prot · GV09106 · 2008-05-07 00:00:00 — Vården förutsätter dessutom en samordnad vårdplan där det ska framgå vilken kommun och vilket landsting som har ansvar för de insatser som planeras. Dessutom förutsätts ett samråd med patienten om hans eller hennes behov. Patientens valmöjligheter ska också tillgodoses så långt som möjligt genom en individuellt anpassad information. I lagen föreslås också en ändring av sekretesslagstiftningen som innebär att man kan lämna meddelanden med uppgifter om enskild som vårdas enligt tvångslagstiftning inom psykiatrin mellan myndigheter som ingår i hälso- och sjukvårdsområdet om det är nödvändigt för att den enskilde ska få den vård och det stöd som denne behöver. kommer att få i uppdrag att utvärdera både vården och det stöd som patienten får när han eller hon överförs till den här nya vårdformen. Utskottet ställer sig bakom propositionen och avstyrker motionerna. Med det som bakgrund och inledning överlämnar jag propositionen till debatt för senare beslut. 131 (): lämnade den nationella psykiatrisamordnaren sitt slutbetänkande till regeringen. Betänkandet har det löftesrika namnet Ambition och ansvar nationell strategi för utveckling av samhällets insatser till personer med psykiska sjukdomar och funktionshinder. Betänkandet innehåller ett stort antal förslag för att förbättra och utveckla den psykiatriska vården. har gått sedan betänkandet presenterades, och äntligen levererar regeringen sitt första förslag inom området. Regeringen väljer att som det första konkreta förverkligandet av psykiatrisamordnarens förslag öka tvånget inom den psykiatriska vården. Detta är en märklig prioritering, tycker jag. Regeringen verkar tro att den psykiatriska vården i vårt land utvecklas och förbättras med den nya lagen om öppen psykiatrisk tvångsvård. Vi menar att ett minimikrav när man inför en ny vårdform som innehåller tvång borde vara att man kan visa att denna metod ger resultat i form av bättre hälsa i den grupp som ska vara föremål för vården. Tvång i öppen vård har införts i flera länder. I inget av dessa har man kunnat visa på ökad livskvalitet hos de människor som tvångsvårdas inom öppen vård. Regeringen gör inte heller några försök till redovisningar av vetenskapliga studier som skulle visa på fördelar med ökat tvång. Mig veterligen finns det däremot ett flertal rapporter som talar för motsatsen. har här i kammaren tagit upp frågan om rättssäkerhet för personer inom psykiatrisk tvångsvård. Vi kan konstatera att har den enskildes rättssäkerhet inom den psykiatriska tvångsvården inskränkts alltmer, och det är uppenbart att den olyckliga utvecklingen fortsätter då tvångsvård i öppenvård kombineras med villkor som skyldighet att underkasta sig medicinering eller annan vård eller behandling. delar RSMH:s och RFHL:s uppfattning att lagförslaget kommer att ge psykiatrin och domstolarna en ny ordning i vilken individer kan komma att tvångsmedicineras , utan större möjligheter att få prova på ett liv utan mediciner. Det finns en uppenbar risk att den främsta behandlingen kommer att vara neuroleptikabehandling, och övriga behandlingsmetoder, som olika former av terapi, kommer att prioriteras bort, bland annat av kostnads- och resursskäl. Regeringen brukar vara mån om att lyfta fram patientens behov och önskan, och det är bra, men gäller inte detta personer med psykisk ohälsa? Tvång i öppen vård egentligen handlar det om tvång i eget hem kommer inte att öka patientens möjlighet till inflytande och påverkan. kan det låta som om är emot allt tvång inom psykiatrin. Så är det inte. Det finns situationer då den psykiska sjukdomen hindrar den enskilda från att fatta beslut som främjar den egna hälsan. Insikt om sjukdomen kan brista, och vanföreställningar kan innebära att vederbörande kan vara farlig för sig själv eller andra om inte behandling kan ges. mening är att tvångsvård kan vara nödvändig, men eftersom ett tvångsingripande är ett stort ingrepp i den enskildes integritet kommer alltid frivillig vård i första hand. Den lagstiftning som vi har räcker gott och väl för situationer som jag beskrev . Vi vill ha en human psykiatrisk vård, inte en vård som omgärdas av restriktioner och tvång. Därför avvisar lagändringen om tvång i öppen vård. Något tvång i det egna hemmet vill vi inte ha. Däremot vill vi öka möjligheter att skapa inflytande för patienter inom psykiatrin. Vi vill till exempel att personer med svåra psykiska problem, som ibland kan ha behov av tvångsvård, kan utforma ett så kallat vårdtestamente eller en vårdönskan. Där skulle det kunna dokumenteras vilka mediciner som fungerar väl, hur patienten vill bli bemött och vilka