prot · GV09109 · 2008-05-12 00:00:00 — Vilka individer är det, vad gör de där och varför är de där? Man måste sansa sig lite grann och konstatera att de förtidspensionerade är människor som har slitit ut sig på sina arbetsplatser. Det är människor som har jobbat med saker och ting som har gjort att de har blivit sjuka. Det handlar inte om individens egen vilja att jobba eller inte, utan det handlar om vilka fysiska eller psykiska förutsättningar som finns att verkligen jobba. I min familj fanns en närstående person som blev sjuk och inte fick gå till jobbet och som led mycket av det. Om nu människor finns i utanförskapsbegrepp i sjuk- och aktivitetsersättning varför drar man ned på medel till ? Varför tog man med ett pennstreck bort , där det faktiskt skedde forskning om vad det är som gör att människor blir sjuka på sina arbetsplatser och vad som kan förbättras? Varför gjorde man så? 25 Arbetsmarknadsminister (): Det är inte utan att jag blir rätt förvånad när jag debatterar med borgerlig arbetsmarknadspolitik ska vara skadlig för demokratin. Med all respekt, men så kan man faktiskt inte uttrycka sig i kammaren. Det är faktiskt inte okej. Det är ett eko av uttalande , nämligen att det kändes som en statskupp med en borgerlig regering. Jag är hemskt ledsen, , men där går faktiskt anständighetens gräns. Jag vill påminna om att en majoritet av svenska folket faktiskt har röstat på denna regering. Vi har en majoritetsregering på närmare . Lite varsam med orden ber jag faktiskt att vara. Ja, vi ligger bra till när det gäller arbetskraftsdeltagandet totalt sett vid en internationell jämförelse. Det beror i huvudsak på hög kvinnlig förvärvsfrekvens, som har gått upp under många decennier i . Men vi har , och det är det ni lämnar efter er, en internationellt sett hög arbetslöshet bland ungdomar, invandrare och personer med funktionshinder. Det är tre tydliga grupper där arbetskraftsdeltagandet sjunkit och arbetslösheten ökat under socialdemokratiskt styre. Ni lämnade ungdomarna, invandrarna och de funktionshindrade efter er. Svaret på den frågan är ytterligare några tusen Amsplatser. Lite mer kreativitet hade man kunnat förvänta sig av en socialdemokratisk omprövning. Jag håller med om förtidspensionärerna. Det är naturligtvis inte så att alla förtidspensionärer kan, vill eller ska arbeta. Men vi vet från undersökningar att av förtidspensionärerna säger sig ha en arbetsförmåga kvar och säger sig också ha en vilja att finnas kvar på arbetsmarknaden. Då är det lite förvånande att man under den socialdemokratiska regeringen hade regler som till exempel förbjöd en förtidspensionär att anmäla sig på Arbetsförmedlingen. I stället fick vi en kraftfull, nästan dramatisk, ökning av antalet nya förtidspensionärer, inte minst unga förtidspensionärer, under socialdemokratiskt styre. Det blev på något sätt en arbetsmarknadspolitikens skräphög, dit man utan återvändo placerade folk som inte hade möjlighet att komma tillbaka eller där ni inte hade en politik för att möjliggöra deras återkomst. Vi vill både minska inflödet av nya personer i förtidspension med hjälp av rehabkedja och vidta åtgärder, till exempel kraftfullt mer resurser till företagshälsovården. Vi vill bekämpa arbetslösheten till exempel bland personer med funktionshinder genom att lägga 1 miljard till på till exempel lönebidragsanställningar och anställningar genom för att nämna några exempel. Vi har sänkt arbetsgivaravgifterna för unga med 9 miljarder, för att göra det lättare för unga att komma in på arbetsmarknaden, utan att för den skull förändra i arbetsrätt eller annat, som vi naturligtvis inte vill. Vi har en politik för sänkta trösklar in på arbetsmarknaden. Det är precis det vi ser. Ungdomsarbetslösheten sjunker snabbare i än i nästan något annat land i hela OECD-området. Arbetslösheten för till exempel invandrare sjunker också. Det är en högre andel invandrare som har fått jobb än deras andel i befolkningen. Det är oerhört glädjande, och vi vill fortsätta på den vägen för att se till att sänka trösklarna in. Att säga att borgerlig arbetsmarknadspolitik är ett hot mot demokratin tycker jag, återigen, passerar all anständighets gräns. 