prot · GV0956 · 2008-01-23 00:00:00 — Vid det personliga sammanträffandet mellan den unge och åklagaren ges beslutet muntligt, men det ska också ges i skriftlig form. I samtalet ska det klart och tydligt framgå att det är allvarligt menat från samhällets sida och vilka konsekvenserna blir om den unge återfaller i brott eller på annat sätt missköter sig. Det är också viktigt att för den unge tala om betydelsen av att denna ska fortsätta följa sina studier och genomgå en överenskommen behandling, om sådan finns. Det viktigaste av allt är att åklagaren förvissar sig om att den unge förstått innebörden och konsekvenserna av meddelad åtalsunderlåtelse. Avslutningsvis: Snabba och tydliga reaktioner och att sätta gränser när barn och ungdomar hamnar på glid och ger sig in på destruktiva vägar är det största vuxenansvar vi har, sätta gränser som kan ge trygghet och som kan göra att det som gått snett kan repareras. Därför är det bra att tidigt involvera vårdnadshavare och socialtjänst vid åtalsunderlåtelse. Men det är också viktigt att vi ger möjligheter till en framtidstro för den unge så att det brott som ledde till åtalsunderlåtelse inte stoppar möjligheten att gå vidare i livet med drömmar om körkort och jobb. Därför är det ett bra förslag som vi nu debatterar, att uppgifter om åtalsunderlåtelse gallras ur belastningsregistret när det gäller unga . Men beträffande den 19-åring som får ett beslut om åtalsunderlåtelse ska detta finnas i registret . Då kan framtidsvägen bli svår och kanske oframkomlig . Det hade varit bra om regeringen tagit till sig Justitiekanslerns synpunkter när man ändå skulle förändra i lagtexten. Vi som står bakom reservationerna kommer inte att vinna voteringen men hoppas att regeringen tänker till och återkommer till . Ett förslag som möjliggör för våra unga lagöverträdare i åldern och upp till att lämna ett brott som inte ledde till åtal bakom sig tidigare än vore önskvärt. 27 (): Jag ska passa på att önska kammarens personal en god fortsättning på det nya året. Unga som begår brott måste få en andra chans i livet. Brottslighet ska inte ligga en till last alltför länge och hindra den unges utveckling och möjligheter att leva ett hederligt liv. Det är detta som har sagts vara grundtanken bakom den proposition som vi diskuterar . Ändå berör regeringens förslag när det gäller gallring av uppgifter om åtalsunderlåtelse. Jag vill säga att jag instämmer i allt från Socialdemokraterna sagt i sitt anförande, och därför ska jag försöka fatta mig lite kort. Man skulle kunna gallra tidigare ur brottsregistret exempelvis uppgifter om fällande domar. Det är här man behöver göra en insats för att ge brottsbelastade ungdomar en andra chans. Att rensa uppgifter om när man har låtit bli att åtala de unga är i och för sig lovvärt och bra från regeringens sida, och vi tillstyrker det, men det träffar inte helt rätt och hänger heller inte helt ihop med regeringens argumentation. anser att alla uppgifter som finns i brottsregistret och som rör gärningar som man kan ha begått som barn, alltså , bör kunna gallras tidigare än efter tio är, som är normalt. I remissvaren på förslaget har man bland annat reagerat på att det blir för stor tröskeleffekt och det har JK sagt mellan personer som är under och dem som är lite . Vi har därför föreslagit ett mellansteg att uppgifter gällande brott som en person har begått ska gallras . Vi har två reservationer som jag yrkar bifall till, reservationerna 1 och 2, men jag gör som gjorde i sitt anförande och ber er som representerar regeringspartierna att tänka några steg till. Ni har tagit ett bra steg, men det finns ytterligare att göra för en ung människa som har begått ett brott. Vi vet alla i denna kammare hur det är, för nog har vi gjort sattyg när vi var små. Men man blir äldre och förståndigare. Saker ska inte hänga med en så att man hindras jobb, körkort och så vidare om man vill bättra sig. Det kan motverka viljan till att komma ur kriminaliteten om man får bestraffningar långt efteråt. 