som ska kontaktas i en akut situation då hon eller han saknar förmåga att uttrycka sig. På så sätt kan man undvika medicinering som inte fungerar eller ger svåra biverkningar och inte minst traumatiska upplevelser på grund av felaktigt bemötande. har sammanblandningen mellan samhällsskyddet och personer som har behov av ökad vård ökat. Förslaget som regeringen lagt fram bidrar till denna sammanblandning. Många exempel som tas upp pekar på den psykiskt sjukes farlighet. Detta spelar på människors rädsla och riskerar att ytterligare späda på stigmatiseringen. Den enskilda patienten riskerar att bli mer isolerad genom sin farlighetsstämpel och får svårare att delta i samhällslivet och i en verklig rehabilitering. Jag vill påminna kammaren om debatten om den ojämställda vården. Det är ju inte så länge sedan som vi debatterade den. Jag kan bara konstatera att liksom i så många av regeringens produkter saknas en analys av reformen ur ett genusperspektiv också i denna proposition trots att forskningen visar att läkare i allmänhet tycks vara mer benägna att förskriva läkemedel för kvinnor. Framför allt gäller det lugnande och antidepressiva läkemedel. Finns det skillnader mellan könen i användandet av tvångsåtgärder vet vi inget om det eftersom det inte redovisas i propositionen. Det är alltså en stor brist för bedömningen av förslagen att kvinnors och mäns olika villkor och förutsättningar inte berörs. Vi menar att om regeringen på allvar vill göra något åt den ojämställda vården, som också finns inom psykiatrin, borde man ha som rutin att i alla propositioner inom hälso- och sjukvård redovisa förslagets konsekvenser utifrån ett genusperspektiv. Det hoppas jag att regeringen tar till sig. Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation nr 1, som innebär avslag på lagförslaget. 132 (): Till det här betänkandet har två reservationer, och vi yrkar bifall till både reservation nr 1 och reservation nr 2. Regeringen har valt att lägga fram en proposition om en ny vårdform inom den psykiatriska tvångsvården. Den föreslagna vårdformen kallas för öppen psykiatrisk tvångsvård. ställer sig kritiskt till förslaget och föreslår avslag på propositionen. Vi delar dock bedömningen att det finns stora problem inom psykiatrin . Människor får långt ifrån alltid tillgång till den vård de behöver. Allmänhetens tilltro till psykiatrin är låg i förhållande till den somatiska vården. Förbättringar behöver helt klart göras. Vi menar emellertid att det är helt andra åtgärder som behövs än att skapa fler vårdformer med tvångsinslag. Psykiatrisamordningen lade fram sitt slutbetänkande Ambition och ansvar. Där finns ett stort antal bra förslag som syftar till att förbättra den psykiatriska vården. Därför är det anmärkningsvärt att regeringen valt ut just öppen psykiatrisk tvångsvård, och endast detta förslag, att gå vidare med än så . Övergripande anser att dagens lagstiftning ger goda möjligheter att uppnå de målsättningar som regeringen vill uppnå med det nya förslaget. Problemet är att dagens lagstiftning i många fall inte efterlevs. Det ska vara lätt att söka sig till psykiatrin för den som behöver, och man ska också kunna räkna med att bli väl mottagen. Så är det långt ifrån alltid . Den öppna vården behöver förbättras och bli mer tillgänglig, men att införa mer tvångslagstiftning anser är fel lösning på dagens problem inom psykiatrin. Det är stora svårigheter att inom psykiatrin få tillgång till andra behandlingsmetoder än läkemedelsbehandling trots att olika terapeutiska insatser och behandlingsmetoder ibland kan ha lika bra eller bättre effekt än läkemedelsbehandling. I vissa lägen anses nödvändig läkemedelsbehandling i kombination med alternativa behandlingsinsatser vara det bästa alternativet. Trots det får många enbart läkemedelsbehandling. Det finns alltid stora risker med läkemedelsbehandling eftersom den kan ge allvarliga och svåra biverkningar. Att skapa nya vårdformer där medicinering riskerar att bli en grundpelare i behandlingen anser vi är felaktigt. I de fall psykologiskt inriktade behandlingsmetoder eller liknande förväntas ge bättre resultat än läkemedelsbehandling bör dessa naturligtvis erbjudas i första hand. Det nya lagförslaget från regeringen säkerställer inte att andra behandlingsformer än läkemedelsbehandling erbjuds, vilket vi anser vara anmärkningsvärt. Regeringen har inte heller presenterat något vetenskapligt underlag som visar att den nya vårdformen skulle förbättra situationen inom dagens psykiatri, inte heller vilka effekter som kan förväntas. Öppenvård under tvång har prövats i flera länder, och det saknas evidens för att detta har lett