågan hur staten ska minska sitt ägande. Den första frågan är en politisk fråga som avgörs av väljarna. Den andra frågan är av mer teknisk och ekonomisk natur, och där är det mer naturligt att efterfråga synpunkter från remissinstanser. Valrörelsen ska inte ses som en del av den beredning som avses i regeringsformen. Regeringen har också angett att den hämtat information som ansetts behövlig innan försäljningen påbörjats. Erfarenheterna från de försäljningar som är genomförda visar klart att så skett. En kunskap om detta finns, och har funnits, i i den löpande förvaltningen av de aktuella företagen. KU:s granskning visar att den bedömning regeringen gjorde när den avstod från att inhämta uppgifter från myndigheter, organisationer och enskilda, innan den begärde bemyndigande för försäljningarna, stod i överensstämmelse med vedertagen praxis från tidigare regeringar, såväl socialdemokratiska som borgerliga. Trots att ingen avvikelse skett från tidigare praxis är det angeläget att bättre kunna följa viktiga händelseförlopp i ägarförvaltningen och även de kontakter och styrsignaler som kan ha förekommit mellan ägarförvaltningen och gjorts inför bedömningar om försäljning. Därför är det viktigt att som KU i sitt ställningstagande gör påpeka att det finns anledning att tillföra regeringens bolagsakter sådan dokumentation som gör det möjligt. Jag vill med detta yrka på godkännande av utskottets anmälan. 158 () replik: Jag tänkte fråga vad anser om om-frågan, som han nämnde. Jag tolkar hans ståndpunkt så att om-frågan avgjordes i samband med valet, det vill säga att om-frågan var tydlig för väljarna och att de gav sitt godkännande. Det i sin tur innebär att om-frågan i detta fall att företagen ska säljas är avgjord och försäljningen kan därmed genomföras. Innebär det att den principen gäller alla de förslag som den så kallade hade i valrörelsen? Eller kan den på något sätt prövas i efterhand, antingen av myndigheter som tycker att förslaget verkar uppåt väggarna, av Lagrådet som kan ha invändningar, eller av partierna själva som kan fundera över om det som de föreslog före valet verkligen var så klokt? Detta är ett slags principfråga, och därför är jag nyfiken på om anser att om-frågan alltid avgörs vid val eller om det är partierna i en regering som i efterhand avgör vad som ska genomföras eller föreslås. 159 () replik: Ja, om-frågan avgörs i val. Vår demokrati bygger på att partierna inför val redovisar sina politiska ställningstaganden och förhoppningsvis också ger tydliga regeringsalternativ så att väljarna kan se vad de olika valalternativen innebär. Detta preciseras i olika stor utsträckning. När det gäller de statliga företagen finns en principiell inställning jag inledde med att citera den ur budgetproposition till vad som är statens primära näringspolitiska uppgift. Inför det senaste valet redovisade att man ansåg att sju företag fanns på den konkurrensutsatta marknaden och kunde alltså redan före valet redovisa att de skulle kunna säljas. Det var en tydlig om-fråga. Sedan skulle det prövas hur. I den prövningen kom vi fram till att SAS, som var ett av de sju företagen, i detta läge inte var aktuellt för försäljning. På samma sätt redovisade alliansen tydligt i valrörelsen vilka företag man inte avsåg att sälja. Man pekade då ut och . Staten skulle också kvarstå som huvudägare i . Dessa tydliga besked gav alliansen i valrörelsen, och det utgör självklart den politiska inriktningen även efter valet. 160 () replik: Det är en intressant utveckling. talar om tydliga alternativ. Vad jag vet har de inte funnits i tidigare val, endast i det senaste. Det fanns aldrig något tydligt alternativ 1998, 1994, 1991 eller vilket år vi än väljer. Det är första gången det hänt, vad jag kan minnas, att det samlats ett antal politiska punkter dock inte på alla områden med tydliga prioriteringar om vad som ska genomföras och inte genomföras. Att då tala om det demokratiska i den processen tycker jag inte riktigt håller. Det demokratiska handlar ju om att partierna alltid kan ompröva saker och ting. Det sker ständigt, och det är en rimlig hållning som väljarna förväntar sig att partierna ska ha. Det kan inte vara så att ni sitter i regeringen och bara ska genomdriva det som ni tog upp i ert valmanifest. Det är klart att det dyker upp annat som ni ska kunna ta hänsyn till. Det förväntar sig nog väljarna. Jag som miljöpartist förväntar mig att mitt eget parti ska kunna förändras. Vi kan hitta andra lösningar. Vi kan se på saker och ting utifrån andra aspekter. När vi får nya intryck kan vi dra andra slutsatser. Det var dock intressant att höra hur resonerar. 