prot · GW0933 · 2008-11-21 00:00:00 — På s. 156 i propositionen finns en formulering om att av de bidrag som fick 2008 från avser forskning. Står statsrådet bakom den skrivningen? Det innebär i så fall att avser något annat. Eller är uppgiften felaktig? Då kan regeringen ha byggt sin analys på ett felaktigt underlag som har lett till en felaktig slutsats. Eftersom min talartid är slut börjar jag med detta och återkommer med fler frågor i nästa inlägg. 41 Statsrådet (): Det var en mycket speciell form som den tidigare regeringen valde för att finansiera utbyggnaden av . Det går tillbaka till löntagarfondsstriden som vi förde . Vi gick till val 1991 på att avskaffa löntagarfonderna och i stället bilda forskningsstiftelser. Det var en stor strid. Därför var vi något förvånade när vi förlorade valet och Socialdemokraterna kom tillbaka att de bildade en forskningsstiftelse på samma sätt men med en oerhört smal inriktning, nämligen att stödja verksamhet av detta slag i södra . Eftersom det bara fanns en högskola i den regionen var det det i praktiken handlade om. Vill man uttrycka sig positivt kan man säga att det var en mycket kreativ väg att finansiera en högskoleexpansion när man tydligen hade budgetrestriktioner av annat slag. Det präglade hela högskole- och forskningspolitiken under det skedet att man expanderade den utan att tillföra tillräckliga resurser. Här valde man dock att i stället för att tillföra vanliga budgetmedel starta en stiftelse. Det skulle vara egendomligt när man fördelar en kaka av forskningsmedel som är begränsad vi kan föra en annan diskussion om hur stor den kakan ska vara, men vi har båda en kaka att fördela att fördela den utan att ta hänsyn till att har en unik situation i sin relation med . Det skulle vara felaktigt gentemot alla andra lärosäten i . Det är min grundhållning. Jag kan inte svara exakt vad gäller den formulering nämnde, men själva principfrågan är för mig ganska klar. Jag tror att som ledamot av högskolas styrelse är medveten om att i högskolans årsrapporter framgår det att högskolan sällan har förbrukat de forskningsmedel som har ställts till högskolans förfogande. Någon akut pengabrist på detta område tycks alltså inte föreligga. Jag delar allmänna syn på . Den har haft en imponerande och positiv utveckling och har motsvarat de förväntningar som har ställts på den. Man har i många avseenden också visat att man kan prestera både utbildning och forskning av god kvalitet. är ett viktigt inslag i högskolelandskapet i . De 163 miljoner som man fick från kan dock inte tänkas bort när vi fördelar statliga forskningsmedel till våra lärosäten. 42 (): Jag börjar med att rätta statsrådet. Jag var tidigare ledamot av högskolas styrelse eftersom regeringen i sin stora vishet har slängt ut allmänintresset från många högskolors styrelser och därmed även mig. Jag delar din mening att vi kan tala om den där kakan vid något annat tillfälle och om hur stora forskningsresurser behöver. Socialdemokraterna är av uppfattningen att regeringen satsar för lite på forskning. Vi kan också återkomma till diskussionen om hur forskningsanslagen är fördelade med regeringens modell. Man spelar de facto svälta räv, inte minst med de nya universitetens utveckling. Det tror jag är väldigt allvarligt för forskningsutvecklingen i många delar av landet. Den här interpellationsdebatten handlar om att man har valt att negativt särbehandla en högskola. Det blir lite svårt att köpa allmänna formuleringar som att han delar bilden av högskolas betydelse och utveckling om han är beredd att särbehandla en högskola på det här sättet och undandra 15 miljoner i forskningspengar. utvecklas inte på luft eller prat utan på vilka åtgärder regeringen väljer att vidta, så de där formuleringarna hjälper inte så mycket. Varför frågar jag om formuleringen i propositionen som säger att av pengar går till forskning? Regeringen säger det. Regeringen antyder att av pengar går till något annat än forskning. Det kan ju ligga till grund