26 (): Icke på något sätt överraskande har jag en helt annan uppfattning i den frågan. Jag tycker att det är en rimlig beskrivning av läget. Jag har blivit kontaktad av åtskilliga personer som upplever det så. Folk som befinner sig i utanförskap och fått a-kassa eller sjukersättning sänkt, som har drabbats av straffskatt eftersom de har varit i utanförskap, som har fått alla möjligheter och arbetsmarknadsutbildningar fråntagna dem, upplever det som ett hot mot demokratin. Det var inte det de trodde, och det var inte så de hörde de borgerliga politikerna argumentera på gator och torg. Jag har träffat borgerliga politiker som har använt begreppet utanförskap på detta ansvarslösa sätt. Folk på gator och torg har trott att man ska fixa en och en halv miljon nya jobb. Jag förstår att det aldrig har varit arbetsmarknadsministerns mening. Det är därför han är nöjd med sin misslyckade politik. Men människor trodde det, och det är det som är hotet mot demokratin. Det är därför att begreppet har använts på ett ansvarslöst sätt som det har blivit ett hot mot demokratin. kommer, som tur är, den svenska demokratin att vara stark nog att överleva hotet i och med att väljarna kommer att vända arbetsmarknadsministern och hans politik ryggen. Det, fru talman, är jag nöjd och belåten med. Det är viktigt att se den andra sidan av debatten om utanförskap. Den politik som alliansen har fört i regeringsställning har vidgat klassklyftor, minskat möjligheten för den som står långt från arbetsmarknaden att få ett jobb att komma tillbaka till. Man har inte lyckats öka tillgängligheten till arbetsmarknaden för dem som står långt ifrån. Man har rustat ned arbetslivsforskningen, man har raserat arbetsmiljöarbetet och man nekar folk utbildning. Inte på något sätt har man hjälpt folk. Det enda man har gjort är att jaga folk. Man har påfört dem svårare levnadsvillkor genom straffbeskattning, sänkta ersättningsnivåer och uteblivna utbildningsmöjligheter. Man har jagat människor, och det upplever människor som ett stort bekymmer och problem. Den enskilde lider av detta. Vi får återkomma. 27 Arbetsmarknadsminister (): Mycket har man hört i kammaren, men att ett demokratiskt parti som går till val på och vinner val på en politik för arbete sedan anklagas av ett annat demokratiskt parti för att föra en odemokratisk politik, är, med all respekt, oerhört förmätet. Jag har svårt att ta seriöst efter detta. Det är en sak att vi diskuterar verkningsgraden av de politiska insatserna det kan vi ha olika åsikter om, och det kan vi debattera men att anklaga en representant för en demokratiskt vald regering för att vara odemokratisk överstiger alla tillåtna gränser i kammaren. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2007/08:602 om riskanalys av arbetsmiljön 28 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ som får till effekt att regelverket kring det förebyggande arbetsmiljöarbetet urholkas. Det direkta svaret på frågan är nej. Björlund har i ett antal punkter angett vad han anser att regeringen har gjort på arbetsmiljöområdet. Jag har tidigare i ett antal interpellations- och frågesvar redovisat de åtgärder som vidtagits på arbetsmiljöområdet och skälen för dem samt det arbete som pågår med att utforma den framtida arbetsmiljöpolitiken. Jag tänker i stort sett inte nu upprepa det jag sagt. Björlund har tagit upp en fråga om föreskrifter inom ramen för regelförenklingsarbetet. Björlund anger felaktigt att regeringen skulle vilja att vissa krav tas bort ur verkets föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete. Faktum är att självständigt gör en genomgång av sitt regelverk inom ramen för det regelförenklingsarbete som syftar till att minska de administrativa kostnaderna för företagen. De medel på för särskilda utbildningsinsatser med mera som fanns tidigare avsåg kostnader för bland