prot · GV0986 · 2008-04-01 00:00:00 — har officiellt protesterat mot utnämningen. har hållit en mycket låg profil. På denna punkt vill jag och många andra höra tala ett betydligt tydligare språk än vad som är fallet. Är ministerns förväntningar på samarbete med något annat än fromma förhoppningar? hänvisade också i sitt svar till mig att oljeinkomsterna är mycket centrala för den ekonomiska tillväxten i . Det är nog med sanningen överensstämmande. Men oljans roll i förhållande till den sudanesiska krigsmakten, dess miliser och hela historien med oroligheter, krig och fördrivningar i , är sammankopplad. Varför tog inte utrikesministern upp dessa perspektiv i sitt svar till mig? Varför berördes inte dessa saker när kopplingen mellan olja och konflikt är så pass tydlig? Den som ska borra efter olja och bedriva oljeutvinning i kopplas med självklarhet ihop med den sudanesiska statens bolag . , det svenska bolag som borrar efter olja i , hymlar inte om kopplingen mellan oljepengar och krigsmakten. , styrelseordförande i företaget, sade så sent som som svar på en fråga från : Pengarna från oljeindustrin är den sudanesiska regimens främsta inkomstkälla, och de används bland annat i kriget i . Han sade att en del av pengarna används för deras försvar. Det så kallade försvaret har kopplats samman med övergrepp, grymheter, krigsförbrytelser, förstörelse och utnyttjande av minst sagt suspekta milisgrupper, och det har kritiserats av FN-organ. Den svarta oljan har förvandlats till rött flytande blod oerhört . Det är civilbefolkningen som får betala ett högt pris. Är det inte dags att även talar om den delen av problemen, det vill säga oljans finansiering av armé och krig? Varför säger du ingenting utan tiger på den punkten? 10 Utrikesminister (): Anledningen till att jag har lagt upp mitt svar på det sätt jag har gjort beror i allt väsentligt på att jag har försökt besvara de frågor som ställer, vilket jag tycker är ett utslag av artighet. Jag har försökt att teckna en någorlunda heltäckande bild av utvecklingen i . Jag är inte alldeles säker på att jag har lyckats med det. Komplexiteten i den situation vi har att hantera i , vilket alldeles riktigt påpekar i regionen i dess helhet, är utomordentligt stor. Vi befinner oss , tror jag dessvärre, i ett skede där situationen håller på att bli mer komplicerad. Förhoppningen var att vi från och med skulle komma in i ett skede där deployeringen av FN:s och AU:s gemensamma styrka Unamid vi hoppades då på en relativt snabb deployering skulle skapa en känsla i flyktinglägren i av ökad säkerhet som skulle göra det möjligt för fredsförhandlingar att börja. Så har det, som bekant, inte blivit. Framför allt från rebellsidan med det finns klart tveksamheter också på regeringssidan har det funnits en ovilja att gå in i fredsförhandlingarna. Därtill kommer att deployeringen av Unamid sker relativt långsamt. Därmed infinner sig inte den säkerhetskänsla som kanske var en av förutsättningarna för fredsavtal. Jag ska inte här referera bedömning, men jag tror att det är svårt att just nu göra en alltför positiv bedömning av möjligheterna till framgång. Den uppsplittring som har skett på rebellsidan har kanske mildrats något men är fortfarande självfallet avgörande hinder, liksom den acceleration vi ser av konflikten över gränsen mellan västra och östra med de konsekvenser vi har diskuterat tidigare. Om det är något som ser marginellt bättre ut i denna rätt dystra situation som jag tecknar är det väl möjligtvis att den kris vi var på väg in i när det gäller CPA åtminstone delvis har övervunnits. Det var ett nästan allvarligare hot mot situationen i regionen än det som vi ser i . Om CPA skulle rämna skulle det leda till ett återupptaget krig mellan nord och syd. Det kriget var det ska vi inte glömma allvarligare än det krig i som vi via medierna har blivit mer informerade om. Kriget i söder var mer ett tyst krig. Vi har ett halvt fungerande fredsavtal mellan nord och syd. Detta halvt fungerande fredsavtal