prot · GV0967 · 2008-02-19 00:00:00 — Jag undrar om statsrådet har någon uppfattning om hur många barn som faktiskt går i förskola, hur många föräldrar som använder den gemensamt finansierade offentliga barnomsorgen. Det är inte vissa. 67 (): Jag vill än en gång understryka det som jag var inne på tidigare. Jag vill säga det en gång till, en gång till, ytterligare en gång till och säga det en gång till igen. Vårdnadsbidraget är en frivillig reform. Ingen kommer att tvinga någon enda socialdemokrat som sitter i att vara hemma med vårdnadsbidrag om de inte vill. Men de får om de vill, oavsett om de är män eller kvinnor. Jag vill gärna understryka det. Det här är ingen tvångsreform, utan det är en frivillig reform som man själv kan välja om man vill. Så får vi då jämförelsen gång på gång med föräldraförsäkringen. Vi får ett scenario uppmålat framför oss gång på gång där vi får veta att skulle vi låta vårdnadsbidraget heta föräldraförsäkring i stället skulle det vara mycket bättre. Alla vi som kan räkna har konstaterat, precis som socialministern, att inom föräldraförsäkringen är lägre för de flesta än vad vårdnadsbidraget är. Men det verkar inte vara någonting som oroar vare sig Socialdemokraterna eller någon annan i oppositionen. Det tycker jag att ni ska fundera över. Det är väl ändå en tvångsanslutning till köket att låta de här stackars föräldrarna gå hemma med så låg föräldrapenning? Jag vill påpeka att är mer än de som Socialdemokraterna föreslår. Många småbarnsföräldrar uttrycker glädje över det. Men det är förmodligen ingenting som man tar notis om inom Socialdemokraterna, för det är ju bara folket som tycker att det är bra. Det är väl någonting som man knappast behöver bry sig om. 68 (): Jag vet inte om jag ska känna mig indignerad eftersom jag hade en son som jag var tvungen att vara hemma ganska mycket med när jag jobbade, trots att jag hade eget företag. Det kanske är så att jag ska känna mig indignerad och använda det som ett lågt argument. Nej, jag gör inte det, för det är alldeles för lågt. Det handlar om proportionalitet. De som är uppe och talar, vet de vad det kostar, vad vi lägger på barnomsorgskostnader? Vi lägger 46 miljarder. står vi och diskuterar en summa som är någon procent av detta, men som tydligen skulle kunna äventyra hela satsningen. Någon som inte får ett öre skulle välja att vara hemma lite längre. Det måste vara en infantil argumentering. Den är inte trovärdig utifrån någon logisk aspekt. Möjligheten att korta sin arbetstid ökar när det ekonomiska incitamentet ökar. Sedan får varje familj och förälder förhoppningsvis själv välja utifrån sin situation och sin arbetsmiljö hur den vill ordna sitt liv, hur den vill använda pengarna. Men jag vill återigen påpeka att detta är en del av det barnomsorgsstöd som givetvis bör gå till alla barn. Det är det poängen är. Vi styr inte och ställer över detta, men vi hävdar med bestämdhet varje förälders och barns rätt att få del av den barnomsorg som vi har i . Jag tackar regeringen för att man kommer att införa detta. Jag hoppas bara att nivån blir högre jag tillsammans med många andra. 69 Socialminister (): Jag blir imponerad över alla dem som i debatten kan göra sig till talesmän för vad alla vill och precis hur alla vill ordna det för sig. Jag har en annan utgångspunkt, nämligen att politiken i görligaste mån bör utformas på ett sådant sätt att människor kan göra på olika sätt utifrån de förhållanden som passar just deras situation på bästa möjliga sätt. Möter ni människor och pratar med dem säger de att det är just precis det vi gör. Det förslag som jag har för avsikt att lägga fram bygger dels på den grundsyn jag har på människan, att människan är kapabel att fatta de beslut som är bäst för honom eller henne, dels på önskemål som finns hos svenska barnfamiljer om att få en ökad valfrihet och att kunna ha möjlighet att tillbringa tillsammans med sina barn. Någon säger att ingen efterfrågar vårdnadsbidraget. Sedan ger man sig in på den underbara logiken att