28 (): När det gäller dagens ämne tror jag att vi ser två olika inriktningar på hur man kan hantera unga människor som har begått brott. Vi ser två tydliga linjer. Den ena linjen är regeringens och utskottsmajoritetens. De försöker men har inte riktigt nått ända fram när det gäller att försöka se hur man kan hantera människor som har begått brott. Den andra linjen är oppositionens linje. Jag håller i allt väsentligt med de två tidigare talarna från Socialdemokraterna och om att unga lagöverträdare ska få en möjlighet att återanpassa sig till det samhällsliv som förhoppningsvis under många årtionden ligger framför dem. Jag vill härmed yrka bifall till de två reservationer som finns i betänkandet. Jag vill också passa på att ta upp en viktig fråga om unga lagöverträdare. När det gäller hur människor börjar sin karriär inom brott är det säkert många av oss som har sett dokumentären i SVT:s . Den visade hur unga människor redan från att de är i yngre tonåren och uppåt börjar hamna i en nedåtgående spiral. Själva ångrar de sig faktiskt sedan, som vi fick se i , och uttrycker framför allt oro över att ingen reagerade. När man säger ingen är det nog inte polisen eller de rättsvårdande myndigheterna som menas utan snarare de sociala myndigheterna, lärare men också föräldrar. När vi tittar på den utveckling som har varit inom detta område ser vi att det tjänar ingenting till att stigmatisera människor och att den stämpel som man får , mycket unga år, följer med . Det är därför inställning att innehållet i de två reservationer som finns är det rätta och att man måste pröva det. Regeringen och utskottsmajoriteten vill något, men jag tycker inte att man når ända fram. Det ska bli intressant att, utöver den text som finns i materialet, lyssna på varför man inte tar steget fullt ut och ger unga lagöverträdare som har bestämt sig för att inte begå fler brott en andra chans. 29 (): I propositionen föreslås, som har framkommit, ändringar i reglerna om gallring av åtalsunderlåtelse i lagen om belastningsregister ganska krångligt. Jag kanske ska underlätta debatten något genom att använda ordet straffvarning i stället för åtalsunderlåtelse, om det nu mot förmodan är någon utifrån som lyssnar på denna debatt. Vad straffvarning handlar om är att åklagaren väljer att låta bli att åtala därför att han tycker att själva brottsutredningen och risken för straff har blivit en tillräckligt allvarlig varning för den unge som begått brott. Kort sagt vill regeringen med denna proposition att uppgifter om straffvarning för personer som är för brottet gallras ut ur belastningsregistret och inte som . Det finns enligt min mening flera goda anledningar att bifalla regeringens önskan i denna fråga. särbehandlas unga lagöverträdare, till exempel genom särskilda ungdomspåföljder. Genom reglerna kring straffvarning för unga finns det stora möjligheter till straffvarning för ungdomar som inte har begått brott. Skälet till detta är att man måste ha i åtanke den unges brist på mognad, begränsade erfarenheter och särskilda situation. Att som låta denna straffvarning ligga kvar så länge som kan nog i många fall upplevas som ganska hårt. Det kan försvåra möjligheterna att beviljas körkort, som nämnts, möjligheten till utlandsstudier samt att få vissa anställningar. Man bör kort sagt ha i åtanke att det kan skapa en hel del problem för en ungdom som gjort ett enstaka misstag. Vi bör kanske också lägga till den rent mänskliga och humana aspekten, att ge framför allt våra unga en andra chans och inte döma dem för hårt. Och, som sade, det är ju flera som har begått misstag i sin ungdom. Men det är viktigt att vi inte blundar för risken för fortsatt brottslighet. Gallringen sker inte villkorslöst utan bygger på att den unga människan menar allvar med att brottsliga handlingar hör till det förflutna. Om den unga människan lagförs för ett nytt brott ska straffvarningen stå kvar i registret. Men den som har kommit på rätt köl och levt laglydigt ska inte