förutsätter oljeinkomsterna. Utan oljeinkomsterna finns det ingen sydsudanesisk statsbildning att över huvud taget tala om. Utan de pengarna kollapsar allt. Sydsudanesiska företrädare kritiserar inte oljeutvinningen. De vill ha mer av denna oljeutvinning. De vill ha den snabbare. Det är förutsättningen för att de ska få de pengar som är en förutsättning för deras utveckling. frågade vad jag tänker göra. Detta är min syn. Frågan är vad som är syn. Ska vi strypa dessa pengar? Det är säkert så att pengarna i nord används också för andra ändamål liksom i syd. Korruptionen är ett synnerligen omfattande problem också i syd när det gäller oljepengarna. Alternativet tror jag inte har stöd av någon, det vill säga att vi skulle strypa varje möjlighet att ge dem de pengar de enligt fredsavtalet har rätt till. Det är inte en uppfattning som företräds av någon regering eller någon bedömare av i övrigt. 11 (): Jag har respekt för ansträngningar och analyser när det gäller CPA och hans vilja att åstadkomma något i sammanhanget. Det jag skulle vilja upprepa från mitt föregående inlägg är den inledande analys ministern gjorde i svaret om eventuella vilja att samarbeta med den när det gäller denna minister. Är det något annat än en from förhoppning, är det realistiskt, att förvänta sig att det blir ett sådant samarbete från sida? Jag känner rätt stor tveksamhet på den punkten. har möjlighet att återkomma i sitt nästa inlägg. Jag är väl medveten att man vill använda oljeinkomster för att utveckla landet. Oljan kan ha en roll för att skapa fred. Men oljan kan vara och är om man tittar genom tiderna grogrund för nya konflikter, förödelse och kvalificerade hemskheter. Det är två sidor av samma mynt. Vi rör oss i en av de mest svåra regionerna i världen. Det handlar i mångt och mycket om blodspengar. Många företag har lämnat områden, till exempel tyska och schweiziska ABB. Amerikanska företag har förbjudits att befinna sig där över huvud taget. förbjöd amerikanska investeringar . Det har förekommit mycket av den typen av debatt. Men finns där. I en artikel i tidningen beskrivs detta med ett par korta meningar: I Ogaden i , i södra , på Salwati och i betyder oljefyndigheter att lokalbefolkningen blir fattigare och i värsta fall fördriven. På alla nämnda platser verkar oljeföretag som ingår i svenska Lundinkoncernen. I länder som , med dess speciella och svåra historia, sköra fred och återkommande uppblossande krig, direkta kopplingar mellan armé och oljepengar, korruption, övergrepp, folkfördrivning och folkmord, har normal etik i affärer självklart svårt att slå rot och vinna respekt. Därför gick regeringen ut med den här skriften, for in Weak Governance Zones. Det skulle vara någon sorts riktlinjer för hur företag ska bete sig i den här typen av regioner. Då har jag några frågor till , med anledning av att han frågar vad vi ska göra. Man skulle åtminstone kunna följa upp det här: Följer den här skriftens intentioner? Man skulle kunna göra en analys på beteende i området: Vad har man fått göra för att uppnå den position man har? Har man anlitat hjälp från den sudanesiska armén? Har man följt internationellt erkända riktlinjer? Har man varit med i någonting som har tvingat bort civilbefolkning från sina områden? Det är sådana här frågor vi skulle behöva ha svar på. Utrikesministern kan ta initiativ till en sådan analys. Jag skulle egentligen bli förvånad om ministern inte gör det. Jag tycker också att har ett särskilt ansvar, mot bakgrund av sitt eget tidigare engagemang som styrelseledamot och rådgivare inom . Allvaret i situationen understryks inte minst av det förhållandet att uppges ha finansierat militärförband som dödat mellan 200 000 och 400 000 civila och fördrivit ca 2 miljoner människor från sina hem. 12 Utrikesminister (): Jag får börja med att be om ursäkt för att jag glömde svara på hans fråga angående om det bara är en from förhoppning att ska samarbeta fullt ut med den eller inte. From eller inte förhoppning är det. Vi vet båda att den