prot · GV0976 · 2008-03-11 00:00:00 — Och vilka åtgärder hade , om han var näringsminister, vidtagit för att särbehandla företag med enligt honom felaktiga syften och affärsidéer? Jag tänker tillåta mig att raljera lite grann för att tydliggöra vilka djupa vatten som en ledande socialdemokratisk näringstalesman är ute och simmar i. Om en liknande interpellation hade ställts av en rysk parlamentsledamot under Sovjettiden hade ministern från det statsbärande partiet säkert svarat positivt och instämmande, kanske så här: En intressant interpellation, , som jag ser mycket positivt på. Privat näringsverksamhet är ju rent allmänt en styggelse, och idén att staten till exempel kunde initiera någon ny myndighet som kan förhandsgranska motiven för dem som av någon outgrundlig anledning vill starta ett nytt företag dyker genast upp i mitt huvud och är faktiskt lysande. Genom att obligatoriskt kontrollera motiven hos dessa individer skulle ju mycket onödig företagsverksamhet kunna förhindras redan i sin linda, redan innan den hade hunnit pröva sina vingar. Utmärkt tänkt, det är i helt rätt riktning, ! Skämt åsido, men det är lätt att bli lite mörkrädd inför den syn på eget företagande och på människors integritet och tankefrihet som ger uttryck för. Jag diskuterar rent principiellt, eftersom uttrycker sig generellt i sin fråga. Hur kan staten kontrollera om företag som går i konkurs har drivits med av staten definierade felaktiga motiv, och hur kan man förhindra att företag med felaktiga affärsidéer och syften, enligt staten, kan behandlas som andra vad gäller statens generella regelverk i olika avseenden? I har vi rätten att satsa på företagande om vi följer regelverken och har tillräckligt med eget eller lånat riskkapital. Tyvärr ligger det i företagandets natur att både små och stora företag kan komma på obestånd och gå i konkurs, vilket självfallet alltid är ett misslyckande och mycket trist för alla inblandade. Detta gäller för en enskild riksdagsledamot och även när företag nära den socialdemokratiska rörelsen eller för den delen, bonderörelsen har misslyckats och gått i konkurs och också då skyddats av det generella regelverk som finns och som nu ifrågasätter. sätter människors integritet och oberoende mycket högt. Bara själva tanken på att staten borde för- eller eftergranska människors motiv och affärsidéer när de tar språnget och satsar på eget företagande är absurt och, tycker jag, skrämmande. vet vi att Socialdemokraterna anser att om någon vill starta ett privat företag inom till exempel vård, skola eller omsorg får det företaget inte drivas med vinst. djärva krav på åtgärder kunde kanske i en annan regering leda till att ett statligt kontrollinstitut inrättades för kontroll av människors företagarmotiv. Ett sådant institut kunde då lätt förbjuda startandet av företag inom vård, skola och omsorg om ett av de bakomliggande motiven kanske är att företaget ska drivas med vinst det gillar man ju inte. En annan åtgärd för att nu spåna lite grann här för att förhindra att företag startas med affärsidéer och motiv som staten inte godkänner vore kanske att kriminalisera eller bötfälla dem som misslyckas med sitt företagande och som tvingas gå i konkurs om staten anser att syftet är fel. Jag är mycket glad över att näringsministern inte spinner vidare på de Österbergska tankegångarna utan står upp för rätten att starta och driva företag i utan att affärsidéer och syften ska för- eller efterkontrolleras av staten. 