behöva belastas av sin enstaka förseelse än . var det drygt 4 000 ungdomar som meddelades straffvarning. De vanligaste brotten var snatteri och stöld men även skadegörelse och olovligt brukande. Det är viktigt att poängtera att detta inte på något sätt innebär en låt-gå-mentalitet när det gäller unga som begår en brottslig handling. Är det något som vi från vuxenvärlden bör vara tydliga med är det just att sätta normer och gränser för våra ungdomar. Därför känns det extra bra att regeringen har tillsatt en utredning om att allt fler brott av unga ska utredas och att lagen om medling precis har trätt i kraft. Men det är skillnad på att sätta gränser och ta ungdomars brott på allvar och att sätta krokben för dem som begår ett andra fel. Jag har själv jobbat som gymnasielärare och har en hel del erfarenheter av ungdomar som har gjort vissa lagöverträdelser. Man ska aldrig förringa ett brott, men för den stora delen ungdomar som begår en lagöverträdelse är det faktiskt en engångsföreteelse. Nyfikenheten, viljan att revoltera, grupptryck och en längtan efter spänning får ibland ungdomar att gå över det tillåtna. Det är inte försvarbart, men det är i vissa fall förklarligt. Den stora massan fortsätter inte sin kriminella bana, tack och lov. En straffvarning är i många fall den varning som många behöver. Men vi är nog alla rörande överens om att ungdomsbrottsligheten måste tas på fullaste allvar. Det är också därför som regeringen nu har tillsatt en utredning om att fler brott av unga ska utredas, för visst finns det en grupp unga som kommer att fortsätta sin kriminella bana, och det är vårt, samhällets, uppgift att reagera på och agera utifrån deras handlande. Jag tror däremot inte att det är motiverat att gallra samtliga uppgifter som berör unga lagöverträdare i belastningsregistret, det vill säga påföljder såsom sluten ungdomsvård eller ungdomstjänst. Där finns gallringstiden kvar. Jag anser att regeringens förslag om tidigare gallring av straffvarning för unga lagöverträdare är bra och proportionerlig. De negativa konsekvenserna av dagens gallringstid står inte i proportion till de skäl som finns för att bevara uppgifterna en så . Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut i dess helhet. 30 (): sattes i sjön, 2004 var den klar en utredning som renderar nästan 800 sidor och spänner över många problemställningar beträffande unga människor som begår brott. Det är en läsning att rekommendera. Redan då föreslogs det i denna utredning att gallring ska ske när åklagare har beslutat om åtalsunderlåtelse eller straffvarning, som diskuterade runt, som man hellre kallar denna påföljd. Det är en tanke som jag kan sympatisera med, inte minst ur ett brottsofferperspektiv. Men först , med en alliansregering, läggs ett sådant förslag fram. Handlingskraft kan då sannerligen inte den förra regeringen anklagas för. Vad jag ändå kan förstå är att vi är överens om att förslaget är riktigt, att unga människor som under olyckliga omständigheter begår ett enstaka brott av karaktär snatteri och stöld inte ska få hela sin ungdomstid på väg in i vuxenvärlden förstörd. Att detta är möjligt för våra unga beror på just det faktum att har man inte samma mognad och erfarenhet som kan förväntas av någon med på nacken. Dessutom är det trots allt en liten del av dessa ungdomar som de facto återfaller i brott. När jag ser att Socialdemokraterna har anslutit sig till reservationer kan jag inte annat än höja lite grann på ögonbrynen. Under sin regeringstid hade man all tid i världen att lägga fram ett förslag om gallring men också, som uppdragsgivare till den tillsatta utredningen, att ge direktiv om vad som skulle utredas. Jag kan inte se att man ger uttryck för någon av dessa tankegångar i denna utredning. Vad gäller förslaget om unga lagöverträdare tycker jag nog att är bedömningen rätt. När man fyller är man enligt lagen både myndig och vuxen, vilket innebär att det är rimligt att ställa högre krav för denna åldersgrupp. Tröskeleffekten, som