för den modell högskoleministern har valt: finansierar något annat på så vi kan ta lite pengar av det som skulle stärka grundutbildningen med forskningsanknytning. Det är ju inte så det går till. Regeringen har varit väldigt tydlig med att det ska vara full kostnadstäckning i forskningen. Det är väldigt viktigt för . kan inte frångå sina stadgar. De kan inte använda pengarna till annat än forskning med just den här inriktningen. Därför kan det inte stärka forskningen i övrigt vid och det kan därför inte stärka grundutbildningens forskningsanknytning i de utbildningar som inte har med att göra. Det är viktigt att veta att ganska många av grundutbildningarna vid inte har den inriktningen och inte ska ha den inriktningen. Det borde högskoleministern veta. Man kan då undra hur beräkningen har gjorts för att man skulle komma fram till den här siffran. Kan förklara det? Om han inte kan svara på frågan om uppgiften om de stämmer i propositionen, kan han då svara på hur beräkningen har gjorts för att landa på den nivå man har hamnat i den här beräkningen? Det är en ganska viktig fråga. En poäng med forskningspropositionen var att man införde ett system som var öppet och transparent och behandlade högskolorna lika i form av en grundpeng för forskningsanknytning. Det tycker jag var en bra tanke från regeringen, men sedan väljer man att särbehandla just . Då kan man säga: har ju som stöder viss typ av forskning. Jo, men det finns ju andra högskolor som regeringen själv nämner i propositionen. På s. 56 står det: Från principen att alla medel ska ingå när det gäller fördelningen av externa medel bör undantag endast göras för medel från vissa stiftelser och andra källor som är knutna till ett visst lärosäte. Det gäller stiftelser knutna till , , och . Jag delar den bedömningen. Man kan inte räkna in det när man tittar på externa medel eftersom det blir fel. Men av alla de här högskolorna varför tar man bort pengarna bara för när det gäller basfinansieringen? Kan statsrådet förklara det? 43 Statsrådet (): Svaret på den sista frågan är att de tre andra inte är jämförbara med . Den grundläggande frågan är om är missgynnad vad gäller forskningsresurser. Jag tror att det är svårt att med ett objektivt synsätt svara ja på den frågan. Genom tillkomsten av och den mycket speciella utformningen av stadgarna för den är ju i en mycket god situation. Jag tror att det i i allmänhet är en mycket spridd uppfattning. Jag tycker att gräver en grop åt sig själv när han säger att det är bra att man har ett tydligt och transparent system. En av huvudpunkterna i er forskningsmotion är ju att man ska göra en speciallösning för fyra universitet och frångå de tydliga principerna. Om vi ger 15 miljoner ytterligare till blir det med fördelningsmodellen ännu mindre till de fyra universiteten. Jag tycker att det är en rimlig huvudprincip att man har så raka och rena principer som möjligt. Att bortse från att en högskola, ett lärosäte, har en stiftelse bildad av allmänna medel det är det som är det unika tycker jag skulle vara fel. Det här blir en väldigt teknisk diskussion. Huvudfrågan är väl ändå den jag formulerade: Kan man trovärdigt och ärligt hävda att är missgynnat i förhållande till andra lärosäten? Det tycker jag inte att man med bästa vilja i världen kan hävda. Ett av argument är att den här stiftelsen bara får stödja en del av högskolans forskning. Det är ju en ganska stor del av den forskning som bedrivs på som matchas av anslag från stiftelsen. Jag tycker att det är positivt att högskolan har en profil. Det säger jag i alla sammanhang. Östersjöprofilen är ju en styrka för . Om man tar hänsyn till den del av forskning som kan finansieras med denna gräddfil om man vill ta till ett vardagligt uttryck kommer man fram till att det är rimligt att inte tillföra ytterligare extra pengar. Jag ska villigt erkänna att jag har varit lite bekymrad för den här specialsituationen. Min utgångspunkt är att alla forskningsmedel ska sökas i konkurrens. Jag har vidtagit en åtgärd. Jag har brutit upp den personalunion som tidigare fanns mellan ordföranden i stiftelsen och ordföranden i högskolans styrelse. Det är ett sätt att markera att jag tycker att det är viktigt att stiftelsen i sina beslut följer kvalitetskriterierna. 