annat styrelseutbildning och allmänna informationsinsatser inom arbetslivet samt viss EU-bevakning. Dessa medel var därmed inte särskilt avsedda för skyddsombud. Däremot stöder staten den regionala skyddsombudsverksamheten med . Detta stöd är högre nu än . En del av detta stöd används av de fackliga organisationerna till utbildning av de regionala skyddsombuden. Det är riktigt att inriktningen på arbetet med den framtida arbetsmiljöpolitiken är att arbetsmiljöpolitiken ska bli mer proaktiv och mindre reaktiv. Sammanfattningsvis finns två huvudfokus för det fortsatta arbetet, nämligen att politiken ska bidra till den samlade jobbpolitiken samt att den ska lyfta fram arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft. Det sistnämnda innebär att arbetsmiljöpolitiken måste ges en mer offensiv och positiv innebörd. Arbetet är i full gång, men det är viktigt att ha respekt för den breda diskussion om dessa frågor som måste ske bland annat genom samråd med arbetsmarknadens parter. Ett sådant samråd på högsta nivå ägde rum . Jag och regeringen kommer att återkomma längre fram med mer konkreta åtgärder. ska vi vända på alla stenar för att hitta den arbetsmiljöpolitik och de styrmedel som kan fungera på ett effektivt sätt i dagens och morgondagens arbetsliv. Allting behöver därvid inte göras på samma sätt som det har gjorts tidigare. 29 (): Som vanligt tack för svaret, arbetsmarknadsministern! Och nästan som vanligt, höll jag på att säga, är jag inte alls nöjd med svaret, av olika orsaker. Det jag lyfte fram i interpellationen är det systematiska sättet att hantera arbetsmiljöfrågor, där man säger en sak och gör en annan. De fyra punkter som jag lyfter upp är väldigt tydliga exempel på hur man resonerar från regeringens sida när det gäller arbetsmiljöarbetet. Jag menar att man, lite kopplat till interpellation, använder ett antal ord och begrepp för att lägga dimridåer för vad man egentligen gör. Det jag pekar på i de här punkterna är att det finns en rätt tydlig strategi och en bra helhetsbild av hur arbetsmiljöarbetet går till, och det står inte alls i samklang med det som står i svaret eller det man säger i debatten. Det som är svårt är just det vi ser i de tydliga exemplen, att man lägger ned , som har haft en väldigt positivt samordnande effekt på arbetsmiljöarbetet, och att man drar ned på resurserna till , som har en översyn och kontroll av arbetsmiljön. Man försvårar därmed det arbete som man säger sig vilja gynna. Man gör det också utifrån perspektivet att man nu ändrar saker. Det kan nog vara bra att ändra saker på olika sätt, men varför börja med att ta bort sådana saker som fungerar utan att ha något alternativ? Jag kan ha stor respekt för förändringar om de görs efter att man har utrett och tagit fram alternativ. Det uppenbara är att man gör de här sakerna enbart för att andra politiska frågor ska få utrymme, framför allt skattesänkningar. För alla som är inblandade i arbetsmiljöarbetet är det väldigt tydligt att det beror på just det. och var viktiga institut i jobbet med de här sakerna. har definitivt problem att göra det. Det står i svaret att jag felaktigt säger att regeringen vill ta bort vissa krav. Jag läste i en tidning som heter jobbet där man beskriver att arbetsmiljöreglerna ska bli enklare att följa. Det är tydligen så att förenklingar av ungefär 600 regler och föreskrifter ska underlätta för arbetsgivarna. Av dem är arbetsmiljöföreskrifter, och det är alltså nästan 100 sådana som ska förenklas. Det är det jag lyfter fram. Det handlar inte om något systematiskt arbetsmiljöarbete i sig, men just det här regelverket, där man framför allt inte vill ha kvar regeln om att arbetsgivarna ska sammanställa och rapportera in tillbud och olyckor. Det är det som är det stora problemet. Får man inte tag på den rapporteringen kan man heller inte bygga upp ett förebyggande arbetsmiljöarbete. Det är min fasta övertygelse. Jag tror att även arbetsmarknadsministern håller med om det. Man måste få tag på de här uppgifterna