befinner sig i ett tidigt skede. Vi har haft anledning att i andra sammanhang diskutera svårigheterna att få regeringen att fullt ut samarbeta med denna typ av internationella tribunaler. Jag tror att man bara kan hoppas på att den internationella rättvisan ska respekteras om man ser detta i ett något längre perspektiv, det vill säga att vi inte ger upp, fortsätter att uttala vårt stöd, uttala vår vilja, uttala våra förhoppningar och uttala de krav som detta måste leda till. Oljan det är lite av dacapo av gamla debatter, men varför inte? Favoriter i repris kan man också ägna sig åt. och jag har ägnat oss åt detta tidigare. Låt mig börja med den stora bilden. Jag har absolut inget emot den här debatten tvärtom; den är kul och lattjo. Jag har sagt tidigare till och vet naturligtvis detta att oljan faktiskt bidrog till att vi fick ett fredsavtal, CPA. Jag tror inte att det hade varit möjligt utan olja. Kriget uppkom före oljan. Det var oljan som etablerade en del intressen som gjorde att det fanns både internationella och nationella aktörer som insåg att det inte går att utvinna olja om det är krig. Men det går att utvinna olja om det är fred, och då får man förutsättningar för detta. Det drev fram CPA. Det finns också komplikationer med detta, speciellt när det gäller gränsdragningen mellan nord och syd, som jag refererade till, i en del relativt oljerika områden. Där har man nu delade meningar om exakt hur gränsdragningen ska bli. När vi hade fått CPA och därmed bättre förutsättningar för utveckling i landet i dess helhet utbröt konflikten i . Den är inte relaterad till olja jag tror inte att någon har påstått det över huvud taget utan den har sin grund i helt andra faktorer. Oljan bidrog till att driva fram ett fredsavtal, och sedan fick vi en konflikt som inte kan relateras till oljan. har självfallet helt rätt i att detta att bedriva både företagande och oljeutvinning, eller vad det nu kan bli, i den här typen av regioner är mycket komplicerat och mycket krävande. Jag kan inte svara för situationen , men jag kan svara för situationen tidigare. Då kan jag säga så här: Ja, man levde upp till den typen av krav. Det finns detaljerat i vitböcker och annat som lades fram för när denna debatt frodades relativt mycket. har vi en situation där jag tror att det är angeläget att oljeutvinningen inte bara fortsätter utan till och med accelererar i södra . Det har inte att göra med några kommersiella hänsynstaganden, utan det har helt enkelt att göra med den situationen att behoven i södra är enorma. Sedan känner jag en viss oro, som alltid när det gäller att i sådana här situationer med väldigt svaga statsbildningar, svaga juridiska system, få in en förfärlig massa pengar. Det leder lätt till korruption, som vi har sett i södra . Där är det dessvärre ingen större skillnad mellan oljeinkomster och biståndspengar. Bägge tenderar att vara korruptionsdrivande, och vi måste vara närvarande för att se till att bekämpa detta. Man måste få en verksamhet som kan stå på egna ben och finansieras. Hade detta kunnat ske genom högteknologisk tillverkning, genom produktion av potatis eller genom någonting annat hade det inte heller varit fel. Men är detta nog, dessvärre , södra enda möjlighet till någon typ av anständig social och mänsklig utveckling. Jag tror inte att någon, inte ens , vill beröva dem det. 13 (): Det är kopplingen mellan de här oljebolagen och den sudanesiska statens oljebolag , och kopplingen av penningflödet till det så kallade försvaret armén, milisgrupper eller vilken beteckning man nu väljer att ge det som är problemet i den här delen. Ministern pratar om ena delen av det här med oljan, tillväxten och utvecklingsmöjligheterna. Men man får alltid tvinga fram diskussionen om den här delen. Det här skulle kunna lösa genom att själv flytta fram sina positioner. Ta det här som regeringen själv nu har försökt lyfta upp till ytan, OECD-instrumentet med analys för företag i weak governance-områden och följ upp det! Hur beter sig i i