resonerade runt, kommer trots allt var du än lägger den. Det kommer vi aldrig ifrån. Däremot finner jag tanken att påföljden ungdomstjänst skulle kunna gallras värd att diskutera. Med en sådan tanke skulle också ungdomstjänst och böter, som ofta är alternativen, kunna likställas. Som mamma kan jag sympatisera med ungdomstjänst. Inte minst efter att ha hört vad , , som blev dömd för misshandel och fick ungdomstjänst, som han gjorde på Myrorna, säger: Det var ett bra straff att få slita lite. Samtalen var bra, och jag lärde mig faktiskt lite om mig själv. Som mamma kanske jag gör mitt barn en björntjänst genom att råda bötesstraff i stället för ungdomstjänst. I mina ögon finns det fler ungdomar än som skulle må bra av på Myrorna. Men står jag som mamma i valet beträffande gallringstiden, som faktiskt skiljer dessa olika påföljder åt, kanske valet blir ett annat. Problematiken här är att ungdomstjänsten kan dömas ut för bagatellartade brott men också för relativt grova brott, allvarliga brott mot en person, som överåklagare mycket riktigt påpekar. Då är frågan inte riktigt lika enkel. Frågan har blivit alltmer aktuell av det faktum att allt fler arbetsgivare kräver utdrag från belastningsregistret. är arbetsgivare inom förskola, skola med flera dessutom skyldiga att begära utdrag från den arbetssökandes belastningsregister. Det är helt i sin ordning. Men frågan jag ställer mig är om detta dessutom ska vara alla arbetsgivares rättighet. Min uppfattning är att detta inte kan gälla alla arbetsplatser, och jag tillhör den skaran som anser att när man sonat sitt brott måste man få en chans att komma tillbaka. Den utredning som görs välkomnar jag. Det är en utredning som ska ge förslag på när en arbetsgivare ska ha möjlighet att få ett utdrag ur belastningsregistret men också när man inte ska ha den möjligheten. Med detta sätt att se på saken får också gallringstiden mindre betydelse när en ung person har valt ett arbetsliv framför ett liv i brottslighet. Det viktigaste måste trots allt vara att vi som lagstiftare gör allt i vår makt för att förhindra att våra unga människor fortsätter på den brottsliga banan, att unga människor inte utsätts för brott och att möjligheten finns att efter sonat brott få gå vidare. Det liggande förslaget som vi har framför oss visar att vi har en alliansregering som har antagit denna utmaning. Med dessa ord yrkar jag bifall till propositionen och avslag på motionerna. I detta anförande instämde och (båda m). 31 () replik: Jag lyssnade mycket på vad du sade, , och jag hörde dig säga att vi hade haft all tid i världen när vi regerade och att vi inte ägnade så mycket tid åt detta. Då vill jag tala om för att under den tiden ägnade vi oss oerhört mycket åt just unga lagöverträdare. Vi införde en reform 1999 som vi följde upp och som skulle vidareutveckla och förbättra för unga lagöverträdare . Vi såg också till, med det som kom 2004, att vi skulle kunna hitta lämpliga åtgärder för dem under som begick kriminella gärningar. Vi tog ett steg i sänder. Jag är inte särskilt imponerad av det arbete som görs från regeringens sida när det gäller justitiefrågorna. Det ni lägger på bordet är ett halvt steg. Ni är inte speciellt handlingskraftiga. Hur kommer det sig att ni inte tog det andra steget om ni nu är så handlingskraftiga vad gäller att se till att åtgärda detta med dem som har åtalsunderlåtelse efter och upp till och att ni inte ville lyssna på Justitiekanslern i det fallet? 32 () replik: diskuterar vi gallring, . Jag har läst , precis som jag sade i inlägget. Den är spännande och rör många områden. Men diskuterar vi gallring. Efter att ha läst dessa 800 sidor kan jag inte se att ni i en enda del i avsnittet om gallring diskuterar 1821-åringar över huvud taget. hade ni i alla fall på er att utifrån en mycket gedigen utredning lägga fram ett förslag om gallring. Vad jag kan se föreligger det inte något sådant förslag , 2008, med en alliansregering. Det klingar lite tomt när jag hör tala om sin före detta regerings handlingskraft vad gäller området gallring för unga lagöverträdare. Till skillnad kanske från den förra regeringen har vi en mycket klok justitieminister som är väl medveten om problematiken. Känner jag henne rätt kommer hon att ta besluten i rätt ordning och med sans och vett som gör att våra unga människor kan gå vidare. 