44 (): Jag börjar med den allmänna diskussionen om speciallösningen för de fyra universiteten. Varför gör vi en speciallösning för de universitet som verkligen drabbas hårdast av regeringens forskningspolitiska proposition? Vi gör det för att vi inte vill säga nej till ett kvalitetsbaserat forskningssystem. Vi tror att det är viktigt att göra det. Vårt alternativ hade varit att helt och hållet säga nej till detta. Det vill vi inte göra. Då måste vi ge de här universiteten en rimlig chans att komma in i systemet. Men det är en annan debatt. Ni har verkligen vridit på parametrarna i er proposition så att de missgynnas konsekvent och systematiskt. Det är ju ni som får ta ansvar för att ni bedriver svälta räv mot fyra nya universitet och att de därmed kommer att tappa mycket utvecklingskraft. Vi valde att i stället ge en stödjande hand för att de skulle kunna ta sig in i ett kvalitetsbaserat system på någorlunda rimliga villkor som liknar de andra högskolornas, så vi inför en kontrollstation. Vi är helt övertygade om att det system som regeringen sätter i sjön inte kommer att överleva, inte för att vi säger det utan för att det är feltänkt på en massa olika punkter. Man har vridit på parametrar som gör att man kommer att få väldigt konstiga forskningspolitiska effekter. Det kommer inte att leda till kvalitetsutveckling över hela linjen, utan till mycket tricksande med siffror. Det var den övergripande debatten som vi kanske inte behöver ta . Jag kan konstatera att jag fortfarande inte har fått några besked om huruvida den uppgift i propositionen som man bygger beräkningarna på är rätt, och inga besked om hur man har gjort beräkningarna. I stället får vi besked om att får räkna med, eftersom man har forskningsresurser inriktade på och , att forskningsanknytningen i grundutbildningen blir sämre. Man får räkna med en sämre utbildning vid på grund av att regeringen tycker att det är en gräddfil att ha forskningspengar för och . Jag tycker att det är beklagligt att regeringen har den linjen. 45 Statsrådet (): Jag är lite mer optimistisk om det generella fördelningssystemet. Dock skriver också vi att det är svårt att hitta de optimala kriterierna och att det också kan förändras över tiden. Därför behöver vi följa detta väldigt noga, och det kan mycket väl hända att man behöver både skruva på rattar och kanske rent av hitta andra system. Men jag tror, till skillnad från , att detta kommer att leda till en kvalitetsutveckling. När vi har gjort systemet har vi också vägt in vilken verklighet som ligger i själva utgångsläget. Då har vi gemensamt sett till att dessa nya universitet har fått betydande extraresurser under sina respektive startskeden. Det handlar om ökningar i storleksordningen sedan de blev universitet, vilket inga andra lärosäten kommer i närheten av. använder ett intressant uttryck: ta sig in i systemet. Då vill jag påpeka att gynnas av att man under en lång följd av år har haft denna särskilda möjlighet till forskningsfinansiering, vilket har höjt kvaliteten och givit fler citeringar, och det slår igenom i det nya fördelningssystemet. har faktiskt också i det nya systemet glädje av den särskilda bindning som man har till . Jag delar uppfattning att vi verkligen ska hoppas på att fortsätter sin positiva utveckling. Men till skillnad från är det min bedömning att forskningspropositionen ger mycket goda förutsättningar för en sådan utveckling på . Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2008/09:92 om forskning på förskolan 46 Statsrådet (): har frågat mig vad jag ämnar göra för att få till en bred forskning om förskolans verksamhet. Frågor om dess framtida utveckling är mycket viktiga. Det finns flera studier om förskolans betydelse för barns psykiska hälsa. Som exempel kan nämnas forskningsprojektet , barnomsorg och skola, som bygger på en långsiktig undersökning med barn som följts upp och fram till . publicerade 2002 en systematisk kunskapsöversikt om förskolans betydelse för barns psykiska hälsa, och en ny är planerad att komma ut . Det är min grundinställning att forskarsamhället ska ges utrymme att fritt ta initiativ till forskningens innehåll och inriktning. Forskningens kvalitet ska säkerställas genom att finansiering söks i konkurrens. Forskning om förskolan finansieras i första hand inom det utbildningsvetenskapliga området, genom den utbildningsvetenskapliga kommittén inom eller genom tilldelning inom lärosätena. Högkvalitativ forskning bör ha goda förutsättningar att tilldelas medel, i synnerhet som avsevärda ökningar av lärosätenas och forskningsrådens forskningsanslag har presenterats i den lagda forsknings- och innovationspropositionen. Det är regeringens uppfattning att det finns ett behov av att stärka den forskningsbaserade utvärderingen av utbildningsväsendet och utbildningsvetenskapliga reformer. Regeringen har därför tillsatt en utredare vars uppgift är att se över nuvarande resurser för utvärdering inom utbildningsområdet. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen följer noga utvecklingen inom den utbildningsvetenskapliga forskningen. Behovet av utbildningsvetenskaplig grundforskning och tillämpad forskning är stort, och det är av stor vikt att den tillförsäkras goda möjligheter att fortsätta utvecklas. 47 (): Jag börjar med att tacka forskningsminister för svaret. Det finns flera studier om förskolans betydelse för barns psykiska hälsa, säger ministern och nämner som exempel forskningsprojektet , barnomsorg och skola, som bygger på en långsiktig undersökning med barns som följts upp och fram till . Jag förmodar att ministern menar . studie som omfattar 100 barn, där ca 62 av barnen gick i förskolan och resten hade omsorg hemma. Den studien visar positiva effekter av förskolan. Den är dock starkt ifrågasatt, bland annat för att antalet barn var så litet, och metodiska missar kan ha gjorts. Ministern kan också ha menat en liknande studie gjord enbart på barn som varit i förskola eller hos dagmamma. Tyvärr är också det en gammal studie, och den är också liten. Vi ska komma ihåg att är . Det är åtminstone . Vi ska också påminna oss om hur regelverket runt dagis var uppbyggt då. Man var noga med att följa rekommendationer om hur många barn det skulle vara i varje grupp. Föräldrarna var på de flesta dagis inte tillåtna att lämna barnen på dagis utöver arbetstid, och det var inte tal om att lämna barn på dagis när föräldrarna var hemma med barnens småsyskon. Den sammanställning från som ministern hänvisar till är vad jag förstår den som kritiserar i sin uppsats , forskningen och sanningen. Denna uppsats ledde till att på initierade en ny systematisk sammanställning, vilket måste vara den som ministern hänvisar till ska komma . Enligt sägs det i det preliminära resultatet av nya sammanställning: Den förefaller inte kunna ge klart svar på effekter av förskola i åldern 1236 månader på grund av brist på studier av tillräcklig kvalitet. Det saknas alltså studier enligt . Forskningen behöver för våra barns och för förskolans skull bli mer omfattande. Gruppstorleken och personaltätheten på förskola och dagis togs på stort allvar för att barnen skulle få det som de behövde för en trygg och säker uppväxt. Vi vet att barngrupperna nästan har fördubblats men att personaltätheten inte har följt med. Det finns också forskning där det sägs hur viktigt det är att ta reda på hur många möten ett barn klarar av. Det är självklart skillnad mellan en ettåring och en fem- eller sexåring. Tror ministern att just detta med gruppstorlek och personaltäthet är viktigt för en god barnomsorg? Om svaret blir ja, hur kan ministern veta att det är så? Om svaret blir nej, hur kan ministern veta att det är så? 48 (): Jag noterar att statsrådet i