förhållande till det här instrumentet? Ett sådant UD-uppdrag skulle man kunna ge för att göra en sådan analys. Man skulle kunna redovisa det offentligt och komplettera det med sådant här: Har anlitat den sudanesiska armén, och på vilket sätt har man gjort det? Har deras verksamhet fått effekter för civilbefolkning? Har civilbefolkning tvingats bort från markområden för att bereda plats för provborrning efter olja? I de avtal som du hänvisar till finns det också klausuler och regleringar som handlar om att civilbefolkningen ska ha ersättning för att de har tvingats bort från områden och hanterats negativt och väldigt brutalt av just oljebolagen. Den här biten skulle behöva belysas. Här kan ministern ta initiativ. From förhoppning det är bra om man driver det här nu och pratar ett högre språk. Men tala då konsekvent ett högre språk så att det hörs när det gäller brottmålsdomstolen och den sudanesiske ministern! 14 Utrikesminister (): Vilken version av svenska jag ska använda vet jag inte. Men jag kan försäkra att frågan om respekt för den kommer att fortsätta att finnas med i vår politik. Jag kan försäkra honom på den punkten, för jag håller med om att detta är viktigt. vill jag gärna säga att jag inte har några illusioner om att bara några skarpa uttalanden av utrikesminister förändrar den afrikanska kontinentens öde och politiska inriktning. Det här handlar om ett rätt mödosamt arbete på lite . Sedan favoriten i repris igen: Alla de där frågorna är utredda, diskuterade och redovisade när det gäller den tid då var verksamt nere i . Den tiden kan jag som bekant en del om. Vad jag vet är man det inte . ((): De borrar .) Nej, de borrar inte såvitt jag förstår, om det inte är någonting som jag inte vet. Åtminstone då jag lämnade företaget hade man avvecklat all egen verksamhet nere i men hade ett finansiellt intresse som uppgick till i ett konsortium som bedrevs av det malaysiska oljebolaget . Där var det också, som mycket riktigt påpekar, ett ägande av det sudanesiska oljebolaget . Det senare är inte ovanligt tvärtom. Det är standard i alla länder. Jag tycker inte att det är någon vidare bra standard, men det där med nationella oljebolag är mycket populärt, och de vill alltid ha mer. Sedan betalar alla bolag i alla länder skatter och avgifter till det land som man verkar i. Man kan tycka att det är mer eller mindre bra att de betalar de här skatterna och avgifterna. Vissa tycker att de ska vara högre, och vissa tycker att de ska vara lägre. är det ren brandskattning av oljebolag, och ibland kommer de lite lindrigare undan. Man ska inte ha några illusioner om att man kan ha råvaruutvinning i någon del av världen utan att delar av de intäkter som detta leder till också kommer till den regering som på ett eller annat sätt har ansvaret för landet i fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellationerna 2007/08:463 och 525 om internationellt förbud mot klustervapen 15 Utrikesminister (): har frågat hur jag kommer att agera i förhandlingarna inom Osloprocessen om klusterammunition som äger rum i . har frågat mig vad jag ska göra för att ska efterleva resultatet av Osloprocessen. Jag väljer att besvara båda interpellationerna i ett sammanhang. Låt mig börja med att konstatera att klusterammunition kan skapa och har skapat allvarliga humanitära problem, senast i . Därför är övergripande målsättning att få till stånd en ambitiös och effektiv internationell reglering av klusterammunition. har uttalat sitt stöd för den deklaration som antogs vid Osloprocessens första möte och som och 45 andra stater ställde sig bakom. Oslodeklarationens målsättning är att förbjuda klusterammunition som orsakar oacceptabla civila skador. Detta sätter fokus på de humanitära problem som klusterammunition ger upphov till men är inte liktydigt med ett totalförbud. Samma målsättning upprepades i den deklaration som tillsammans med drygt 80 andra stater ställde sig bakom vid Osloprocessens fjärde möte i . I förekom inga omröstningar, och BK 90 nämndes