33 () replik: Du talar om en handlingskraftig regering, . Jag är inte imponerad. slår tillbaka på den förra regeringen. Det har snart gått . Ni måste inse att det är ni som regerar . Det är ni som ska lägga fram förslagen; vi ska tolka dem och opponera mot dem. Jag är inte speciellt imponerad av det som har gjorts, och jag måste återigen få säga det. Den politik ni för gagnar inte barn och ungdomar definitivt inte med den nedskärning i välfärden ni gör. Jag är fullt medveten om att vi diskuterar gallring . Jag är fullt medveten om att politik innebär att ta ett steg i sänder. Jag är också fullt medveten om att den förra regeringen hade fortsatt att ta ett steg i sänder för att ytterligare förbättra och vidareutveckla påföljdssystemet för att se till att våra ungdomar får ett bra bemötande så att de aldrig mer hamnar i kriminella gäng och på den destruktiva banan bland narkotika och missbruk. , du talade i ditt anförande om likställighet mellan ungdomstjänst och böter. Vår ambition när vi införde ungdomstjänst som en särskild påföljd var att vi skulle försöka komma ifrån böter för ungdomar därför att böter inte är något straff för den unge. Det är i regel inte den unge som får betala böterna, utan det är föräldrarna. Då blir det klasskillnader, och det är precis så det är . Man kan säga nej till ungdomstjänst om man har rika föräldrar som kan betala böterna. Jag vill fråga och hennes handlingskraftiga regering: Vad tänker ni göra åt detta? 34 () replik: blev påföljden betydligt oftare ungdomstjänst än böter. Det är positivt. Det är inte alltid så att rika föräldrar betalar böterna, utan den unge kan gå in i vuxenvärlden med en skuld. Det kan man resonera om. Precis som jag gav luft för kan jag sympatisera med att ungdomstjänst är en betydligt bättre påföljd än böter. Där håller jag med . Om jag inte är helt fel ute delar justitieministern min åsikt. Hur man sedan hanterar det och hur det fungerar vågar jag inte stå i talarstolen och resonera om. Vad gäller handlingskraft kan vi konstatera att det kom en proposition /98 beträffande gallring, men förslaget avvisades. Det var Socialdemokraterna som införde att åtalsunderlåtelse över huvud taget skulle vara med i belastningsregistret. Beträffande att gå ett steg längre kan jag bara säga att vi nu har en alliansregering som betar av förslag efter förslag. Inte ens största parti kan dock producera en egen motion utan hänger på motion i detta. Det kan jag inte uttyda på annat sätt än att tankeverksamheten och engagemanget i dessa frågor fallerar något. 35 () replik: När vi från oppositionen berömmer regeringen för att de tar steg i rätt riktning går upp i talarstolen och tjommar till ordentligt. Har du, , sett den skrift som jag håller upp? Det är regeringens proposition /06, Ingripanden mot unga lagöverträdare. Du påstår att vi nu har en regering som är mycket handlingskraftig och lägger fram förslaget. attackerar du oss som samarbetade . Jag blir ganska trött på att man i kammaren refererar till att man får städa upp och så vidare. Precis som säger är det ni som sitter i regeringsställning. När det gäller förslaget säger du i replikskiftet att det bara handlar om gallring, men enligt ditt huvudanförande handlar det om så mycket mer. Och det är precis så det är. Man måste titta på de sociala förhållandena. Då kanske man slipper införa detta. Det finns en orsak till att ungdomar hamnar i kriminalitet. Debatten blir alltså ganska sned. Därför undrar jag varför ni inte tar steget fullt ut och visar er handlingskraft genom att tro på motionärerna? Det är min fråga till dig. 36 () replik: Tack, , för de värmande orden! Jag är glad över att