161 () replik: Självklart tog politiken inte slut i och med att vann valet, utan det kommer att ske en fortsatt utveckling av såväl idéer och värderingar som av verkligheten runt oss, som ju kommer att förändras. Jag tror emellertid att det är viktigt för demokratin att väljarna, när de går till val, har tydliga alternativ. Det tror jag är mycket viktigt. Den erfarenhet vi har av det senaste valet, som, precis som säger, var just ett sådant val, visar den takt med vilken reformerna nu genomförs, och den kraft som finns i den förändringen är positiv för utvecklingen av det svenska samhället. Jag ser framför mig att erfarenheterna års valrörelse ska vara tydliga års valrörelse så att två tydliga alternativ kan ställas mot varandra för att visa vad väljarna har att vänta sig efter valet. Jag känner dock en oro för att det inte kommer att bli så tydligt. 162 (): Jag håller med om det som mina allianskolleger sagt. Jag ska försöka att inte upprepa allt, men vissa upprepningar blir det ändå. Jag skulle vilja börja där slutade, valrörelsen och tydligheten. är en nyhet i svensk politik, inte bara för att vi var mycket tydliga med att vi skulle regera tillsammans utan också för att vi presenterade ganska detaljerade förslag på sådant som vi skulle genomföra. Och det har vi i stort sett också gjort. Det betyder inte att vi inte kan ändra oss, att vi inte kan ompröva det vi sagt. Givetvis kan vi göra det. Det är vad som gäller i just detta fall. Vi sade i vårt valmanifest att sju bolag skulle säljas. Sedan började beredningen av dessa sju bolag. Beredning är inte samma sak som remissbehandling. Vi beredde ärendet såsom regeringsformen kräver, men vi tyckte inte att det var lämpligt att skicka det på remiss. När vi gjorde beredningen insåg vi att sex bolag var aktuella; däremot inte det sjunde som var SAS. Det visar att vi gjorde en beredning och att vi också var beredda att ompröva det mandat som väljarna hade gett oss. Det var mycket bra att vi hade fått det mandatet. Det är en skillnad mot den socialdemokratiska privatiseringspolitiken där man anger en siffra. 15 miljarder var en vanlig siffra, vad jag kommer ihåg. Socialdemokraterna har under de senaste tre mandatperioderna sålt för utan att i förväg ha sagt vad de skulle göra. Vi tycker inte att det är bra. Jag och alliansen tycker att väljarna är värda att få veta vad som kommer att hända. En siffra räcker inte. Vi var tydliga, och vi är mycket stolta över att vara tydliga men också över förmågan att kunna ompröva, såsom vi gjorde i ett fall. Den beredning som vi gjorde följde, som de föregående talarna från alliansen har sagt, den praxis som fanns. Om detta råder inget tvivel. De socialdemokratiska regeringarna sålde för . De begärde bemyndiganden i över 20 separata fall. I inget av dessa fall gjorde den socialdemokratiska regeringen någon remissbehandling. Bröt de tre socialdemokratiska regeringar som jag pratar om mot regeringsformen 20 gånger eller 25 gånger? Man kan vara noggrannare och titta på alla transaktioner som gäller statligt ägande. Det finns 56 exempel där man inte skickade dem på remiss. Bara i tre undantagsfall gjorde man det. Det råder inget tvivel om att det fanns en praxis. I över 50 fall gjorde man så. Man frågar sig: Bröt de mot lagen ? Vad höll de på med, Socialdemokraterna, när de privatiserade? Så kan man inte säga. Det fanns motiv, kloka motiv, för att inte göra så. Och det vet Socialdemokraterna. Men de föredrar nu att göra politik av det här på ett mycket populistiskt sätt. De erkänner inte den egna praxisen. Det fanns