prot · GW0928 · 2008-11-14 00:00:00 — Jag kände inte riktigt lyckan när förändringen gjordes i 3 § rennäringsförordningen. Jag hoppas att har en bra juridisk analys till hur det här ska kunna utformas och riktigt lägger ut texten. Jag kunde ändå konstatera när problemen dök upp att man inte kan ägna sig åt rent önsketänkande. Det fanns ett problem i den paragraf i rennäringsförordningen som togs bort. Den påminner inte alls om det finska regelverket. Därför är det svårt att jämföra. För mig är det viktigt att vi tar de regionala hänsynen. Det är fortsatt möjligt med den lagstiftning vi har . Det är länsstyrelserna som fattar besluten om hur man ska hantera reglerna lokalt. Det är de tre länsstyrelserna i , och . De tre länen har blivit duktigare på att ha likartade regler. Det är viktigt, men borde man se större möjligheter. Vad har hänt de två säsonger som har gått sedan förändringen skedde? Jo, blev det inte det ökade jakttryck som befarades. har varit ett dåligt jaktår på grund av begränsad tillgång till ripa. Vi kan inte riktigt se konsekvenserna. Vad som var viktigt var det uppdrag som jordbruksministern gav till , och , nämligen att följa vad konsekvenserna skulle bli av förändringen i förordningen för jakttrycket, miljön, rennäringen och den öppna fjälljakten. Men man skulle också fortsätta att analysera hur man inom laglig ram, inom fördragets ram, kunde säkerställa lokalbefolkningens möjlighet till småviltsjakt i fjällen. För mig som norrbottning är det viktigt att säkerställa just lokalbefolkningens, länsbefolkningens, möjlighet till jakten, inte den paragraf som tidigare fanns i rennäringsförordningen som vi tog bort, som garanterade skåningarna jakträtt i före andra. Den dimensionen har helt försvunnit i diskussionen. Jag tycker att det är dags att vi för en vidare diskussion. arrangerade vi två möten tillsammans med . Vi arrangerade dels ett möte med representanter från miljö- jordbruksutskottet, inte hela men dock från allianspartierna, dels ett möte dagen därefter för samtliga norrländska riksdagsledamöter för att vi skulle ha en bra diskussion med och se hur man skulle kunna lösa problemen. Om jag försöker tolka jag har samma strävan som de, nämligen att vi ska se till att tillgodose länsbefolkningens möjligheter vill de gärna peka åt riksdag och regering att lösa problemet. Men vi vet alla att ministern inte kan styra . kan inte heller styra . har den här möjligheten. Jag har haft diskussioner med landshövdingen i ett antal gånger och påpekat för honom hur viktigt det är att vi tar den här möjligheten att återinföra länsjaktkorten, för det är det som är det viktiga för länsbefolkningen. Jag tycker att det är dags att vi gör det , inte minst också utifrån det kommissionsmeddelande som har kommit gällande . Men vi kan inte blanda bort korten och jämföra två olika lagstiftningar. handlar det om att se till att norrbottningar, västerbottningar och jämtlänningar har en bra tillgång till småviltsjakt. 53 Jordbruksminister (): Vi pratar här om två fullständigt olika situationer. Klagomålet mot gäller att de som är bosatta i vissa kommuner i har rätt att jaga på statens mark. Kommissionen har i svar på detta klagomål kommit fram till att utfärdandet av jaktlicenser inte utgör en sådan tjänst som avses i EG-fördraget. Jag konstaterade i mitt interpellationssvar , men också i interpellationssvar som jag har gett i andra sammanhang, till exempel : Nej, jakt är inte ett tillhandahållande av tjänst. Anmälningen mot innebär därför inte att någon ny kunskap har tillförts oss eller någon annan, och det är inte heller någon möjlighet att ändra nuvarande upplåtelsesystem. Vad är då skillnaden mot det svenska förhållandet? Anmälningarna mot gällde i stället att turistföretag här i inte hade möjlighet att tillhandahålla jakttjänster åt dem som var bosatta i i förhållande till dem som är bosatta någon annanstans, till exempel utomlands. Bestämmelserna begränsade möjligheten att erbjuda