till förbättringar i tillstånd och livskvalitet hos de berörda patienterna. Förutom att evidens saknas för förbättrad behandlingseffekt finns heller ingen evidens för att samhällsskyddet skulle förbättras av öppenvård under tvång. Det är oroväckande att regeringen ändå väljer att gå fram med ett sådant förslag i tider när man själv alltid talar om vikten av att förslag och beslut ska vara evidensbaserade. finns möjlighet till öppenvård under visst tvång genom det så kallade permissionsinstitutet. Permission får ges för ett visst tillfälle, återkommande tillfällen eller för om det finns särskilda skäl att anta att åtgärden är angelägen för att förbereda att tvångsvården upphör. Permissionen får enligt 25 a § lagen om psykiatrisk tvångsvård förenas med villkor som anges i lagen. Dessa villkor ska anges i vårdplanen. Det kan vara skyldighet att hålla kontakt med en viss person, delta i viss verksamhet eller behandling, kontinuerligt ta sin medicin eller annat. För enskilda ser vi ingen förbättring genom den nu föreslagna lagändringen. I dagens lagstiftning finns det en bortre tidsgräns för permissioner, vilket vi tycker är bra eftersom det skapar en press på vårdgivaren att göra allt för att patienten ska kunna skrivas ut efter permissionen. I regeringens nya förslag om öppen tvångsvård finns ingen bortre gräns för hur länge en person kan tvångsvårdas. Visserligen ska frågan tas upp till ny prövning med högst sex månaders mellanrum, men det finns stor risk för att vissa personer kommer att tvångsvårdas . säger lagstiftningen att det ska upprättas vårdplaner. I lagen sägs nämligen att det skall fogas en redogörelse för det stöd och den behandling som planeras för patienten under och efter vistelsen på vårdenheten. En vårdplan ska enligt 16 § lagen om psykiatrisk tvångsvård upprättas efter det att patienten har tagits in för tvångsvård. Regeringen vill med det nya förslaget att det i samband med att ansökan om öppen psykiatrisk tvångsvård görs för en person tillfogas en samordnad vårdplan. Enligt uppföljningar saknas det vårdplaner vid av alla vårdtillfällen inom den psykiatriska tvångsvården. Vi menar att användningen av vårdplaner måste bli en självklarhet och kvaliteten behöver förbättras. För att åstadkomma detta är det viktigt att i lag ange vad vårdplanen måste innehålla. Vi föreslår därför att en sådan specificering införs i dagens lagstiftning i likhet med förslaget om samordnad vårdplan. En sådan behövs för att förstärka patienternas rätt , men den är inte avhängig en ny vårdform om öppen psykiatrisk tvångsvård. Att vårdplaner inte uppfylls är ett ansvar som ligger hos olika omsorgsgivare inom kommunen eller , inte hos den enskilde. I stället för regeringens förslag om ökat tvång mot den enskilde skulle vi vilja se ett omvänt kravförhållande i likhet med de skärpta förhållanden som införts för ej verkställda beslut i socialtjänstlagen samt när det gäller lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Det innebär att om en kommun eller ett landsting inom skälig tid inte tillhandahåller en insats som någon är berättigad till, det vill säga ej verkställda beslut, kan man bli skyldig att betala en särskild avgift. anser att det vore rimligt och önskvärt att samma regler ska gälla om de olika vårdgivarna inom kommunen eller inte genomför de åtgärder som finns i vårdplanen. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med ett förslag på omvänt kravförhållande som inkluderar möjlighet till särskild avgift. Avslutningsvis, herr talman, är den av regeringen nu föreslagna lagstiftningen om öppen psykiatrisk tvångsvård enligt både felaktig och onödig. Det finns ingenting som talar för att patienternas situation skulle förbättras med den nya lagstiftningen. Det finns snarare risk för att många människor kommer att drabbas av långvariga inskränkningar i sin frihet, kanske på livstid. I stället för att stifta nya tvångslagar borde regeringen ta krafttag för att se till att dagens lagstiftning efterlevs. 