vi har en annan regering . Du tar upp en oerhört viktig sak, nämligen orsaken till kriminaliteten. Efter att ha läst utredningen om ungdomsbrottslighet tycker jag att det är värt att diskutera det faktum att olika brott tyder på olika beteenden. I vissa typer av brott återfaller man väldigt sällan som andra typer av brott, såsom tillgrepp, misshandel och sådant, tyder på att man ganska tidigt börjat utveckla en brottslig aktivitet med ett brottsligt, kriminellt liv. Det kanske är viktigare att vi i de diskussioner vi för tar upp detta. Kanske är det viktigare att titta på vad den unge har med sig, vad som hänt innan, än att strikt titta på vad brottet ger i straffbalken. Jag har besökt många socialtjänster och både den personalen och åklagarna säger att olika typer av brott tyder på olika orsaker. Det är viktigt att komma ihåg, vilket sagts tidigare, att väldigt få av de unga människorna återfaller i brott. Jag tror att vi delar glädjen i det. Men ännu viktigare är kanske att fokusera på den typ av brott som tyder på att man haft ett kriminellt, brottsligt beteende. Där har en viktig poäng. Det finns många utmaningar, och ju fler socialtjänster jag besöker och ju fler utredningar jag läser desto fler sidor visar sig myntet ha. Det är alltså inte oproblematiskt. Vi har en utmaning när det gäller att göra detta, och jag välkomnar att vi har en öppen och fin diskussion i frågan. 37 () replik: Det verkar nu som om svänger och håller med oss om det mesta, och det är ju trevligt. Vi gjorde en hel del. Jag kommer mycket väl ihåg att när jag satt i 19982002 var det något som partierna samfällt tyckte var en viktig och prioriterad fråga. Om man ska angripa oss ska man kanske göra det i frågor där skillnaderna är större. Här har vi nämligen varit rörande överens. När det gäller belastningsregistret och arbetsgivare kan det inte ha undgått att ta del av mediereportagen om svårigheterna att få ett jobb. Arbetsgivaren mer eller mindre kräver att ungdomen i fråga ska visa upp ett utdrag ur registret. Om det då visar sig att han eller hon är fri är det okej att få jobbet. Den som inte vill visa upp ett utdrag ur registret men som sonat sitt brott det kan handla om en väldigt ung person får inget jobb. Det är redan konstaterat. Vad ska man i så fall göra åt problemet? säger att förslaget är bra. Jag vågar påstå att det är väldigt hämmande. En som begått ett brott och tagit sitt straff får ett straff så att säga i repris på grund av detta. Håller du inte med om att vi ska utreda och titta närmare på frågan? Det gäller även den tröskeleffekt som JK pratar om. Visst vore det väl intressant att jobba vidare på den linjen? 38 () replik: Alla frågor som rör unga lagöverträdare är intressanta, oavsett om man gör utredningar, träffar Unga eller besöker socialtjänster. Det håller jag helt med om. Du uppehåller dig, , i detta replikskifte väldigt länge vid mycket av det som jag gav uttryck för, nämligen att man på kollar upp när det är okej för en arbetsgivare att gå in i belastningsregistret samt även tittar på när det inte är det. Jag kan inte tycka att Icahandlaren i ska ha rätt att gå in och titta i belastningsregistret när en ung människa söker jobb. Om någon däremot ska jobba vid larmtjänsten eller sätta in larm i enskilda hus kan det vara viktigare. Lagen, som kom 2000, kräver att man för vissa verksamheter ska göra ett utdrag. Man glömde emellertid bort att reglera när en arbetsgivare inte ska ha rätt till det. Det ska därför bli spännande att se vad utredningen kommer fram till, om vi kan hitta en reglering som innebär att arbetsgivaren inte har rätt till det. Jag har en politisk sekreterare som sökte jobb på Coop. Han fick jobbet under förutsättning att han lämnade ett utdrag ur belastningsregistret. Jag kan tycka att det är oerhört tveksamt om det ska vara rätt att göra så. I annat fall kommer vi aldrig att få våra unga lagöverträdare att välja ett hederligt liv i stället för ett brottsligt liv. Det tycker jag vore synd. 39 ():