tjänster inom jaktturismen, såsom transporter, inkvartering, logi och mat, på ett annat sätt än för människor som var bosatta i vårt land. Sådana erbjudanden är tjänster och är, utan någon som helst tvekan, tjänster i EG-fördragets mening. Kommissionens behandling av klagomålet mot har alltså inte alls berört den här aspekten. Hade vi då möjlighet att tycka någonting annat i det svenska fallet? Staten brukar vara rädd om statens pengar. Vi har förlorat två fall som är avgjorda där vi har fått utge ganska stora ersättningar till de klagande. Fler fall finns på Justitiekanslerns bord. Och ännu fler skulle det bli om vi ändrade tillbaka till det förhållande som gällde . vill jag återigen poängtera, på flera sätt, att det finns en möjlighet att av regionalpolitiska skäl behålla länsjaktkorten. Men det är, som sades av , länsstyrelserna som har att med bestämmelse i bakgrunden besluta om den möjlighet som jag anser är tillämpbar i respektive län och i så fall på vilket sätt. Det är också att notera, som har påpekats i debatten, att jag har gett i uppdrag att övervaka effekterna av vårt upplåtelsesystem. Det har jag gjort bland annat mot bakgrunden att jag är rädd om miljön och viltvården. Avslutningsvis vill jag poängtera, fru talman, vilket jag också har gjort i någon tidigare debatt, att jag vill ha en allmän utveckling i den här delen av landet. Detta erbjuder ju möjligheter för turistföretagare att ta till vara de naturgivna förutsättningar och möjligheter som finns i denna del av landet. 54 i (s): Jag får börja med att notera att återigen inte riktigt kan låta bli att påpeka att jag inte deltog i debatten under förra mandatperioden. Jag får be om ursäkt, men jag var inte vald och satt inte i då, så jag kunde inte delta i debatten. Jag kan också påpeka att faktiskt fattade ett beslut som Hammarbergh nu önskar att vi hade kvar. Jag vill också klargöra att ingen här vill förbjuda utländska jägare att jaga i de svenska fjällen. Däremot vill vi ha en positiv särbehandling för boende i , precis som man har i , , , , och , bara för att nämna några länder inom gemenskapen. Det har, som sagt, funnits möjlighet för utländska jägare att jaga här under reglerade former. Det har haft till syfte att skydda både miljön och viltet. Det har dessutom haft en gynnsam effekt på turismen. Med dagens regler är det bara ett fåtal turistföretag som gynnas. I sitt svar och i debatten hänvisar ministern till att länsstyrelserna nu bör överväga om de åter kan börja sälja länskort. Signalen från regeringen borde vara tydligare om det här. Antingen anser ministern att de ska sälja eller att de inte ska. Jag tror att känslan hos länsstyrelserna när det gäller den här frågan har varit väldigt oklar. De vet inte vad som gäller. De vet inte om man bryter mot EG-rätten eller inte, eftersom regeringen har hävdat att man gör det. Jag tror att de skulle vilja att ministern kunde tydliggöra den punkten. Jag läste en artikel av bland annat ministern och Hammarbergh i , och där ligger det väldigt mycket av att man bör, borde, skulle kunna eventuellt överväga att kanske sälja. Lite tydligare direktiv där tror jag vore bra. Länskort är en förbättring absolut! Men det är långt ifrån lösningen på problemen. Om det finns tydligare begränsningar och krav på medföljande guide bidrar man både till ett mer hållbart nyttjande av jaktens resurser och till en sundare förvaltning av en känslig natur. En begränsning och reglering av jägare utan jägarexamen och en svensk jaktetik skulle också innebära ett begränsat tryck på naturen, som vi är så måna om att bevara. Dagens vittnesskildringar om områden där tälten står tätt, där hundar drivs till utmattning, oskäliga uttag av vilt och sopberg som lämnas kvar i svenska fjällen står i bjärt kontrast till de miljömål som vi gemensamt har satt upp för en storslagen fjällmiljö. Det är inte heller den typen av jakt som de boende i områdena vill ta del av, oavsett om det är kommun eller län. Det