svaret på interpellationen säger att regeringen avser att stärka den forskningsbaserade utvärderingen av utbildningsväsende och reformer. Men han säger inte någonting om att stärka den utbildningsvetenskapliga forskningen. Det är ganska symtomatiskt eftersom den forskningspolitiska propositionen inte innehåller några nya satsningar på utbildningsvetenskaplig forskning. Vi var nog många som var väldigt förvånade över detta. Jag tror att det behövs mer forskning, också om förskolan, och om hur barn mår, både i förskola och skola och i samhället i övrigt. En av de slutsatser som man drar när man talar med är att vi vet ganska mycket om hur äldre ungdomar mår men att vi inte riktigt vet hur yngre barn mår, oavsett om de går i förskolan eller inte. Däremot kan jag säga att interpellanten har en negativ grundton i detta som antyder att vi inte vet om det är farligt med förskola för barnen precis på samma sätt som vi inte vet om det är farligt med annat för barnen eftersom forskning inte finns där om barns utveckling. Jag tror att förskolan har utvecklats väldigt mycket på ett par områden när det gäller läroplanen, kunnigheten och utbildningen hos personalen och att det har lett till en kvalitetsutveckling. Men jag ser också, som interpellanten tog upp i sitt inlägg, allvarliga kvalitetsproblem i förskolan med gruppstorlekar och med personaltätheten. Det är också en fråga, egentligen på samma tema, som jag skulle vilja ställa till ministern: Vad leder till kvalitet i förskolan? Vi har ju sett, sedan regeringen avskaffade det riktade statsbidraget till förskolan för att anställa personal, hur personaltätheten har börjat sjunka igen i svenska förskolor. Jag välkomnar alltså mer forskning om förskolan dock behövs då nog mer pengar till den utbildningsvetenskapliga kommittén. Men jag välkomnar också ytterligare kvalitetsinsatser i svensk förskola. 49 Statsrådet (): Förskolan ligger ju under min kollega , så en mer renodlad diskussion om kvalitetsåtgärder inom förskolan får föras med honom. Däremot svarar jag för att det finns en forskningsbas för de beslut vi fattar på detta område. Det är riktigt som säger: Vi behandlade inte utbildningsvetenskaplig forskning särskilt mycket i forskningspropositionen. Det hade ett mycket speciellt skäl, nämligen att vår utredare av lärarutbildningen som är professor i pedagogik, har varit universitetskansler och är ordförande i den utbildningsvetenskapliga kommittén inom kommer med förslag på detta område om bara någon vecka när hon överlämnar sitt betänkande. Innan vi gick vidare med den problematiken ville vi ha hennes faktaunderlag. Frågan är alltså på intet sätt bortglömd, men vi vill ha bästa möjliga underlag innan vi går vidare med den. Jag delar uppfattningen att det vore bra med ännu mer forskning om barns psykiska hälsa och vad förskolan kan göra för att förbättra denna. Det är många barn i vårt land och vår tid som far illa, och det är bra om vi vet så mycket som möjligt om vad vi i de offentliga systemen kan göra för att förbättra för dem. Jag har väl en något mer positiv bild än interpellanten vad gäller volymen av forskning på detta område. Totalt har det inom förskoleområdet beviljats 45 olika projektbidrag. Det är ändå en hel del. Bland annat finns det en forskarskola på detta område genom bidrag från den utbildningsvetenskapliga kommittén. Nog kommer det alltså in en hel del fakta som vi kan bygga våra politiska beslut på. De politiska partierna, till exempel eget parti, har ju tagit fasta på den forskning som finns och som visar att många barn verkar må mycket bra av att vara på dagis och att det också har effekter på hela familjens situation. I den mån ifrågasätter denna slutsats av den forskning som finns är väl det en diskussion som hon till att börja med kan ta upp i sitt eget parti. 