man säger att beloppet är för lågt och att ingen vill ha det, men att detta ändå är ett hot mot i stort sett hela mänskligheten. Man får balansera argumenten något och se till att de fungerar tillsammans. När det gäller de beräkningar som har gjorts av ekonomin vill jag bara understryka att siffrorna på 3 miljarder är helt felaktiga i grunden och beräknade på ett sätt som borde vara pinsamt för dem som har gjort beräkningarna, bland annat utifrån det enkla faktum att de som omfattas är två årskullar, inte tre årskullar som till exempel SKL och Socialdemokraterna gärna hanterar i detta sammanhang. Man har räknat utifrån en situation där alla kommuner inför ett vårdnadsbidrag till maximalt belopp och alla barn som inte går i förskola får ett helt vårdnadsbidrag, också de som är hemma med föräldrar som har föräldraförsäkring. Det är naturligtvis inte möjligt att kombinera detta. Det är i grunden fel. Det handlar om helt andra nivåer, som vi kommer att presentera . Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellationerna 2007/08:310 och 351 om misslyckande för nystartsjobben 70 Arbetsmarknadsminister (): har, med anledning av den rapport om nystartsjobben som Ams publicerade , frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att rätta till det som han beskriver som ett misslyckande samt om jag tänker verka för en satsning på utbildning för att lyfta landet och de arbetslösa. har med anledning av samma rapport frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta för att komma till rätta med bristerna i nystartsjobben i syfte att åtgärden ska leda till fler i arbete. Jag besvarar båda interpellationerna samlat. Först vill jag påpeka att jag förvisso inte delar bilden av nystartsjobben som ett misslyckande. Jag tror inte heller att de 12 750 personer som hade en anställning med nystartsjobb, däribland nära 4 000 utrikes födda och 1 500 personer som varit arbetslösa längre än , delar uppfattning. Däremot är det för tidigt att redan nu dra några generella slutsatser av effekterna av nystartsjobben, vilket också Ams skriver i sin rapport. Det beror framför allt på att nystartsjobb i normalfallet beviljas . Först därefter är det meningsfullt att titta på hur många personer med nystartsjobb som får fortsatt anställning. I rapporten som och hänvisar till undersöks bara som det har varit möjligt att få nystartsjobb. Majoriteten av dem som har avbrutit sin anställning har gjort det , alltså trots att arbetsgivaren fortsatt kunnat få nedsatt arbetsgivaravgift. Att de som av någon anledning avbrutit en anställning med nedsatt arbetsgivaravgift inte får en anställning utan nedsättning hos samma arbetsgivare är inte särskilt förvånande. Ca 2 400 av dem som avslutade sitt nystartsjobb gjorde det . Om man bortser från dem vars nystartsjobb har fullföljts planenligt utgör dessa 2 400 personer av dem som fått nystartsjobb . Det är förstås fler än vad som är önskvärt, men inte så förvånande när man betänker att målgruppen är personer som inte har varit inne på arbetsmarknaden på länge, ibland inte . En av tankarna med nystartsjobben är att erbjuda personer som har svårt att få en anställning möjligheten att visa en arbetsgivare att de är värda att satsa på. Att då inte alla arbetsgivare väljer att förlänga en anställning när till exempel en provanställning upphör är givetvis beklagligt, men kanske inte oväntat. När det gäller dem vars nystartsjobb har tagit slut planenligt har relativt få fått fortsatt anställning, men återigen: Det är fortfarande för tidigt att bedöma i vilken omfattning nystartsjobben har inneburit en starkare ställning på arbetsmarknaden för dessa. För alla som har haft ett nystartsjobb har dock detta inneburit att de fått in en fot på arbetsmarknaden, något som de tidigare saknat. Svaret på och fråga är att det är för tidigt att bedöma effekterna av reformen, och därför också för tidigt för att veta om förändringar verkligen behövs. Skulle det visa sig att förändringar behövs är regeringen beredd att göra sådana. När det gäller fråga om utbildning är svaret detsamma som jag lämnat tidigare i denna kammare: Att i rådande sysselsättningsläge öka volymerna i arbetsmarknadsutbildningen skulle på kort sikt bara minska antalet sysselsatta, och när de som får utbildning återkommer till arbetsmarknaden kan efterfrågan ha minskat. 