för att kunna göra saker på rätt sätt. Jag lyfte också upp frågan om dödsfallen, och det har jag gjort i flera interpellationer förut. Vi vet att det var 68 personer som omkom 2006 och 77 personer 2007. Det är alltså en ökning. Det kommenteras inte ens i svaret. Vad gör vi åt det? Vi har pratat om nollvision och sådana saker förut, och jag tycker att det är på sin plats att man åtminstone svarar på det: Varför är det så? Tar man det inte på allvar? Man måste kunna göra någonting åt det här. Just det förebyggande arbetet när det gäller dödsolyckor, och även arbetsrelaterade skador och sådana saker som händer i arbetslivet, är oerhört viktigt. Det vet jag att arbetsmarknadsministern håller med om. Men varför tar han inte ens upp det i svaret? Är det en brännande fråga? Är det för svårt att svara på? Jag vill veta det. Just att vi kan se den här helhetsbilden av att man säger en sak och gör en annan är någonting som definitivt behöver kommenteras. Jag kommer sedan in på frågan om skyddsombud, för även där finns det naturligtvis saker som görs som inte är bra. 30 Arbetsmarknadsminister (): Jag tackar för interpellationen. är ju en av de mer aktiva i den här frågan och brukar alltid vara närvarande och delaktig i de seminarier och annat som vi anordnar, och det tycker jag är oerhört bra. Vi har också debatterat de här frågorna förut. Min utgångspunkt har varit att man ska börja med att formulera en tankeram och ta fram fakta i målet. Hur ser utvecklingen ut? Hur har det fungerat ? Hur ser det ut i en internationell jämförelse? Vad kan man hitta för goda vägar framåt som lyfter samman ett positivt arbetsmiljöarbete med arbetslinjen lite tydligare? Tanken bakom det är dels att det ska mynna ut i en nationell strategi i arbetsmiljöfrågor, någonting som jag har efterlyst länge, dels att det inte räcker med lagar, regler och myndighetskontroller. De ger ju en bottenplatta för agerande i de här frågorna, och den är naturligtvis viktig att ha. Det är viktigt att vi har en bra arbetsmiljöinspektion runt om i vårt land. Men det räcker inte riktigt, utan vi måste också hitta positiva incitament för att tydliggöra för arbetsgivare och andra att en god arbetsmiljö är en god idé. Det är naturligtvis lätt att spontant ansluta sig till en nollvision: Ingen ska behöva riskera vare sig liv, hälsa eller någonting annat genom att gå till arbetet. Tvärtom det tror jag att och jag är överens om vill vi att man ska kunna gå glad och nöjd till jobbet, göra ett gott arbete, känna sig behövd och delaktig och sedan kunna gå hem när arbetsdagen är slut och känna sig lika nöjd och tillfredsställd, och framför allt varken sjuk eller avliden. Vi måste ha mer positiva incitament för att få arbetsgivare och andra att se fördelarna med en god arbetsmiljö. När man diskuterar en god arbetsmiljö finns det väldigt många olika fasetter som vi har tagit upp och diskuterat i olika sammanhang, på seminarier, och fått belysta på olika sätt. Det handlar naturligtvis om det som är lagreglerat i föreskrifter och på annat sätt, att man inte ska utsätta sig för farliga lyft, farliga kemikalier eller den typen av mer fysiska dimensioner. Det handlar också om att man inte ska bli utsatt för mobbning eller kränkande behandling. I mer positiv riktning handlar det om olika typer av ledarskap, utbildning, organisation och parternas viktiga roll i att kunna skapa flexibla arbetsvillkor för medarbetarna för att göra arbetet mindre betungande utan tvärtom roligare, intressantare och bättre. Där tror jag att det är just en ganska bred diskussion som behövs, med parterna, med forskare och med arbetsgivare, med alla som är intresserade av att se till detta. Och grunden är, som vi har diskuterat förut, det faktum att vi vet att arbetsrelaterad ohälsa kostar samhällsekonomin 50 miljarder , antingen i direkta kostnader för sjukfrånvaro eller i produktionsbortfall. Men bakom de siffrorna är det ett antal människor som mår dåligt, och det vill vi naturligtvis inte ha. Då är frågan: Hur gör man