133 (): Vi välkomnar denna proposition gällande ny vårdform inom den psykiatriska tvångsvården. Det var den förra, socialdemokratiska regeringen som initierade en översyn av hela psykiatrin, den så kallade . I detta uppdrag ingick bland annat att titta på möjligheterna att införa en ny vårdform med tvång i psykiatrisk öppenvård som ett alternativ till sluten psykiatrisk tvångsvård på sjukvårdsinrättning. Den nu framlagda propositionen innebär att frågan fullföljs, och vi socialdemokrater stöder förslaget i propositionen. Den nya vårdformen kan underlätta utslussande av patienter som behöver regelbunden kontakt med läkare, som följer upp att patienter sköter till exempel medicinering, inte missbrukar droger, fullföljer en planerad behandling etcetera. Den nya vårdformen kommer att ställa väldigt stora krav på samarbete och samordning mellan landsting och kommun då det vid upprättandet och senare genomförandet av den samordnade vårdplanen förutsätter samordning och planering mellan berörda sjukvårdande och sociala insatser. Detta ska ske kring varje enskild patient i syfte att utreda patientens behov av vård, stöd och service och hur detta ska tillgodoses. Avgörande är också att huvudmännen kan komma överens om vem som har ansvar för vad. Under remissrundan har några remissinstanser varit negativa till förslaget, och bland andra RSMH är synnerligen skeptiskt till kommunernas och landstingens möjlighet att i praktiken leva upp till de åtaganden som beskrivs. Redan i nuvarande lagstiftning finns det krav på att en vårdplan ska upprättas, och den ska upprättas efter att en patient tagits in för tvångsvård. Enligt tidigare uppföljningar, precis som sade, har planer inte upprättats i av vårdtillfällena. Det här är naturligtvis inte försvarbart, och det inger också en viss oro inför det nya lagförslaget. I remissvar ifrågasätts om tvångsvård i öppenvård minskar behovet av sjukvård samt om vårdformen förbättrar patienternas symtom respektive sociala situation. Det är därför glädjande att regeringen instämmer i att det är angeläget och att man avser att ge i uppdrag att noggrant följa upp och utvärdera vården av de patienter som överförs till den nya vårdformen. Jag vill också påpeka att det är viktigt att tvång i öppenvård inte ersätter förbättringar i den psykiatriska vården och fler vårdplatser i psykiatrin. Jag kan inte låta bli att påpeka att även om jag stöder förslaget i propositionen ser jag med stor oro på de svaga, närmast obefintliga satsningar som regeringen har gjort på psykiatrin. Det finns stora brister när det gäller psykiskt sjukas och funktionshindrades möjligheter till vård, omsorg, boenderehabilitering och sysselsättning. Det här är inget nytt problem, och dessvärre är situationen i jämförbara länder inte mycket bättre. Här tycker jag att det är på sin plats att vi alla är självkritiska. Vi står inför stora utmaningar för att systematiskt höja ambitionsnivån så att vården och stödet vid psykisk sjukdom och psykiskt funktionshinder kan jämföras med kroppslig vård och andra funktionshinder. Den socialdemokratiska regeringen tillsatte, som jag sade i början, en stor psykiatriutredning som fick uppdraget att se över organisation och resursbehov. Utredningen presenterade sina förslag strax efter valet . Men inte en enda extra krona har regeringen satsat. Regeringen har prioriterat skattesänkningar för de välbeställda och bryter sina vallöften om psykiatrin. Vi socialdemokrater anslår mer än regeringen, och vi gör det till en mångårig systematisk satsning för att höja ambitionsnivån och skapa förutsättningar för god vård och ett gott liv för den som drabbas av eller lever med en psykisk sjukdom. Ny vårdform inom den psykiatriska tvångsvården är bra, men det är bara en liten smula av hela den psykiatriska kakan. (forts. 18 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 16 § Beslut om ärenden som slutdebatterats JuSoU1 Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer Punkt 2 (Analys av våldets strukturella orsaker) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 145 för utskottet 143 för res. 1 61 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 79 m, 23 c, 23 fp, 20 kd För res. 1: 112 s, 17 v, 14 mp Frånvarande: 18 s, 18 m, 6 c, 5 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 14 (Skärpning av socialtjänstlagen) 1. utskottet 2. res. 9 (mp) Votering: 266 för utskottet 26 för res. 9 1 avstod 56 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 s, 82 m, 24 c, 24 fp, 20 kd, 15 v För res. 9: 11 s, 1 v, 14 mp Avstod: 1 v Frånvarande: 18 s, 15 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 24 (Åtgärder för våldsutsatta äldre kvinnor) 1. utskottet 2. res. 16 (s, v, mp) Votering: 151 för utskottet 143 för res. 16 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 16: 112 s, 17 v, 14 mp Frånvarande: 18 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 26 (Gömda och papperslösa kvinnor som utsätts för våld) 1. utskottet 2. res. 18 (v, mp) Votering: 264 för utskottet 31 för res. 18 54 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 113 s, 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 18: 17 v, 14 mp Frånvarande: 17 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 31 (Barn som bevittnat våld som målsägande) 1. utskottet 2. res. 20 (s, mp) Votering: 167 för utskottet 127 för res. 20 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 24 c, 24 fp, 20 kd, 17 v För res. 20: 113 s, 14 mp Frånvarande: 17 s, 15 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 35 (Insatser för funktionshindrade och andra särskilt utsatta kvinnor) 1. utskottet 2. res. 22 (s, v, mp) Votering: 151 för utskottet 143 för res. 22 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 22: 112 s, 17 v, 14 mp Frånvarande: 18 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 37 (Plan för långsiktigt ekonomiskt ansvar för kvinnojourerna) 1. utskottet 2. res. 24 (v) Votering: 276 för utskottet 19 för res. 24 54 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 112 s, 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd, 13 mp För res. 24:1 s, 17 v, 1 mp Frånvarande: 17 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 49 (Övrigt förebyggande arbete) 1. utskottet 2. res. 32 (s, v) Votering: 164 för utskottet 129 för res. 32 56 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 24 c, 24 fp, 20 kd, 14 mp För res. 32: 112 s, 17 v Frånvarande: 18 s, 15 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 60 (Bristande samtycke som grund för våldtäkt m.m.) 1. utskottet 2. res. 37 (s) 3. res. 38 (mp) Förberedande votering: 117 för res. 37 31 för res. 38 142 avstod 59 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 150 för utskottet 112 för res. 37 30 avstod 57 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 23 fp, 20 kd För res. 37: 112 s Avstod: 17 v, 13 mp Frånvarande: 18 s, 14 m, 5 c, 5 fp, 4 kd, 5 v, 6 mp Punkt 67 (Kriscenter m.m. för män) 1. utskottet 2. res. 43 (s, mp) Votering: 151 för utskottet 143 för res. 43 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 23 c, 24 fp, 20 kd, 1 v För res. 43: 113 s, 16 v, 14 mp Frånvarande: 17 s, 14 m, 6 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 69 (Ökad samverkan mellan kommun och kriminalvård m.m.) 1. utskottet 2. res. 45 (s, v, mp) Votering: 150 för utskottet 144 för res. 45 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 45: 113 s, 17 v, 14 mp Frånvarande: 17 s, 15 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 81 (Krav på kunskap om mäns våld mot kvinnor i vissa yrkesexamina m.m.) 1. utskottet 2. res. 56 (s, mp) Votering: 151 för utskottet 126 för res. 56 17 avstod 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 s, 82 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 56: 112 s, 14 mp Avstod: 17 v Frånvarande: 17 s, 15 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. TU11 Järnvägsfrågor Punkt 1 (Utvecklingsfrågor) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 151 för utskottet 144 för res. 1 54 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 1: 113 s, 17 v, 14 mp Frånvarande: 17 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 2 (Trafikeringsrätt) 1. utskottet 2. res. 3 (mp) Votering: 261 för utskottet 15 för res. 3 18 avstod 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 83 m, 24 c, 23 fp, 20 kd För res. 3: 1 s, 14 mp Avstod: 1 s, 17 v Frånvarande: 17 s, 14 m, 5 c, 5 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 4 (Samordningsfrågor) 1. utskottet 2. res. 5 (s) 3. res. 6 (v) Förberedande votering: 119 för res. 5 17 för res. 6 158 avstod 55 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 163 för utskottet 112 för res. 5 18 avstod 56 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 23 c, 24 fp, 20 kd, 13 mp För res. 5: 112 s Avstod: 17 v, 1 mp Frånvarande: 18 s, 14 m, 6 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. och grundläggande betaltjänster Punkt 1 (Ansvar för postservice) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 151 för utskottet 143 för res. 1 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd För res. 1: 112 s, 17 v, 14 mp Frånvarande: 18 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Punkt 8 (Målet för de grundläggande betaltjänsterna) 1. utskottet 2. res. 4 (v) Votering: 276 för utskottet 17 för res. 4 56 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 83 m, 24 c, 24 fp, 20 kd, 14 mp För res. 4: 17 v Frånvarande: 19 s, 14 m, 5 c, 4 fp, 4 kd, 5 v, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 17 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde FiU29 Förlängning av övergångstiden för vissa finansieringsföretag biföll utskottets förslag. FiU30 Tillåtna tillgångar i värdepappersfonder, m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. JuU17 Passmyndigheter utomlands Kammaren biföll utskottets förslag. JuU19 En långsiktigt hållbar tingsrättsorganisation 1 Kammaren biföll utskottets förslag.