71 (): Misslyckande för nystartsjobben är rubriken för interpellationen. Huruvida det är ett misslyckande eller inte kan man naturligtvis diskutera. Min bedömning att det är ett misslyckande utgår naturligtvis från vad åtgärden är till för, vad det är man har tänkt sig att lösa med denna åtgärd. Är det så att man har tänkt sig att några tusen skulle få tillfällig plats på arbetsmarknaden och kanske ett fåtal av dem få en fast tjänst är det klart att man kan tycka att det är en lyckad åtgärd. Men eftersom detta i stort sett är den enda åtgärd som arbetsmarknadsministern har kunnat presentera för att lösa det problem som man i alliansregeringen beskrev som en och en halv miljon arbetslösa som skulle sättas i arbete är detta inte bara ett misslyckande. Det är ett gigantiskt misslyckande. Det kommer inte ens i närheten av att åtgärda någonting av det som man har föresatt sig att lyckas med inom arbetsmarknadspolitiken. Man har slagit blå dunster i ögonen på svenska folket. Det som är fördelen nu är att politiken har fått verka så länge att den kan utvärderas. har vi bara kunnat debattera det ideologiska innehållet, alla orättvisor och att man konsekvent har förskjutit maktförhållandena på arbetsmarknaden. kan vi börja den konkreta utvärderingen av misslyckandet och se hur det har gått. Det är det vi gör här. Det är det denna debatt är till för. De flesta som har fått nystartsjobb har blivit arbetslösa igen. Det är så det ser ut. Det visar utvärderingen från Ams i den rapport som kom . Endast var tionde nystartsjobbare får stanna kvar på arbetsplatsen. Det är fakta. Det är liksom obestridligt. Det kan man inte säga någonting om. Den viktigaste och mest centrala åtgärden mot arbetslösheten visar sig nu inte fungera. Vad har då regeringen att svara på det? Det är klart att, som ministern säger i svaret, de 12 750 personer som har fått en ingång till arbetsmarknaden har fått en bättre ställning än de hade innan. Det har jag full förståelse för. Så långt kan vi vara överens. Men som ett arbetsmarknadspolitiskt redskap för att lösa de problem som arbetsmarknadsministern har föregivit att den här åtgärden ska lösa är det ingenting. Att det är för tidigt att dra några generella slutsatser av effekterna av nystartsjobb håller jag inte riktigt med om. Det är väl alldeles utmärkt nu när vi kan börja utvärdera att dra de slutsatserna. För övrigt är vi som har följt den här debatten ända sedan den startade inte särskilt förvånade. Det är snarare för sent att dra slutsatser. Den här åtgärden var otillräcklig. Den medverkar inte till att lösa de problem som faktiskt finns på arbetsmarknaden. Den är ett misslyckande. Enligt den här Amsrapporten har 12 700 personer fått ett nystartsjobb. Man säger att utvecklingen av antalet nystartsjobb är svag . Det är också ett bekymmer som det kan vara spännande att höra arbetsmarknadsministerns synpunkter på. Inflödet av nya nystartsjobb har varit mindre än under marsjuni som utflödet av personer som har haft ett nystartsjobb men av någon anledning har lämnat det har tagit fart. Det är en utveckling som gäller över hela landet. Återigen, de flesta som lämnar nystartsjobben blir arbetslösa. I slutet av den månad som man lämnat nystartsjobbet återfinns två av tre i arbetslöshet eller i program och aktivitetsstöd. Färre än var tionde som lämnar nystartsjobben får fortsatt anställning hos samma arbetsgivare. Som sagt var, nu kan vi utvärdera. kan vi summera detta misslyckande. har vi rätt att ställa frågor till regeringen och till ministern. Vad ämnar man göra? Vad har man för konkreta förslag? Uppenbarligen inte utbildning. Det har i alla fall ministern svarat på. Vi får väl fortsätta debatten. 