allmänna intresset står högre här än vad diskussionen om tillhandahållande av tjänster gör, och jag önskar att ministern också kunde se och erkänna det. Som jag ser det finns det ingen som helst politisk vilja från jordbruksministern att lösa konflikten kring fjälljakten. Det är märkligt, för ministern och regeringen står helt ensamma i sin ringhörna i den här frågan. Det finns inget stöd för ministern någonstans; inte hos EU, inte hos jägarna och deras organisationer, inte hos samerna och rennäringen, inte ens hos turistföretagen utom möjligen ett litet fåtal. Det finns definitivt inget stöd hos Socialdemokraterna. Jag undrar återigen vad som egentligen ligger bakom. Är ministern så rädd att eventuellt, möjligen, kanske förarga någon tjänsteman i någon EU-korridor att han inte ens kan överväga att ändra beslutet? Jag tror inte det jag tror inte alls att ministern är feg. Jag tror att det är något annat som trycker, och jag vill veta vad det är. Jag vill också veta varför man återigen har så bråttom att sätta ned foten i den här frågan. Det var bråttom i början, när man ändrade beslutet. Det är bråttom att analysera , och det är bråttom att sätta ned foten. Varför är det så bråttom, ministern? 55 (): Det är helt riktigt att inte satt i den här kammaren förra mandatperioden. Låt mig säga så här: Vad trevligt att äntligen ha fått en intresserad sosse! Det har vi inte upplevt förut. För mig och för norrbottningarna är nu det viktiga att vi kan återinföra länsjaktkortet. Det är fullt möjligt. Jag vet att ministern inte kan styra landshövdingen, men jag hoppas att vi är många som kan prata med landshövdingen, för det är fullt möjligt att införa länsjaktkort, och jag tycker att man ska göra det . Det andra viktiga är belastningen. Där har helt rätt, men de förhållanden hon skildrar rådde när vi fortfarande hade kvar 3 § rennäringsförordningen. De förhållandena har inte rått , dock kanske av andra skäl. Men det är ingen som försvarar de excesser som faktiskt drevs ett tag. Jag tycker också att det är viktigt att tillsammans med de andra som har fått uppdraget också tittar på möjligheten och ser om det går att göra en upplåtelse utifrån erfarenheter från jakt och kunskaper om förhållanden i markerna eller om man alternativt kan ha en jaktguide som gäller alla. Jag måste fråga en sak: Vill du återinföra en regel som ger alla bosatta i samma rätt till småviltsjakten i norr, eller vill du ta regionala hänsyn? Jag vill ta regionala hänsyn en jakt för dem som är bosatta i området. Jag vill fråga henne en sak till. Hon vet mycket väl att det är länsstyrelserna som fattar besluten. Vill du ta bort den rätten från länsstyrelserna och centralisera beslutsordningen, så att det hela hamnar hos eller någon annanstans? 56 (): Det här är en ganska infekterad fråga trots att den handlar om en liten fågel, som är satt i centrum för debatten. Jag kan konstatera att alliansregeringens tidigare ställningstagande det vill säga att när jakten tillhandahålls i kombination med en tjänst är hela upplåtelsen att betrakta som tjänst inte har prövats, utan det ser ut som om det håller. Det var den bedömning som gjordes när frågan var uppe förra gången. Det jag tänkte uppehålla mig vid är att det i interpellationssvaret från jordbruksministern indikeras en positiv särbehandling på länsnivå när det gäller jaktkortsförsäljningen, alltså inte där det har någon koppling till tjänst. Det finns möjligen en komplikation i detta. Det är ju statlig mark vi talar om, och det innebär att det måhända finns fog för en del svenska medborgare som inte bor i området att hävda att man har samma rätt till marken som de som bor i området. Mot den bakgrunden, och mot bakgrund av telefonsamtal och mejl som jag har fått både nu och tidigare, tror jag att det är viktigt att klargöra om detta håller vid en prövning mot att man exkluderar delar av medborgarna i ett land från statlig, gemensam mark. Om inte detta tydliggörs på ett bra sätt är jag övertygad om att vi kommer att få se väldigt många överklaganden till just på denna punkt. Om jordbruksministern hade besked att lämna på den punkten vore det bra. Annars vill jag skicka med att detta verkligen måste övervägas innan man så att säga gör någon återkoppling till länsnivån. 