11 (): Jag får börja med att tacka både näringsministern och . fick det lite otacksamma uppdraget att göra det som en minister inte kan säga, det vill säga dra på med det lite raljerande artilleriet. förstår naturligtvis också vad frågeställningen handlar om och vill nu sända ut rökpuffar för att få debatten att handla om fel saker. Näringsministern kunde troligen inte annat än svara så här intetsägande och gå förbi svaret. Frågan är naturligtvis väldigt svår för . Om man slår vakt om näringsfrihet och om man slår vakt om privat företagande ska man naturligtvis vara otroligt försiktig med att förstöra de förutsättningar som finns för näringsfrihet och privat företagande. Det här med till exempel lönegarantin är viktigt för att den seriöse ska kunna starta ett företag och för att den seriöse företagarens anställda inte ska komma för hårt i kläm med anledning av en konkurs eller av att det går fel, att konjunkturen slår fel eller vad som händer den seriöse. Vad som händer vid en konkurs är troligen att det är andra seriösa småföretagare och leverantörer som hårdast drabbas. Därför är det naturligtvis oerhört viktigt att man handskas med företagandet på ett sådant sätt att man inte slår undan benen för den fria näringsverksamheten och för privat företagande. Men det är just det som har gjort. I sin iver att driva Stureplanscenterns marknadsliberala galenskaper har han struntat i näringsfriheten och det fria företagandet och satt det på spel. Det är lika konstigt som att missbruka socialförsäkringssystemet. Jag som är en varm förespråkare av att vi har ett starkt socialförsäkringssystem blir fullständigt förtvivlad om jag ser någon missbruka det just därför att de som inte missbrukar systemet drabbas av att det är en som missbrukar det. Om vi har en företagare som är oseriös och om vi har en företagare som sätter allt det här på spel av väldigt märkliga politiska skäl skadar det självklart mest den fria näringsverksamheten, det fria företagandet och det privata företagandet. De som får betala är naturligtvis de som står där med leverantörsskulder i samband med konkursen. Det gäller också alla seriösa företagare som kunde ha haft nytta av lönegarantipengarna eller de anställda i de här företagen. Om man på den här punkten fortsätter att missbruka system som är uppbyggda just för att hjälpa fri näringsverksamhet och privat företagande är det just dessa som skadas. Det är här någonstans som kritiken blir så viktig och så riktig, och det är här någonstans som näringsministern inser att hon inte kan gå ut i en debatt eftersom hon så att säga inte klarar av det här utan att på något sätt desavouera sin partikamrat som begått så grova misstag. Dessutom behöver man bara läsa för att se vad som händer i restaurangbranschen och hur svår den är. Där har vi verkligen ett jätteproblem när det gäller att hävda lag och rätt, skatteregler, hälsokontroller och kollektivavtal. Det skulle vara smakfullt om näringsministern kunde ställa sig på barrikaderna och stå upp för de seriösa restaurangföretagare som slåss i en hård och ojämn kamp mot och mot organiserad brottslighet och som försöker överleva. Det skulle vara spännande att se. , , så ser du hur det ser ut i branschen när det inte finns lagar och regler, när man inte betalar skatter och när man inte har kollektivavtal! Det är ett grundskott mot den fria näringsverksamheten och det privata företagandet. Innan vi går vidare med nästa talare vill jag erinra om att det finns vissa begränsningar i yttrandefriheten. Det finns vissa principer för vad man inte ska debattera. Kammaren får inte överlägga om enskildas förhållanden, och en enskilds handlande får inte bli föremål för direkt kritik eller direkta omdömen under kammarens överläggningar. Jag vill påminna interpellanten och övriga som deltar i interpellationsdebatten om den gällande regeln. 13 (): Jag skulle vilja göra samma påpekande som det som gjordes. Därför kommer jag att avhålla mig från att nämna om konkurser som socialdemokratiska ledamöter eller framstående partipersoner historiskt har gjort. Det är inte värdigt kammaren att på det sättet ta upp enskilda fall. Jag försvarar inte konkurser; det gör jag verkligen inte. Men jag försvarar rätten att starta företag. Som före detta statsråd måste väl ledamoten ha funderat på hur det som efterfrågas ska genomföras. Hur ska det ske? Jag undrar om det ska vara en förhandsgranskning eller om staten i efterhand ska säga: Aj, aj, aj, lilla vän, du gick i konkurs, och