72 (): Det är ändå lite anmärkningsvärt att arbetsmarknadsministern har så svårt att medge det alla andra ser. Nystartsjobben var inte den där mirakelmedicinen mot det så kallade utanförskapet som den borgerliga regeringen lovade före valet. Varför inte visa lite ödmjukhet och medge att bekämpningen av arbetslösheten och att nå målet om full sysselsättning, som är det mål som regeringen har satt upp, var svårare än så. Varför inte visa lite ödmjukhet? Trots brinnande högkonjunktur, nyfriskjobb och instegsjobb, trots försämringar för sjuka och arbetslösa var det inte så enkelt att få in dem som står längst från arbetsmarknaden på ett jobb. Varför inte medge att nystartsjobben inte var den mirakelmedicin som man sade före valet, Littorin? Hur var det Littorins kompisar sade före valet? Jo, det skulle komma 10 000 nystartsjobb . Sedan korrigerade man sig och sade att det blir 20 000 på årsbasis. ligger vi strax under 13 000 nystartsjobb. Det är bra att de finns och att det är människor som ändå har fått en möjlighet att få ett jobb. Littorin säger i sitt svar att det är för tidigt att dra några generella slutsatser. Men, fru talman, ser han inte den tydliga trenden? Ser han inte att färre än får stanna kvar på samma arbetsplats som nystartsjobbet givit? har ett arbete kvar efter tre månaders nystartsjobb. Jämför man det med andra åtgärder och stödformer som arbetsmarknadspolitiken erbjudit är detta inte ett bra resultat. Det vet alla som kan lite om arbetsmarknadspolitik. Trenden är tydlig, och det borde åtminstone oroa arbetsmarknadsministern. Jag vill inte helt avfärda nystartsjobben. Jag är mycket tilltalad av deras konstruktion, inte minst av det faktum att det är en rättighet som omfattar fler än den traditionella arbetsmarknadspolitiken har gjort. De som söker socialbidrag och lever på försörjningsstöd, de som har varit sjukskrivna får också möjligheten att få ett nystartsjobb. Det är dessutom väldigt glädjande att vi har grupper som har stått väldigt långt från arbetsmarknaden som ska kunna ta del av det här. Men ser inte arbetsmarknadsministern trenden? Är han inte orolig ens för det som händer nu? Jag tror inte det, för nystartsjobben var den här mirakelmedicinen. Det var den quick fix som den borgerliga regeringen lovade för att lösa alla sorters så kallade utanförskapsproblem. är det Littorin som har blivit utsedd att vara den som håller fast vid detta. På framsidan av det senaste numret av tidningen från Arbetsförmedlingen står det: Det finns bara en väg. Det där känns igen . Det är Littorin som är den som med tunnelseende ska försvara den här enda vägens politik. Visa lite ödmjukhet! 73 (): Jag måste säga att jag nästan är imponerad av hur negativ man kan vara till något som gett en så god start till så många. Ungefär 17 000 personer har påbörjat ett nystartsjobb. Vi vet att många också har slutat, men definitivt har de flesta stannat kvar. Jag tror att de känner väldigt stor glädje över detta. Jag tycker också att det är väldigt fascinerande att lyssna till den socialdemokratiska retoriken. hävdar att nu kan vi börja den konkreta utvärderingen av misslyckandet genom att se hur det har gått för nystartsjobben. Vi förväntas alltså kunna utläsa och utvärdera hela regeringens politik utifrån en rapport som Arbetsförmedlingen har gett oss om nystartsjobb. Jag vill inte på något sätt förringa den rapporten. Den är viktig att följa därför att vi måste följa utvecklingen. Men alla fakta talar ändå emot interpellantens påstående. Under det här första året har vi i fattat en mängd beslut som gjort att utanförskapet faktiskt har minskat med ungefär 160 000 personer. Vi har ett rekordhögt antal sysselsatta. Vi har den starkast växande arbetsmarknaden i . Jag har verkligen svårt att förstå att det är ett misslyckande från regeringens sida. Interpellanten menar att nystartsjobbsatsningen är ett misslyckande och at det är regeringens enda åtgärd mot arbetslöshet. Då ställer jag mig frågan: Är det ett misslyckande att så många faktiskt