motiv till att ni inte agerade på ett oklokt sätt i det avseendet när ni regerade. Era ministrar hade en förklaring till att de inte skickade dessa drygt 50 fall på remiss. Det har ni själva förklarat. Ni har skickat pm till . Jag ska inte läsa upp dem här. Per läste upp en del av dessa pm. Han citerade , som var statssekreterare på 2004. Denne förklarade att man skulle riskera stora värden om man gjorde på det viset. Jag förstår att ni inte bryr er om detta. Ni pratar om de stora värdena och att det är så viktigt att förvalta det statliga ägandet på ett bra sätt. försvinner allt detta. All den klokhet som ni samlade försvinner när ni måste agitera retoriskt mot vår regering. Om vi hade gjort som ni nu begär hade vi varit mycket oansvariga. På samma sätt hade ni varit oansvariga om ni hade skickat dessa 50 olika fall där statligt ägande var inblandat på remiss. Så gör man inte, för man skyddar de gemensamma värdena och den gemensamma egendomen. Betyder motiveringen att det inte är klokt att skicka de här frågorna på remiss att man bryter mot regeringsformen? Har jag hittat på en bra orsak att bryta mot regeringsformen? Har ni gjort det ? Nej, för regeringsformens krav är inte ovillkorliga. Det står där att det ska vara behövliga uppgifter. Det leder till en avvägning, en bedömning, som måste göras i varje fall. I nästan alla fall har både socialdemokratiska regeringar och vår regering gjort bedömningen att det statliga ägandet skulle riskeras om man gjorde på det viset. Därför valde man att inte göra på det sättet. Jag förstår att ni är beredda att i populismens namn säga att ni har brutit mot regeringsformen 50 gånger i 20 olika försäljningsfall. Det vore inte seriöst. Ni kan inte stå här och säga något sådant som alla gånger när vi sålde någonting bröt vi mot regeringsformen bara för att kritisera den här regeringen. Det låter inte så ansvarigt. 163 () replik: började sitt anförande med att säga att han håller med sina allianskamrater, sina alliansledamöter, och att valrörelsen var tydlig om vad alliansen ville. Det har alla från alliansen framhävt här . Men, , betyder det att du menar att man kan strunta i beredningskraven enligt regeringsformens 7 kap. 2 §? Du sade att ni gjorde en beredning. Men hur kan det då komma sig, , att kritiserade regeringen på just den punkten? Vad anser du om den rapport som gav ut? 164 () replik: Javisst, vi gjorde en beredning. Därför kommer vi inte att sälja SAS. Hade vi inte gjort någon sådan beredning hade vi helt enkelt sagt att de sju företag som vi har fått mandat att sälja ska säljas. Så gjorde vi inte. Kritiken från gäller det som här har kallats hur-frågorna, det vill säga frågor på en detaljnivå som gäller hur en försäljning ska gå till. Det handlar till exempel om konsekvensanalyser. Det är klart att de ska finnas. Men de kan inte finnas på det stadiet, det vill säga när man diskuterar vilka företag som ska säljas. Skulle man skicka detaljerade konsekvensanalyser på remiss för att avgöra om ett företag ska säljas eller inte, då skulle vi utsätta det företaget för ett tryck och en marknadssituation på ett sätt som skulle vara helt ofattbart oansvarigt. Det är därför de tre senaste socialdemokratiska regeringarna inte gjorde det. Då skulle man ha riskerat stora värden, som det står att läsa till exempel i de promemorior som vi har fått från den socialdemokratiska regeringen . Det är förklaringen. har granskat en fråga som inte var aktuell då och som inte lämpar sig på det stadiet att skickas ut på remiss. 165 () replik: Det är alltid lite förvånande att höra: är ledstjärnan, men just nu är den ingenting att bry sig om över huvud taget. Det är samma sak när det gäller beredningskravet. I vissa ärenden ska det genomföras, men inte i detta så stora ärende, som gäller så otroligt mycket pengar, som hela svenska folket är ägare till. Jag undrar hur det kan komma sig att man vid den utförsäljning av statligt ägande som alltså måste ske av den ena eller andra orsaken rakt av säljer till andra länders stater. Det har jag lite svårt att begripa. Jag kan ta exemplet . Hur kunde man sälja till den dubaiska staten? , , är tillika en diktatur. Rimmar inte detta väldigt illa? Min sista fråga: De här konsekvensanalyserna av för och emot statligt ägande, vart tog de vägen? 