du har varit för politisk i ditt företagande. En efterhandsgranskning är fullständigt orimligt. Också en förhandsgranskning är fullständigt orimligt. Vilka företag ska betraktas som politiska företag? Både jag och ledamoten kommer från folkrörelsepartier som har drivit företag i mediebranschen. För vårt parti har det inte funnits någon annan anledning att driva Centertidningar än en politisk. Det är en röst. Vi drev företagen med lite olika framgång. har avyttrat Centertidningar med en hyfsad peng i betalning. Den socialdemokratiska A-pressen gick i konkurs. Betraktar press och medier som politiska företag? Vilka företag ska betraktas som politiska? Hur ska man avgöra vilka företag som ska tillåtas att starta? Vilka politruker på ska bestämma att någon kommer att driva ett företag med politisk inriktning? Eller ska det skickas på remiss till och det socialdemokratiska partihögkvarteret för att få tillåtelse att starta företag i ? Jag skulle gärna vilja ha svar på dessa frågor, fru talman. 14 Näringsminister (): Eftersom jag respekterar de regler som finns i måste jag svara utifrån en generell utgångspunkt. Jag tror att ett före detta statsråd som förstår det. Jag vill markera att detta inte är en problematisk fråga för . Vi ser rent principiellt på den. Vi försvarar rätten att starta och driva företag. Vi försvarar rätten för var och en att kunna göra det. Det finns en risk att en del människor går i konkurs. Det har vi hört exempel på i debatten, exempel som också är närstående interpellantens intresse. I första hand handlar det om att se att även om en del kommer att misslyckas i sitt företagande ska vi inte döma dem för tid och evighet. Det är därför som regeringen ser över konkursreglerna. Vi vill göra det möjligt för fler människor att starta företag men också att komma igen om man misslyckas. Jämför vi syn på konkurser och konkursade företag med till exempel ser vi en tydlig skillnad i syn på detta. Tillåtandet är mycket större i än vad det är i . Vi behöver fundera över den delen hos oss. Till den konkreta frågan: Har man den ingång som har är det lätt att säga att man ska ha något slags dömande ordning i vem som ska starta företag och inte. Men har man den ingången ställer det krav på att redovisa hur detta ska gå till. Ska vi ha en politisk nämnd eller en myndighet som kollar detta? Ska man förhands- eller efterhandsgranska? Vem är det som avgör syftet? Vem ska döma i detta sammanhang? När man ställer dessa frågor inser nog även socialdemokratiska interpellanter vilket gungfly de är ute på. Regeringens inställning är att det är självklart att vi vill uppmuntra fler att starta och driva företag. Vi inser också att en del kommer att misslyckas i sitt företagande. Vi kommer inte att ha någon åsiktsdomstol som avgör, utan det som kommer att vara avgörande och det som är viktigt är att vi ger råd och anvisningar till dem som startar företag så att de har goda affärsidéer och chans att överleva på det. Det gäller oavsett om det handlar om enskilda riksdagsledamöter, före detta statsråd eller vilka det nu kan handla om. Min grundinställning är att vi ska ha ett regelverk där vi tillåter människor att starta och driva företag. Jag blir därför orolig när jag hör om den åsiktsdomstol som Socialdemokraterna säger sig vilja införa i när det gäller företagande. 15 (): Jag konstaterar att jag måste ha råkat trampa på en fruktansvärt öm tå genom den fråga jag har ställt. Det stora artilleriet kallas in, och man lägger ord i min mun som jag över huvud taget aldrig har sagt. Till och med de gamla kontakter som tydligen hade med den forna plockas fram, och man försöker lägga det som något slags belastning i min enkla fråga. Jag har inte föreslagit några åtgärder i sig. Jag håller på så pass mycket med detta så i själva sakfrågan kan man nog säga att det är ganska svårt att göra något. Det som är intressant för mig i detta läge är vad näringsministern tycker, och det har vi fått ett klart besked om. Näringsministern