har fått ett nystartsjobb när prognosen från början var runt 10 000 . De flesta har inte slutat. Är det den enda åtgärden undrar jag: Var har interpellanterna varit? Tror man om man sitter i arbetsmarknadsutskottet, fru talman, att det är arbetsmarknadspolitiken som ska få de 500 000 personer som har varit arbetslösa ut i arbete är det klart att vi har ett problem. Men det är företagen som anställer, och vi har fattat en mängd beslut här i som gör det enklare att anställa och som gör det billigare att anställa. Vi ser också att när vi gör det mer lönsamt att arbeta ökar sysselsättningen. Det är ett stort paket, och nystartsjobb ska ses som en liten pusselbit i ett mycket större pussel. Jag är glad att arbetsmarknadsministern ser att vi måste följa utvecklingen och att det kan finnas problem. Jag är glad att regeringen faktiskt ser att det här också måste komma i offentlig sektor. Vi har beslutat om det här i . Jag skulle därför vilja passa på att fråga arbetsmarknadsministern: förväntningar har regeringen på nystartsjobb i offentlig sektor? 74 Arbetsmarknadsminister (): Först hade jag tänkt inleda mitt inlägg med att säga någonting i stil med det jag brukar göra, att det är 150 000 personer som har lämnat utanförskapet sedan vi tillträdde. Det motsvarar en , tre eller tolv . Ni känner igen det. Men jag tänkte att jag skulle låta bli det den här gången. I stället ska jag hugga på det som avslutade med, nämligen att ändå pratade sig varm för nystartsjobbens konstruktion. Min utgångspunkt är ganska enkel. Jag tycker att man ska vara principfast när det gäller målet, men man ska vara pragmatisk och ödmjuk när det gäller de verktyg man arbetar med. Man testar och provar. Funkar det inte riktigt som man har tänkt sig får man göra om, och funkar det inte igen får man gör om lite till. Det här är ingen exakt vetenskap, utan man måste bygga på erfarenheterna av de omständigheter som finns för handen. Problemet är bara att när vi gör det får vi kritik av er för att vi ändrar oss, att vi stökar till det, att vi gör något nytt och något annat och får frågan om vi inte trodde på det gamla och vad det kan vara. Det får vi väl ta då, men jag tror nämligen att det enda man kan göra är att göra på det sättet. Jag tycker att en väldigt bra konstruktion med nystartsjobben är att de är en rättighet och inte en programåtgärd, en rättighet som uppemot 200 000 personer skulle omfattas av. Jag skulle inte ha någonting emot utan skulle tvärtom inte önska något hellre än att alla de som är berättigade till ett nystartsjobb hade en möjlighet att få det och på det sättet komma in på arbetsmarknaden. Därför måste vi göra ungefär så som vi har gjort. Vi hade en prognos som sade 20 000 vid årets utgång, det vill säga 10 000 i snitt på årsbasis. Men det var som sagt en prognos. Eftersom det är en rättighet och inte en programåtgärd kan vi inte med säkerhet säga en siffra. Det är ju inte så att vi pekar på folk och säger att nu måste ni ta ett nystartsjobb, utan det är när man uppfyller rättigheten som man har möjlighet att få det. Det kräver också i andra änden en arbetsgivare som anställer. Jag skulle naturligtvis vilja, som också och var inne på, att väldigt många fler skulle komma in på arbetsmarknaden på det här sättet. 12 750 personer har fått en andra chans. Väldigt många av dem har inte haft någon kontakt med arbetsmarknaden under många, . Det måste ändå vara bättre att man får den kontakten, även om jag kan hålla med om att som inte längre finns kvar på arbetsmarknaden naturligtvis är en alldeles för hög siffra. Låt mig vara tydlig och säga att jag skulle önska att väldigt många fler hade möjlighet att stanna kvar och få ett permanent arbete på det här sättet. För att det ska bli en debatt och eftersom ni nu är så väldigt kritiska till utformningen, skulle jag gärna vilja höra om ni har en egen idé om hur man skulle kunna ändra konstruktionen för att göra det möjligt för fler att komma in på arbetsmarknaden. är jag fullt medveten om att en