57 (): Jag vill tacka jordbruksministern för svaret, och jag vill även tacka för att hon har framställt denna interpellation i ett viktigt ärende. Jag vill även tacka ministern för tydligheten i svaret utifrån de förutsättningar som vi nu har. Frågan om fjälljakt och tillgänglighet i fjällen var uppe , då vi hade att fundera över den i miljö- och jordbruksutskottet. Det gällde de tre länens situation. Helt klart är att fjällen är känsliga. Det är en miljö som är känslig, och vi har även ett ursprungsfolk som vi har att ta hänsyn till. Jag förvånas lite över att i sitt första inlägg hävdade att vi inte tar hänsyn till svenskar. Det tycker jag att vi gör i och med att vi tar hänsyn till samerna i den här frågan. Jag skulle önska också att ministern nämnde något om samernas situation. Sedan råder det inget tvivel om att fjälljakten är intressant för många svenskar. Det gäller naturligtvis svenskar som bor i de tre nämnda länen, men även söderut boende svenskar, till och med värmlänningar, är intresserade av fjälljakten, och den tål ju inte hur hårt tryck som helst. Det är därför vi har regelverk att följa. När det gäller att sälja tjänster lyssnade jag på anförande. Jag funderar lite över hur Socialdemokraterna egentligen tänker i fråga om tjänsteföretag och hur man ser på att tillåta människor från andra EU-länder besöka och inom andra områden utnyttja turisttjänster eller andra tjänster. Det vore intressant att veta om man har ändrat ståndpunkt därvidlag och om man vill börja göra åtskillnad också inom andra turistområden. Det finns faktiskt starkt lagskydd som rör vårt vatten, EU:s vattendirektiv och som rör fjällvärlden och alpin turism. Det gäller också skärgården, som är väldigt känslig. Finns det områden där som Socialdemokraterna tycker att vi i första hand ska låta svenskar turista i och först i andra hand låta andra EU-medborgare eventuellt få chansen att ta del av dessa känsliga områden? Det är min fråga till . Sedan har jag en fråga till jordbruksministern, som anför att det finns regionalpolitiska hänsyn. Det anfördes ju också vid det förra tillfället då jordbruksministern var i kammaren. Då funderar jag lite grann på länsstyrelserna. Hur stor möjlighet har de att själva verka här? Jag får intrycket att de har ganska stor handlingsfrihet. Om så är fallet är det hela ju egentligen en lokal fråga, som EU låter oss få ha som i många andra delar av EU. Om det är på det sättet tycker jag att det är bra, men jag inväntar gärna ett svar från jordbruksministern. Den lokala kunskapen om närmiljön är ofantligt viktig, och den måste man ta hänsyn till och väga in. Det lokala ansvaret stannar ju. Om man bor på platsen kan man inte lämna den i vilket skick som helst. Jag är dock inte alldeles övertygad om att en EU-medborgare som inte är svensk medborgare skulle bete sig sämre i den svenska fjällvärlden antingen det nu gäller jakt eller annan turism. 58 Jordbruksminister (): De tidigare bestämmelserna om småviltsjakt innebar att personer i gynnades. Detta utgjorde indirekt ett handelshinder, bland annat genom att tjänster knutna till jakt inte på lika villkor kunde erbjudas personer bosatta utomlands. Var detta ställningstagande rätt? Den socialdemokratiska regeringens ställningstagande innebär att alliansregeringen nu får leta upp pengar för att betala skadestånd därför att beslutet var felaktigt. Är det ett sådant beslut som var felaktigt? Nej, det är åtminstone två. Och flera är under avgörande. Var det ställningstagande som den socialdemokratiska regeringen gjorde rätt? Nej, det var det inte. Staten får nu betala ersättning därför att man fattade ett felaktigt beslut i den tidigare regeringen. Har