detta? Hur kommer man till rätta med detta? Jag förstår , som är orolig för att vi på något sätt skulle urholka antingen regelverket eller kontrollerna av att detsamma efterföljs. Jag delar inte den oro som uttrycker. De föreskrifter som han hänvisar till i interpellationen är föreskrifter, och det är ju som fastställer dem. De har gjort den prioriteringen att vi kan hantera de här föreskrifterna på annat sätt. Då förstår jag att det är på det sättet. När det gäller kontroller i övrigt får jag återkomma till det i nästa svar. 31 (): Vi kommer ofta tillbaka till samma diskussion i de här interpellationsdebatterna. Det är fjärde eller femte gången vi står här och diskuterar. Det blir lite tröttsamt att höra samma vackra ord, som man vet är tomma ord. Man känner oro för man vill jobba med det här med liv och hälsa. Ingen ska behöva gå till jobbet och tro att man ska avlida där och så vidare. Men sedan gör man de här sakerna. Man tar bort , som hade en central roll att ta reda på vad som var farligt i arbetslivet, att forska fram det. Man skär ned på , som har till uppgift att utöva tillsyn och jobba förebyggande med sina inspektörer. Man jobbar hårt för att skyddsombuden inte ska få för sig att de behöver ha utbildning. Man skulle kunna styra pengar till dem som kan få en bättre utbildning för att göra ett förebyggande arbetsmiljöarbete på ett bättre sätt. Det gör man inte, utan man gör tvärtom. Sedan är det frågan om olyckor och tillbud och vad som står i regelverket. Enligt medierna jag hoppas att det kommer någon förklaring vill man låta arbetsgivarna slippa registrera och föra statistik på arbetsmiljötillbud, sådant som händer och som kan vara farligt och som kan användas i arbetet med det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Det står, i alla fall i artiklar som jag har läst och på andra ställen, att det är just det man vill ta bort. Är inte det en politisk fråga i så fall? Även om det är som fattar det direkta beslutet går det definitivt att politiskt fatta ett annat beslut och påverka att inte göra det här, därför att det behövs. I det politiska arbetet behöver vi definitivt statistik och forskning. Man talar om att man ska ha en tankeram och en bottenplatta och sådant. Jag håller med om att det är jättebra. Fortsätt med det. Men om man tar bort det som fungerar gör man det i sådana fall svårare. Det finns inget hinder att ha de sakerna kvar och ändå fortsätta tankearbetet med förebyggande arbetsmiljöarbete. Det finns det definitivt inte. Jag tror att det hade varit en fördel att ha det kvar. Då hade vi kunnat utnyttja både och i arbetet med tankeramen och bottenplattan. Det är det svåra att ta i de beslut som har fattats av regeringen om just detta. Det handlar om retoriken att man ska ha något slags morot för arbetsgivare och företagare för att det är viktigt med arbetsmiljöarbete. Det finns de arbetsgivare som jobbar på det sättet på ett bra sätt. Men det stora flertalet ser hur gärna de än vill en fördel i att spara pengar. Det är där konkurrensen ligger. Sparar man pengar har man möjlighet till bättre konkurrens. Det är där det inte går ihop. Det är vackra ord som egentligen inte betyder någonting, utan det handlar om andra saker i handling. Jag tycker inte att det räcker. När det gäller skyddsombuden finns en rutin där man har en sammanställning på av vilka som är skyddsombud. Det har man inte resurser att vidmakthålla. Man har inte kontroll över vilka som jobbar som skyddsombud. Det kommer att ligga på varje fackförening och på andra ställen. Det är också en sådan sak som sett ur politisk och ur det förebyggande arbetsmiljöarbetets synpunkt försvårar arbetet. Arbetsmarknadsministern måste kunna erkänna att det är så det ligger till. Det ska på något sätt förenklas men det gör också att det förebyggande arbetsmiljöarbetet försvåras. Det är det som är svårt att ta i det här. Det är ord som i handling betyder någonting helt annat. Jag tror att just skyddsombudsregistret kan vara nästa problem. Man måste på