har ingen avsikt att göra något åt detta. Det har framgått ganska klart av diskussionen. Det som var intressant för mig var förekomsten av just detta företagande i en bransch som vi vet, precis som sade, lider av en rad olika problem, allt från oseriös verksamhet till skatteproblem och obetalda löner. Det vore klädsamt om näringsministern vid ett enda tillfälle kunde visa lite oro för de anställda som far illa i denna bransch. Gör gärna ett besök och fråga före detta anställda inom restaurangbranschen hur det är att vara utan lön och kollektivavtal och hur det är när försäkringar inte gäller när man gör illa sig på jobbet! Det ligger väl också i regeringens ansvar och inte bara att peka på när man råkar använda denna bransch för att slå sig in med andra syften? Det vore intressant att höra om näringsministern tycker att det är bra. Är det bra att man använder företagande i en bransch som har helt andra syften? Det är inte politisk verksamhet; det är en misstolkning av alltihop. Självklart är det en politisk verksamhet att driva tidningar. Man har ett syfte med verksamheten, nämligen att skapa opinion. Men i detta företagande var det inte meningen att det var den verksamheten i sig utan företagandet var helt ointressant i det enskilda fallet. Det var inte meningen. Det var att skapa opinion genom företaget, och sedan struntade man i själva näringsverksamheten. Jag vill inte påstå att vare sig det socialdemokratiska partiet eller någonsin har struntat i sina tidningar. Man har gjort så gott man kunnat med tidningarna. Det har varit syftet. En del har lyckats bättre än andra, och så är det väl med den verksamheten. Men det är en helt annan sak i denna fråga när man ger sig in och sprider det på detta sätt. Det borde vara intressant att se för den som är ansvarig för näringsverksamheten. Det är faktiskt som sitter i regeringen och inte jag. Jag ska inte leverera svar på frågor, utan det ska regeringen göra om det uppstår problem i samhället. Tycker inte näringsministern att det är ett problem att man startar företag, struntar i företagandet och de anställda för att man har haft ett helt annat syfte, går vidare när det inte fungerar och låter skattebetalarna stå för det hela? Är det inte ett problem har vi fått ett tydligt och klart svar från näringsministern . Allt annat står över. Det är tydligen acceptabelt att det sker i . Jag begär inte att det ska bli en ny lagstiftning. Jag inser själv problemet med hur den skulle se ut. Jag är inte ute efter det. Jag är ute efter problembilden och att få näringsministern att inse att det kan finnas problem som skadar seriöst företagande i samhället på ett sätt som i det långa loppet varken gagnar eller någon annan politisk företrädare. Framför allt gagnar det inte de seriösa företagarna, utan det kletar ned hela verksamheten. Det tycker jag är sorgligt. 16 (): Det är bra att slår full fart back och för en mer nyanserad debatt. Mot bakgrund av hans senaste inlägg är det lite svårt att veta vad han egentligen kräver av ministern, för det var inte så mycket han krävde. Jag noterar hur lidelsefullt och följt ett enskilt nystartat företags mödor och besvärligheter till och med så mycket att de tillåter sig att i detalj dissekera detta i talarstol. Det beklagar jag. Vad debatten ska handla om är de generella krav på åtgärder som Socialdemokraternas ledande talesman i näringslivs- och företagarfrågor faktiskt har krävt av landets näringsminister: något så att staten kan ställa upp kriterier för när företag drivs med felaktiga syften och affärsidéer! Och när det går illa för ett företag ska vi pröva om det har brutit mot detta diktat och ska straffas genom att inte likabehandlas med alla andra företag som startas i . Att över huvud taget komma in på sådana tankesätt, , för tankarna till andra samhällssystem än dagens demokratiska i , där man har rätt att starta företag utan att för- eller eftergranskas vad gäller affärsidé eller syfte. Det är den debatten som ska föras i talarstol. Jag är bestört och förvånad över att en ledande socialdemokratisk företrädare, med stöd av andra, kräver detta. Jag är glad att vi har en borgerlig alliansregering. Jag är glad för klara besked från näringsministern att hon inte har några planer åt detta håll. Men jag är bekymrad över vad som skulle ha hänt om hade varit näringsminister och krävt de här åtgärderna av sig själv även om han inte i och för sig har några förslag när han pressas på detta. 