50 (): Jag vill börja med att svara : Jag är inte negativ till förskolan generellt. Däremot är jag väldigt negativ till att vi med öppna ögon låter barn, speciellt barn , inte få det de behöver. Så mycket vet vi att detta har stor betydelse för deras framtid. Det är mest barn jag tänker på. Vi pumpar in 40 miljarder i en omsorgsform vars effekter vi inte vet helt och hållet. Många stora utländska studier har gjorts på tusentals barn. Dessa studier sätter frågetecken för förskolan som en idealisk omsorg för alla barn märk väl: alla barn med den tidiga separation från föräldrarna som den innebär. Då är jag återigen tillbaka vid att det är för små barn som bristen på forskning är som störst. Jag håller med statsrådet om att det finns forskning, men den gäller oftast de lite större barnen. Nya rön från hjärnforskningen väcker också frågor om konsekvenserna av tidig stress för små barn. Vi kan väl inte tro att barn som är födda i reagerar eller fungerar annorlunda än barn som är födda i eller ? Jag menar att en ordentlig studie måste göras av effekterna av den svenska barnomsorgsmodellen. Det är därför jag envist ibland säger dagis. Förskola och skola ger en annan bild. Visst är det jättebra med planer, men en ettåring behöver annat än en läroplan. En ettåring behöver omsorg, trygghet, säkerhet, kärlek och igenkännande. Jag återkommer alltså till de frågor som behöver svar: Hur påverkas barns utveckling av olika omsorgsformer? Finns det någon skillnad mellan förskola, dagmamma och hemmet vid olika åldrar? Hur påverkar gruppstorlekar och personaltäthet på förskolan? Kan man se en påverkan av den tidiga omsorgen upp i åldrarna? Finns det ett samband mellan den nuvarande familjepolitiska modellen och den ökade psykiska ohälsan? Det måste ju finnas en orsak någonstans. Den här empiriska kunskapen behövs av flera skäl: Vi måste få veta hur det är. Kunskap måste fram av tillräcklig kvalitet för att accepteras av alla som deltar i debatten. Föräldrar måste få veta vilka val de gör. Vi tycker att det är jätteviktigt att man får göra sina egna val, men vad är det för val som föräldrarna gör? De måste veta att de gör det bästa valet för sig och sina barn. Förskolan, som det handlar om och jag diskvalificerar inte förskolan, däremot hur vi behandlar förskolan behöver denna kunskap för att kunna kvalitetssäkras. Förskolan måste hålla tillräcklig kvalitet så att de föräldrar som väljer denna omsorgsform kan känna sig trygga med det val de gör. Även personalen ska kunna vara tillfreds med att veta att min arbetsplats kan leverera det jag är satt här att göra. Vi vet att väldigt många inom förskolan känner en stor frustration över att inte kunna leverera det de skulle vilja leverera till barnen. 51 (): Med anledning av interpellantens senaste inlägg skulle jag vilja ställa två frågor till statsrådet. Den första är på vilket sätt man ska värdera studier av så kallad förskola i och jämfört med förskola i . Finns det skillnader, eller är likheterna större än skillnaderna? Fråga nr 2 är om statsrådet delar den bild som kommer fram från interpellanten om skillnaden mellan förskola och dagis eller, för att tala moderatspråk, pedagogisk förskola och någonting annat före det, det vill säga att inte skulle vara pedagogisk verksamhet. Jag tror, och där är jag väldigt bestämd, att man gör ett väldigt felslut om man tror att barn inte behöver det. Omtanke och trygghet, visst, men det handlar också om en enorm utveckling i livet. Min dotter kunde sjunga alfabetet innan hon var . Det var ingenting jag hade drillat och ingenting förskolan hade drillat, men man ska inte tro att barn inte lär sig saker och ting . Barn mår bra av och tycker att det är kul att lära sig saker. Man lär sig motorik. Man lär sig socialt umgänge. Man lär sig språk. Man lär sig fungera emotionellt. Delar statsrådet bilden att man kan dela upp förskolan i dagis och förskola? 52 Statsrådet (): Jag kanske ändå måste börja med ett lite formalistiskt påpekande. Mitt ansvar är att se till att det forskas i om allt möjligt trafiksäkerhet, brottsförebyggande verksamhet och vad det nu kan vara. Jag har ett övergripande ansvar i regeringen för all forskningspolitik.