något sätt hitta ett sätt att hjälpa dem som lockar till sig skyddsombuden, det vill säga fackföreningarna. De har i många andra sammanhang fått mycket stryk när det gäller den arbetsmarknadspolitik som förs . Det gäller att se till att man lägger pengar på utbildning av skyddsombuden så att de kan jobba förebyggande så att vi slipper dödsolyckorna och de miljörelaterade arbetsskador som finns . Det är tankeramen och bottenplattan. Det måste också arbetsmarknadsministern hålla med om. 32 Arbetsmarknadsminister (): säger att mina svar låter likadant. Det är möjligen därför att frågorna är likadana. Vi har en del åsiktsskillnader i den här frågan. Argumentationen för neddragningarna på är att de följde på av mycket kraftigt stigande anslag. är vi tillbaka på en nivå som gällde för . Vår mening är att om något ska prioriteras är det utanförskapsbekämpningen som ska prioriteras genom neddragning på flera olika myndigheter. När det gäller nedläggning har min argumentation byggt på att den typen av akademisk forskning bör höra hemma i akademin och inte i myndigheter. Det har vi skilda åsikter om. Jag har all respekt för det. Det jag gläds åt är besked att han är positivt inställd till arbetet med en ny arbetsmiljöpolitik och försöken att hitta komplement till den politiken. Vi kan diskutera nivåer och annat men vi vill ändå komplettera med goda incitament för att skapa bättre arbetsmiljöer. Jag hör säga att det är tomma ord. Jag kan förstå otåligheten, och jag har respekt för den. av oförmåga hos Socialdemokraterna att göra annat än att komma med lagstiftning och kontroller är vi väl lite otåliga till mans. Vi har försökt att sätta i gång arbetet. Vi försöker att involvera så många som möjligt. Efter det partssamråd som vi hade för går vi nu vidare med specialseminarier inom olika delar för att försöka hitta nycklarna till en god arbetsmiljöpolitik. Det är en samverkan. Det stora konststycket är hur vi hittar de positiva incitamenten som gör att det lönar sig inte bara utan ganska att bedriva ett gott arbetsmiljöarbete. Jag har fått lite skäll för de gröna klistermärkena. När man hör talas om det kan man dra lite på smilbanden. Det kan jag förstå. Det var ett sätt att illustrera det danska exemplet som är ganska talande. Den borgerliga regeringen i införde en ny arbetsmiljöpolitik som har visat sig vara väldigt framgångsrik. Den bygger på att man på olika vis försöker belöna de arbetsgivare som erbjuder sina medarbetare en god arbetsmiljö. Ett inslag handlar om de gröna smileymärkena. Företag som uppfyller arbetsmiljövillkor som är goda får ett grönt klistermärke. Det kan man tycka är lite larvigt. Jag säger inte att vi ska kopiera det rakt av. Men det har i lett till att företag med god arbetsmiljö har det lättare att rekrytera bra arbetskraft. Personer som söker arbete och är på jakt efter de goda arbetsgivarna söker upp motsvarigheten till för att se om det företag som man avser att söka sig till uppfyller goda arbetsmiljövillkor. Kan man hitta motsvarande system och modeller i tror jag att det är en bra idé. Det handlar också om en god arbetsmiljöutbildning genom hela skolsystemet och gärna . Då vet man som enskild, potentiell medarbetare eller företagare vad man ska, kan och bör göra för att erbjuda en god arbetsmiljö. Det handlar om att få parterna att vara fortsatt aktiva och se till att både utbilda och diskutera. Det gäller till exempel schemaläggning, arbetstidsförläggning och vad det nu kan vara. Mycket av detta är egentligen en ledarskapsfråga. Det är viktigt att man upplever, och har, en god arbetsmiljö. Det är företagsekonomiskt och samhällsekonomiskt slöseri att på olika sätt utnyttja sina medarbetare på ett sätt så att de mår dåligt. 33 (): Arbetsmarknadsminister är duktig på att uttrycka sig på olika sätt och ändå kanske inte säga så mycket. Jag ska erkänna det. Det kommer mycket goda och vackra ord, men bakom dem finns det dimridåer. En sådan sak är att man talar om samlad jobbpolitik, utanförskap och sådana saker.