17 (): Bekymret är att det finns en bister verklighet där ute, en bister verklighet som man till exempel kan läsa om i . Där står om hur det går till i en bransch där alldeles för många oseriösa spelare finns med. Då är det väl rimligt att fråga näringsministern om hon tycker att det är ett problem att det finns en mängd oseriösa spelare i den här branschen som slår sönder riktiga, hederliga, ärliga företagare, de som så att säga kan stå upp för privat företagande och näringsfrihet. Är det ett problem om regelverk om konkurser missbrukas? Ja, det är det klart att det är. Vi måste ha ett regelverk kring konkurser som tillåter seriösa företagare att misslyckas. Om det då dyker upp och blir accepterat att man får skoja om det här, missbruka det här och göra vad man vill med det här sticker man en kniv rakt in i det regelverk som är till för att skydda det privata företagandet och som är till för att se till att man under ordnade former kan göra sina satsningar. Om inte näringsministern inser att det är ett bekymmer räcker det kanske inte att läsa , men då vet jag inte riktigt vad man ska göra för att lyfta näringsministerns blick upp från talarstolen och ut i verkligheten. Det är klart att bekymret finns på många punkter, men för varje oseriös spelare på denna marknad slås benen undan för en seriös spelare. Varje oseriös företagare i den här branschen står i vägen för en seriös. Varje företagare som behandlar sina anställda illa och inte tecknar kollektivavtal, till exempel, slår undan benen för en företagare som kunde behandla sina anställda väl och teckna kollektivavtal. Om inte näringsministern inser att det är ett bekymmer är det verkligt illa. Näringsministern skulle åtminstone kunna säga om hon tycker att det är bra eller inte att man har kollektivavtal, följer lagar och regler och betalar skatter om man har företag. 18 (): Det framstår som fullständigt klart att interpellanten totalt saknar svar om vilka åtgärder som ska vidtas. Det är till och med så, fru talman, att säger att han inte har några förslag på vad som ska göras. Han överlåter detta åt regeringen. Jag måste säga att fullt ut har axlat oppositionsrollen. Det måste ändå finnas ett embryo av tanke, innan man ställer en sådan här interpellation, om vad man själv skulle vilja göra för att nå det syfte som förespeglas i motionen. Jag går åter till mina frågor: Vem ska granska? Vilka företag ska tillåtas? Vilka ska uteslutas? Tydligen är inte opinionsbildande press tillräckligt politiskt för att eventuellt uteslutas från möjligheterna att starta företag. Ännu mer obehagligt blir det ju när man funderar på hur staten ska kunna granska vad människors syfte, inne i huvudet, är med att starta ett företag. När man drar ut det här i dess förlängning tycker jag att tankegångarna förskräcker. Jag hoppas, fru talman, att tar chansen att svara på hur granskningen ska utföras före eller efter och av vem den ska utföras. 