inte av eller andra länder under förhandlingarna där. Som framhållits i tidigare svar bland annat till är det regeringens målsättning att få till stånd en ambitiös och effektiv internationell reglering av klusterammunition. engagemang i klusterammunitionsfrågan är grundat på insikten om att vissa sorters klusterammunition ger upphov till stora problem. Låt mig erinra om att det var som i FN CCW koordinerade uppropet om en internationell reglering av klusterammunitionen 2006. Förhandlingar om en sådan reglering pågår som bekant nu både i FN och i Osloprocessen. Inom ramen för Osloprocessen handlar denna målsättning om att få till stånd ett förbud mot klusterammunition som förorsakar oacceptabla civila skador. En kommande konvention bör ha en så hög ambitionsnivå att den bidrar till att undanröja humanitära problem som förknippas med klusterammunition. För att regleringen ska bli effektiv eftersträvar vidare att en ny konvention får en sådan utformning att också stora tillverkare och användare av klusterammunition kan ansluta, annars riskerar genomslagskraften i verkligheten att påtagligt begränsas. Låt mig i sammanhanget också erinra om att all ammunition, inklusive klusterammunition, måste användas i enlighet med internationell humanitär rätt inklusive grundläggande principer om försiktighetsåtgärder vid attack, kraven på proportionalitet och distinktion det vill säga att endast militära mål får angripas samt förbudet mot urskillningslösa attacker. Balansen mellan militära och humanitära intressen är fortsatt en ledtråd i förhandlingarna. Denna balans har varit en vägledande princip i många tidigare instrument på området. Genom olika förslag, bland annat om den helt centrala frågan om definitioner, om möjliga övergångstider, om internationellt samarbete för röjning och om så kallad interoperabilitet, har den svenska förhandlingsdelegationen, enskilt och tillsammans med delegationer från andra länder, i bidragit till regeringens målsättning. Osloprocessens femte och sannolikt sista operativa möte sker vid den diplomatkonferens i som hänvisat till. Där kommer deltagande stater formellt att förhandla om innehållet i en kommande konvention. Vilket resultatet av Osloprocessen blir, det vill säga vad en ny konvention kommer att innebära, återstår således att se. Regeringen fortsätter nu sitt arbete med att bereda svenska positioner inför i syfte att nå den övergripande målsättningen. Mot denna bakgrund är det också för tidigt att ange vilka åtgärder jag avser att vidta för att ska efterleva Osloprocessens resultat. Det är svårt att efterleva resultat som ännu inte finns. 16 (): Jag tycker att det är viktigt att få till stånd den här interpellationsdebatten, inte minst eftersom vi vet att ansats inledningsvis under Osloprocessen har varit mycket avvaktande. Till mötet i åkte man inte alls. Till Wienmötet var hållningen minst sagt ganska passiv och mycket avvaktande. På mötet i lämnade in ett antal positionspapper som klart motarbetade målet om ett undantagslöst och kraftfullt förbud mot klustervapen. Bland annat har det handlat om att man med en konvention vill införa undantag för det svenska klustervapnet bombkapsel 90, BK 90, samt att man vill införa övergångsperioder trots att undertecknade Oslosdeklarationen . I deklarationen sägs klart och tydligt att ett internationellt avtal som förbjuder klustervapen ska vara slutförhandlat . Detta ställde sig också en enig riksdag bakom. Osloprocessen syftar inte till att reglera användning eller ge vissa länder undantag för de egna klustervapnen inte ens . Regeringens linje i Osloprocessen strider därmed både mot Oslodeklarationen och mot beslut . Ännu här säger utrikesministern att det är för tidigt och att det inte finns några positioner från , trots att har varit enig i detta. Därför vill jag naturligtvis upprepa frågan: Hur kommer regeringen att ställa sig inför ? Kommer vi också att få en återredovisning till efter mötet? Jag ska fortsätta med några kompletterande frågor mot bakgrund av regeringens otydlighet och på grund av att regeringen inte följer ståndpunkt. 