en minister rätt att styra en svensk förvaltningsmyndighet? Nej, en minister som gör det hamnar i något av kontrollorgan, och det vill åtminstone inte jag göra. Svenska myndigheter är per definition självständiga och har att fatta sina beslut. Har vi någon allmänning i det här området? Nej, vi har ingen allmänning i det här området. Det är en som äger marken, och det är svenska staten. Det är alltså skillnad mellan en allmänning och att någon äger någonting, och i detta fall är det staten som äger marken. Det är alltså ingen allmänning som disponeras av hela svenska folket. Det är en grundläggande definition som jag måste göra apropå frågeställning. Har samerna några speciella rättigheter? Ja, under gällande jakttider har de den rätt som är tilldelad denna folkgrupp . Därtill är det inskrivet i olika förordningar att därest olägenheter för rennäringen uppstår har man från myndigheters sida att ta hänsyn till detta vid jakts utövande. Handlingsfriheten, som kan ligga på det lokala eller regionala planet, är stor, men den måste ligga inom ram. Även förvaltningsmyndigheter har ju att följa direktiv och fördrag men också svensk lag, självklart. Men visst finns det en handlingsfrihet för myndigheter i det här sammanhanget och i andra sammanhang. Låt mig slutligen i den här rundan göra en jämförelse med fiskekort! Har någon härvarande debattör hört talas om att den som tillhandahåller denna nyttighet vid försäljning av fiskekort frågar efter var den som vill köpa ett fiskekort är folkbokförd? Jag har inte gjort det. Det räknas som diskriminering. 59 i (s): Jag vill börja med att påminna både Hammarbergh och om att jag är här som interpellant och i opposition. Det är intressant att ni tror att det är jag som kan ge svaren på alla frågorna här. Så är inte riktigt fallet. Jag kommer att använda min tid åt att debattera interpellationen med ministern snarare än att svara på era frågor. En sak måste jag kommentera. säger: Vi tar hänsyn till samerna i denna fråga. Jag vill gärna att du utvecklar det. För som vanligt lägger svenska politiker ord i ursprungsbefolkningens mun. Jag har senast pratat med företrädare för rennäringen, och de står helt bakom mina åsikter i den interpellation som jag har skrivit och tycker att de regler som gäller är felaktiga. När det gäller artikel 12 har man ju fastslagit att upplåtelse av jakt inte är någon vara eller tjänst. Det är vi alla överens om, om jag har förstått saken rätt. Och om det hade varit så att vi diskriminerade enligt artikel 12 hade ju det gällt även . Då hade man nämnt det från kommission i svaret på anmälan mot också. Det gör man inte. Jag tycker att det är värt att beakta. Jag tänker ställa en enkel slutfråga till ministern, eftersom jag inte har fått några tydliga svar på de frågor som jag har ställt tidigare. I svaret lämnar ministern en liten öppning när han säger att han inte vill riva upp beslutet för tillfället med enbart det finska fallet som grund. Då frågar jag jordbruksministern: Vad är det för uppgifter och underlag som ministern behöver för att kunna riva upp beslut? 60 (): Om jag förstod jordbruksministerns svar rätt innebär det att det enligt EU-lagstiftningen är okej, eftersom det här inte är en allmänning, att så att säga regionalisera utbudet till en exklusiv grupp boende i området. Jag är inte säker på att det svaret kommer att lugna övriga som eventuellt vill ha samma rätt, som bor i . Förhållandet som vi har just nu är ju att alla har samma rätt, även övriga EU-medborgare. Det är det nuvarande förhållandet. Är det så att länsstyrelserna kommer fram till att man kommer att sälja länskort som bara säljs till dem som bor i länet är det min bedömning att det kommer att komma överklaganden från andra svenskar som vill bli behandlade på samma sätt, eftersom det är statlig egendom i botten. 