19 (): Jag begärde ordet för att jag tycker att det här är intressant. Jag skulle också vilja ställa en del frågor. Jag blir förvånad över att det finns vissa som tror att man ställer en interpellation för att man kräver vissa saker. Det gör man på andra sätt. En interpellation ställer man för att få ställa frågor och för att man undrar vad ministern avser att göra i en fråga. Det är inte i interpellationer som man lägger fram egna förslag, och det kanske en del riksdagsledamöter kan få reda på fortsättningsvis. Vi har yttrandefrihet i . Alla får säga vad de tycker, och alla ska få starta företag. Men det behövs tydligen bättre utbildning i att starta företag. Jag tänkte prata mest generellt, eftersom en del blir så upphetsade om man pratar om enskilda frågor. Vi kanske inte ska göra det heller. Men rent generellt: Om en person som är helt okunnig i att driva företag, som inte vet att man ska ha kollektivavtal och försäkringar och inte vet att man ska skydda sina anställda startar ett företag, vad väcker det för tankar hos en näringsminister? Det kan vara en person som också säger till medierna: Ja, vi kunde ingenting om det här. Vi visste ingenting om hur det var att starta ett företag. Jag menar det här rent generellt det kunde vara vem som helst. Om det hade varit fråga om en sådan person, vad hade tyckt om den personen i så fall? Skulle det ha varit bättre om den personen hade skaffat sig kunskap i förväg, skaffat sig en grund att stå på och vetat att man inte ska dumpa marknaden för de seriösa företagen, vetat att man ska följa jämställdhetsplaner ska visserligen ta bort dem nu för de små företagen och de lagar och avtal som gäller och vetat att man ska ha en ekonomi att stå på så att de anställda faktiskt får lön även när man inte har kunder? Jag skulle vilja veta hur tänker när det gäller sådana företagare som startar på ett så oseriöst sätt. Jag menar det här rent generellt. Jag menar inte att det gäller en enskild person. har sagt att det ska bli lättare att starta företag, men har det ju inte blivit det. Det skulle bli regelförenklingar, men det näringsministern har tagit bort är just jämställdhetsplanerna. Men det finns inga andra stöd som näringsministern har visat. Om det kommer oseriösa företagare framöver borde man kanske fundera på hur man ska se till så att de seriösa får ett bättre stöd och att företagare kan bli seriösa på ett enklare sätt. Kanske man ska starta sådana utbildningar: Vi ska teckna kollektivavtal, vi ska göra saker och ting tillsammans med de anställda och vi ska se till att de anställda får trygghet. Jag vill gärna ha ett svar av rent generellt, alltså. 20 Näringsminister (): Låt mig börja med att diskutera restaurangbranschen. Jag vet att det är en väldigt tuff bransch, och jag vet att det är väldigt tufft att få lönsamhet i den här branschen. Men det finns väl ändå en anledning för er socialdemokrater att fundera över vad det är för samhälle som ni har skapat. Det är ju inte så att den kriminalitet som ni pekar på i den här debatten har uppstått efter en borgerlig regerings tillträde, utan det här har ju funnits, vuxit och eskalerat, inte minst i den här branschen. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi med polisiära åtgärder ger oss på den ökade kriminalitet som finns i det här sammanhanget. Det är en rent polisiär verksamhet. En annan del handlar om att göra det möjligt för de här företagen att få lönsamhet när man driver verksamheten vitt. Där handlar det om sänkta arbetsgivaravgifter, sänkt moms, förenklade regelverk och sänkta skatter. Det är det som det är frågan om. Det är så man skapar vettig lönsamhet i detta. Men det har ju ni varit emot. Ni har inte velat göra någonting åt detta. Ni har snarare förhindrat möjligheterna till att den här branschen ska agera vitt. När det gäller tanken om förberedelser för företagande är det naturligtvis så att vi från samhällets sida ställer upp med både rådgivning och utbildning för dem som tänker sig att vara företagare. Det gäller allt från kommunala företagarcentrum och till verksamhet. Det är rätt många som finns med i det här sammanhanget. Vi försöker ge så bra rådgivning och så bra stöd som möjligt i start av företag. Det är klart att det i den utbildningen ingår att följa lagar och regler. Men jag har noterat att rätt högt uppsatta personer i det här samhället, kanske till och med personer närstående Socialdemokraterna, också har haft lite svårt att följa regelverket. Och jag kan ha förståelse för det, för det är ganska komplicerade regelverk som finns kring företagande.