1.Finns det några planer på att utveckla eller beställa ytterligare klustervapen till det svenska försvaret, och vad syftar i så fall detta till? 2.Kan du garantera att inte avser att forska om, utveckla eller beställa ytterligare klustervapen till det svenska försvaret? 3.Kan utrikesministern tala om hur man ställer sig till export av klustervapen, och kan han garantera att inte har exporterat eller kommer att exportera klustervapen? 4.FN:s generalsekreterare har starkt kritiserat användningen av klustervapen. Kan då regeringen genom utrikesministern deklarera att aldrig kommer att använda klustervapen i internationella fredsinsatser? 5.Hur många klustervapen har i sitt försvar? Kan utrikesministern ge en uppskattning handlar det om 100, 1 000 eller 100 000? Jag efterlyser en måttstock på hur mycket vi har i våra egna lager. 6.Kan utrikesministern garantera att svensk vapenindustri inte har eller planerar utvecklingsprojekt eller samarbete som syftar till att utveckla klustervapen? Det finns många frågor som behöver besvaras, men jag stannar vid detta. Jag vill också anknyta till det som vi hade anledning att fundera över i den utrikespolitiska debatten. Då satt här på läktaren en ung tjej som själv hade blivit drabbad av klustervapen. Hon överlämnade också 12 000 namnunderskrifter till regeringens företrädare, kabinettssekreterare . Socialdemokraterna lyfte under den utrikespolitiska debatten fram nedrustningsfrågorna som det viktigaste området. Detta nonchalerades av utrikesministern, men vi kommer att fortsätta driva de här frågorna. I vårt tolvpunktsprogram är klustervapnen en av de viktiga punkterna. Vi vill se att dessa vapen utfasas, på samma sätt som vi en gång drev processen för en utfasning av landminorna, personminorna, genom Ottawaprocessen. Jag drev här i att vi skulle stoppa tillverkning, lagring och försäljning. Jag var oerhört glad att också få uppleva att det blev beslutet. Jag vill se samma process här. 17 (): Jag får tacka utrikesminister för svaret. Tyvärr lägger han dimridåer kring frågan om klusterbomber när han säger att regeringens ambition är att få till stånd en ambitiös och effektiv reglering av klusterammunition. Det kommer inte att lyckas av den enkla anledningen att en majoritet av de länder som deltog på mötet i redan har förbundit sig att gå på ett totalförbud för alla sorters klusterbomber, inklusive den svenska bombkapsel 90. Frågan om klusterbomber är uteslutande en moralisk fråga och inte en militärisk fråga. måste förklara hur han kan försvara svenska och andra klustervapen. 1.Klusterbomber slår urskillningslöst mot civilbefolkningen. av de människor som dödas eller skadas av klustervapen beräknas vara civila. av de drabbade är barn. Vi kan stanna upp där en sekund. Då borde frågan vara ganska lätt. Det borde vara ganska lätt att driva ett motstånd mot det här, även från regeringens sida. 2.Invasionshotet mot är borta. Det kom sju partier i riksdag överens om . 3.De klusterbomber som har kommer inte att användas vare sig i eller internationellt. Det sade den förre försvarsministern på en konferens i . Frågan är om delar uppfattning och i så fall vad han drar för slutsats av det. 4.De svenska klusterbomberna är redan föråldrade. Om skulle bli attackerat långt fram i tiden är det inte de här klusterbomberna vi kommer att få, utan i så fall har nya. Mot bakgrund av denna faktabild blir regeringens försvar av våra egna klustervapen obegripligt. Självklart ska dessa vapen förbjudas. Huvudfrågan är egentligen: Vilka är de militära skälen att försvara klusterbomber när civilbefolkningen drabbas i ? Klusterbomber uppfanns som vapen mot storskaliga invasioner med infanteri under , men faktum är att klusterbomber aldrig har använts i detta syfte. Världens regeringar har inte presenterat några konkreta bevis för att klusterbomber skulle vara effektiva samt inte heller för att de skulle ha avgörande betydelse i krig.