166 () replik: En del av frågan var svår att begripa. Varför kan vara med och köpa aktier i ? Det hör inte hit. Det är en intressant fråga, men den hör inte hit. Vi har vad jag förstår inte något förbud mot vissa länder, och det är inte detta vi diskuterar just . Men i och för sig är det en intressant fråga. Jag skulle vilja fråga : Om du är så bestämd över att det ska remissbehandlas varje gång det ska säljas statliga bolag, varför gjorde inte och de socialdemokratiska regeringarna det 56 gånger, 50 gånger eller 20 gånger tidigare? När kom ni på klokheten att det här var så vidrigt och bröt mot regeringsformen? Varför accepterade ni tidigare förklaringen att det inte går att göra på det viset? Det är inte seriöst och inte bra för statligt ägda bolag om man gör på det viset. Det är klart att det låter lite märkligt och väldigt politiserande att komma på den klokheten just nu när man har en regering som man inte gillar. Var fanns tidigare klarheten om att beredningskravet var synonymt med att kräva remissbehandling? Den verkar inte ha funnits tidigare. 167 () replik: Frågan om remiss är intressant. hävdade resonemangsmässigt att om vi skulle remissbehandla eventuella utförsäljningar av statligt ägda bolag, delar eller hela, skulle det kunna riskera stora värden för de företagen. Det handlar om två saker. Om vi anser att ett statligt bolag har den kraften, den auktoriteten och den styrkan att det kan tåla det kan man snarare gå stärkta ur den processen. Det är faktiskt möjligt. Det är ingenting som vi vet om i förväg. Är det så att ändå hävdar principen, hur kommer det sig då att ni har utpekat dem i ett valmanifest? De borde inte finnas med där och nämnas. Det skulle kunna innebära att det riskerar värdet på bolaget vid det tillfälle det ska säljas. Det är ändå bra att i varje fall inte tycker att det är en dålig princip att ni i valmanifestet hade sju bolag som skulle säljas ut. Det blev sex på grund av att regeringen funderade över saken. Det har jag förstått att han tycker är jättebra. Jag fick inte det intrycket förut av tidigare debattörer att det egentligen var någonting positivt. Sedan går jag till frågan om beredning. Om vi har ett antal bolag som vi inte vet någonting om, och där vi ska pröva för och emot det statliga ägarengagemanget i de resterande statliga företagen, skulle en beredning ge en demokratisk insyn. Det är en process för väljarna att fundera över. Är det dessa företag vi vill sälja? Vad är positivt respektive negativt? Frågan är ändå: Är det rimligt att bereda utförsäljningar av statliga företag eller delar därav? 168 () replik: Frågan är hur man bereder en sådan process. Det finns en praxis som inte är på måfå, utan det finns goda förklaringar. Så agerade socialdemokratiska regeringar. Ni klagade vad jag kan minnas inte över det. Ni var också med. Så är det även . Det är samma sak. Att skicka på remiss kräver en typ av information som inte lämpar sig innan man säljer ett företag. Det gäller till exempel Vin & Sprit. Hur skulle en konsekvensanalys av en sådan försäljning se ut? Det är en otroligt komplicerad fråga att hantera på det viset i förväg. Det hade då inte blivit som det har blivit, en stor succé, vad gäller den försäljningen. I det sätt som man har hanterat frågan, som ni har varit helt överens om, finns en klokhet. Vi ska inte agera i populismens namn och riskera värden som vi har samlat i bolagen. Det är vad Socialdemokraterna konstigt nog nu kräver. Men det ska vi inte göra. Det gjorde de inte när de regerade, och det kommer de heller inte att göra om de kommer att regera igen. De vet att det inte är klokt. Det kommer inte heller ni att göra. Det ni säger nu är retorik. Jag förstår att ni med er position måste säga det. Men ni kommer inte att göra så, och vi kommer inte heller att göra så. Det vore mycket oklokt att göra så med vårt gemensamma ägande. 