interpellationsdebatt naturligtvis är till för att ställa regeringen mot väggen. Vi har ju haft 130 stycken på oss för att ha just den leken för oss. Men jag skulle ändå tycka att det vore ganska intressant att höra om ni socialdemokrater, som hållit på att arbetsgruppa er , har någon idé om detta eller om ni fortsätter med att bara ha kritik. I så fall är det är inga problem; vi kan hantera det också. Men det vore ju trevligt med lite egna idéer. Sedan måste jag säga att när jag såg artikeln i tidningen om att det bara finns en väg, den mot full sysselsättning, gjorde jag ungefär samma smilbandsdragning som gjorde. Någon annan väg är politiskt helt omöjlig. Det går inte att säga att man lämnar kvar på perrongen. Jag återkommer till frågor i nästa inlägg. 75 (): Till : Nej, den här interpellationsdebatten ska inte utvärdera hela den borgerliga alliansens misslyckande, utan vi håller oss till detta med nystartsjobben. Det kommer fler interpellationsdebatter, var så säker! Nej, , jag tror inte heller att det här är den enda åtgärden. Ni har ju faktiskt fixat 27 nyfriskjobb också. På den vägen och med den takten vet jag inte när ni har räknat in den en och en halvmiljon som ni själva har satt upp som mål. Det är klart att man kan raljera och skoja om det här, men tyvärr är det en bister verklighet att ni lämnar människorna i sticket. Ni gör ingenting och ni har inga förslag. Det är klart att det är spännande att höra att arbetsmarknadsministern är så öppen att han gärna tar till sig socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik nu när han står här med sitt eget misslyckande, i ruinerna av sin egen politik. Problemet är bara att arbetsmarknadsministern säger nej till alla våra förslag och att arbetsmarknadsministerns kolleger här i kammaren röstar ned alla våra förslag. Det är ju lite bekymmersamt. Sedan kan man ju hoppas och tro att arbetsmarknadsministern eller åtminstone har läst våra motioner och våra reservationer när det gäller arbetsmarknadspolitiken, så jag tror inte att det ska vara någon hemlighet vad vi vill. Man ägnar sig åt någon sorts mytbildning och säger att vi ska berätta vad vi ska göra efter 2010. Vi har berättat vad vi ska göra 2006, 2007 och 2008 i alla våra reservationer och motioner med anledning av de förslag som regeringen kommit med. 2010 ska vi självklart också ha en politik som är bättre än er, var så lugna. Men diskuterar vi er politik och vår politik . som vi hade ansvaret ökade antalet sysselsatta mer än som arbetsmarknadsministern hade ansvaret. Ett sätt att utvärdera konkret, faktamässigt, bortanför floskler och allmänt tjafs är att titta på siffror, på vem som har levererat, hur man levererat och vad man levererat. Det är så det ska gå till. Det är därför vi vill utvärdera er . Jag förstår att ni vänder er mot det, att ni inte vill bli utvärderade för att ni tycker att är och så vidare. Men så fungerar inte politiken. Den är betydligt grymmare än så. Och det är inte bara vi som kommer att utvärdera er. Väljarna kommer också att utvärdera er. Huvuddelen av dem som lämnat nystartsjobben har blivit arbetslösa och en liten bråkdel av dem har gått till ett arbete hos den arbetsgivare som använt dem. Detta är bara ett bekymmer med nystartsjobben. Det finns fler. Två tredjedelar av jobben går till män. Det finns alltså ett genusperspektiv på det här också. När arbetsmarknadsministern hade arbetat med arbetsmarknadsfrågor upptäckte han att det fanns en skevhet på arbetsmarknaden. När vi införde nystartsjobben, säger arbetsmarknadsministern, ville vi att de skulle hamna i privat sektor, men när vi utvärderade dem upptäckte vi att den här skevheten finns på arbetsmarknaden. Och jag säger: Bättre sent än aldrig. Det är väl bra att arbetsmarknadsministern har upptäckt det. Men det här var en kritik som fanns redan när nystartsjobben infördes , så det kan ju inte ha varit förvånande. kommer säkert arbetsmarknadsministern i sitt svar att säga: misslyckande har vi insett att det finns en sådan här skevhet.