61 (): Jag vill tacka ministern för svaret. Det var klargörande. Jag tycker att det var bra för den här debatten och bra för med flera att få det svaret i kammaren. Det känns betryggande. Sedan vill jag, fru talman, till säga att jag naturligtvis inte kan avkräva en interpellant något som helst svar. Det var inte min avsikt. Jag såg bara en möjlighet att få resonera högt och ställa en fråga, eftersom jag fick ställa frågan till ministern. Jag kräver inte att ska svara. Jag väljer i stället att reflektera. Hon ställde en fråga till mig. Jag svarar gärna på den. Jag har varit i kontakt med samer som tycker att den situation som var innan Socialdemokraterna ändrade var bättre. Så det kan naturligtvis bero på vem man frågar. Jag är helt övertygad om att pratar utifrån ett regionalt perspektiv och vill väl. Jag är helt övertygad om detta. Jag är inte alldeles säker på att Socialdemokraterna har svaret på frågan hur man ska gå till väga. Jag tror att frågan är svårare än så, eftersom man kommer till nästa fråga när det gäller fisket. Då har vi EU:s vattendirektiv att ta hänsyn till. Ska vi då göra skillnad? Ska vi vänta in och fråga var i EU man kommer från när det gäller att man ska få rätt eller inte rätt att fiska? Jag tycker att det var ett bra exempel från jordbruksministern. Jag tycker vidare att hänsyn måste tas lokalt, och jag förväntar mig att länsstyrelserna i de tre länen visar handlingskraft och även ger förslag på hur man kan gå vidare. 62 Jordbruksminister (): Tack för den här debatten, skulle jag vilja säga till mina meddebattörer. Frågan, som är prövad av tjänsteman vad gäller anmälan mot , är prövad av tjänsteman på generaldirektoratet för den inre marknaden och tjänster. Frågan är inte prövad av direktoratet som har hand om frågor om diskriminering. Det är möjligt att det kommer att bli en sådan prövning. Jag hoppas emellertid inte att det är som är föremål för prövning. Ett utslag som går någon emot i det här sammanhanget kan ju innebära att också beslutanderätten överförs till någon annan, och jag tycker inte att det vore bra om vi inte hade möjlighet att ta ställning till de här frågorna inom de ramar som är givna bland annat av EU-direktiv i den här kammaren eller i våra myndigheter. Är det, fru talman, möjligt att göra undantag på något sätt? Ja, det är det. Man kan ta kulturella eller sociala hänsyn. Som jag sagt nu är det min bedömning att det i detta fall går, med tanke på att det är möjligt att ta kulturella och sociala hänsyn, att ta regionala hänsyn och göra undantag för människor som bor och verkar i aktuellt område. Denna fråga måste dock, fru talman, prövas av behörig myndighet, som är aktuell länsstyrelse. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2008/09:FPM25 Förordning om livsmedelshjälp inom EU 13195/08 till miljö- och jordbruksutskottet /09:FPM26 KOM(2008)567 till socialutskottet /09:FPM27 Kommissionens rekommendation om Inclusion K(2008)5737, KOM(2008)639 till socialutskottet 10 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2008/09:66 till utbildningsutskottet Motioner 2008/09:MJ1 till miljö- och jordbruksutskottet /09:Sk11 och Sk12 till skatteutskottet Anmäldes och bordlades Propositioner 2008/09:69 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) 2008/09:72 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella Kosovostyrkan (KFOR) Motion 2008/09:Fi7 av m.fl. (s) Stimulanspaket mot jobbkrisen (väckt enligt 3 kap. 13 § riksdagsordningen med anledning av händelse av större vikt) 12 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2008/09:119 av () till finansminister () 2008/09:120 Åtgärder för att stärka det kommunala självstyret på skolans område av () till utbildningsminister () 2008/09:121 Utbetalning av aktivitetsstödet av () till statsrådet () 2008/09:122 De som utförsäkras från sjukförsäkringen av () till statsrådet () 2008/09:123 Bonusprogram av () till näringsminister () 2008/09:124 Förtroendet för granskning av kvaliteten i högskoleutbildningar av () till statsrådet () 2008/09:125 Jämställdheten i av () till integrations- och jämställdhetsminister ()