169 () replik: När det gäller hur vi eventuellt kommer att agera vid ett regeringsinnehav när vi sitter i regering med någon annan, förhoppningsvis av s-färg präglad, vet vi inte hur vi kommer att agera. Det kan vi inte i förväg förutsäga. Det skulle jag snarare vilja vänta med och i efterhand granska, eller låta vara en sak för den som sitter att granska det ärendet. 170 () replik: Det vore mycket bra om ni sade om ni till exempel vill sälja någonting ifall ni vill bilda en regering. Då kan ni i ett valmanifest lova att ni ska remissbehandla varenda försäljning av statligt ägande. Det kan ni göra. Det kommer ni givetvis inte att göra. Då är det på allvar. Då kanske ni till och med måste göra som ni har sagt. Men ni vet att det är omöjligt. Det är korsningen mellan retorik, populism och det konkreta ärendet som är så uppseendeväckande, inte minst från Socialdemokraternas sida. I det här fallet struntar de fullständigt i våra gemensamma värden bara för att gå emot en regering som de inte gillar. Ni gör samma sak. Annars hade ni klagat för länge sedan på detta. Annars hade eller någon annan från stått här och sagt: Ni har brutit mot beredningskravet. Det har ni inte gjort. Det här är inte konsekvent och inte seriöst. Jag tycker att man ska driva politik på ett annat sätt. 171 (): Jag var väldigt nyfiken på vilken reservationen skulle bli från oppositionens sida när det gällde beredningskravet. Jag blev väldigt glad när jag såg reservationen. Det visade sig att det första stycket i reservationen överensstämmer med första stycket i utskottets ställningstagande. Det är där vi anger den rättsliga ramen. Det intressanta är att man från oppositionens sida accepterar att regeringen har tolkningsföreträde när det gäller behövligheten med till exempel beredningskravet i form av remissförfarande. När man väl har fastslagit detta kan man inte sedan börja diskutera lämpligheten i det agerandet. Då har man sagt att regeringen har befogenhet över området. Innan jag går in på detaljerna vill jag nämna att här säger att regeringen struntar i beredningskravet. Det finns ingen täckning för det i reservationen. Vissa andra har sagt att det varit undermåligt, men inte så att man struntat i beredningskravet. Det framgår inte av reservationen. Det intressanta när man nu bedömer lämpligheten i agerandet är att man framför sig skjuter hanteringen av /03, behandlat i KU-betänkande 2003/04. Det man säger är: Med anledning av uttalandet finns det anledning att inför varje nytt försäljningsärende noga överväga i vilken mån den tidigare etablerade praxisen fortfarande äger giltighet. Det var intressant. Det övervägandet gjorde kanske regeringen. Har man väl fastställt att regeringen har möjligheten att göra det övervägandet kan man sedan inte framföra kritik på den punkten. Det är också intressant att notera diskussionen om vad som står i budgetpropositionen. Där är vi egentligen eniga. Vi skriver i majoritetstexten att det var olyckligt, och oppositionen skriver att det var missvisande. Varför var det olyckligt? Det var inte riktigt relevant. Man skulle också kunna uttrycka det som att det var missvisande. Det finns egentligen inga åsiktsskillnader i den delen. Det intressanta är att man i slutsatserna kommer tillbaka till att det har funnits behov av ytterligare beredning i ärendet. Det säger man som man fastslagit att makten över den bedömningen har regeringen. Det är väldigt intressant att man ger sig in i den soppan, höll jag på att säga, i stället för att hålla fast vid sina ursprungliga ställningstaganden när det gäller den rättsliga ramen. Det finns också några andra reservationer i samma ärende. Jag noterade redan i mitt inledningsanförande att det finns väldigt mycket borde i formuleringarna. Det är normalt sett inte sådant som vi ägnar oss åt, hur saker bör vara eller borde vara, utan vi granskar i efterhand och konstaterar om man har gjort regelbrott eller inte. Även när det gäller utnämningen av Funered säger man att det hade varit en naturlig åtgärd för regeringen. Javisst det är intressant att man har börjat fundera på naturrätten inom ett par av oppositionspartierna.