prot · GV09102 · 2008-04-24 00:00:00 — Där står det väldigt tydligt och klart att våldet beror på den historiska ojämlikhet som finns vad gäller maktrelationerna mellan män och kvinnor. Jag delar analys vad gäller orsakerna till våldet. Men det är väldigt viktigt att inte stanna vid en analys. Det är det som gör att vi inte har lagt så mycket krut på att skriva en massa sidor och handlingsplaner om just detta. Vi hänvisar till FN:s deklaration för att vi vill handla. Ni lade väldigt mycket tid de föregående tolv åren på att prata. Det var mycket snack men lite verkstad. vill vi handla. Vi kan trots allt vara överens om att ideologi och analys i världen inte kan hjälpa en våldsutsatt kvinna om vi inte handlar, om vi inte ser till att hon har en att fly till undan sitt hem när den situationen uppstår att hon måste fly därifrån. All analys och ideologi i världen kan inte hjälpa en kvinna om vi inte ser till att vi har en bra behandling som får våldsamma män att sluta slå. All ideologi i världen kan inte heller hjälpa en kvinna om vi inte ser till att sjukvården gör rätt saker för att säkra bevis så att våldtäktsmän kan fällas. Det handlar om att vi vill gå från ord till konkret handling. Jag vill också passa på att ställa en fråga till . I där jag bor, det är andra största stad, har lagt fram en motion om att kommunen, nu när socialtjänstlagen har skärpts, ska göra mer för våldsutsatta kvinnor och utreda möjligheten att ge dem personlarm och gps. Där har det gått igenom i alliansen tack vare Vänsterns stöd. Socialdemokraterna och sade nej. Min fråga till är: Hur djupt förankrat är det socialdemokratiska engagemanget för jämställdhet? Är det bara i talarstol, eller varför vill kommunpolitiker i inte ställa upp för att skydda våldsutsatta kvinnor? 142 () replik: Jag kan förstå om är ganska besviken. Delar av har en tradition av att våga se könsmaktsordningen och bryta mot den norm som finns inom högern i där man inte vågar se könsmaktsordningen av rädsla för att förlora sin individualism. frågar varför analysen är viktig. Jo, analysen är viktig därför att den bidrar till samhällsförändringar. Den bidrar till att förändra de grundläggande könsroller som gör att vissa män tar sig makten. Så länge ni inte vill se den könsmaktsordningen kan ni vidta kosmetiska åtgärder efteråt, när den blåslagna kvinnan finns där, när det är dags att begrava en av de 17 mördade kvinnorna . Då kan ni ha hur många haverikommissioner som helst. Vi har inte sagt nej till något av era förslag. Det är jättebra att det sker. Men för att komma åt sjukdomen och inte bara symtomen behövs analysen för samhällsförändringens skull. Jag vill passa tillbaka frågan om Socialdemokraterna i . I min hemkommun är ditt parti med och styr i ett borgerligt samarbete. har ni styrt. I har man dragit ned bidraget till kvinnojouren. Man har ingen handlingsplan när det gäller våld mot kvinnor. Jag frågade kommunalrådet vad en misshandlad kvinna ska göra i eftersom hon inte har någonstans att bo, allmännyttan har sålts och det inte går att erbjuda förtur. Då sade kommunalrådet att hon väl kan flytta från kommunen alla våldsutsatta kvinnor behöver ju faktiskt inte bo i . Jag bollar över frågan, . 143 i (fp) replik: svarar inte på min fråga. Hon svarar inte på vad hon anser om Socialdemokraterna i . De säger nej inte bara till att utreda möjligheterna för kommunen att ge rädda kvinnor personlarm och gps så att det går att snabbt lokalisera kvinnorna om larmet går och rycka ut och hjälpa dem. Hon svarar inte heller på min fråga om att Socialdemokraterna har sagt nej till genuskunskap för kommunstyrelsen, som vi nu har drivit igenom tillsammans med . Jag ska svara på frågan vad gäller . Jag kan inte exakt vad som har hänt i kommun, men jag tycker att det är viktigt att det finns starka kvinnojourer som kan hjälpa kvinnor som har flytt. Jag kan också konstatera att vi i handlingsplanen stärker den mängd pengar som går till kvinnojourerna så att de inte blir beroende av kommunerna. Vi gav , och vi ger 109 miljoner detta år. Jag tycker att det är ett kommunalt ansvar att hjälpa våldsutsatta kvinnor. Jag frågade inte alls varför analysen är viktig. Jag sade att analysen finns, och den är viktig. Vi utgår från FN:s deklaration i handlingsplanen. Men det jag säger nu är att analysen inte är det viktigaste. Just nu i en handlingsplan är handlingen det viktigaste. Det är de 56 åtgärderna och de 800 miljonerna kronorna som innebär olika insatser. En viktig del i dessa insatser är bland annat att se till att män slutar slå, att vi behandlar män. Vi har sett till att öka Kriminalvårdens behandling av män. Då är det inte så bra när ni socialdemokrater vill dra ned på pengarna till Kriminalvården med . Det innebär 200 färre behandlade män, det vill säga män som riskerar att slå fler kvinnor när de kommer ut ur fängelset. Mina frågor rör alltså och . 144 () replik: försöker göra en retorisk kullerbytta genom att göra mig ansvarig för vad gör i . Du vet mycket väl att jag inte kan göra någonting och inte vet så mycket om grunderna för vad de har gjort för att komma fram till de beslut de har fattat om de motioner ni har väckt. Jag är ju inte med på sammanträden. Det är precis på samma sätt som att du inte kan förklara varför borgarna i kommun vill att våldsutsatta kvinnor ska flytta till en kommun med en allmännytta. Vi lägger den frågan åt sidan. Jag kan konstatera att det måste vara jobbigt att som folkpartist ställa sig bakom en skrivelse som inte innehåller den analysen. Vi tycker att det är fint att ni försöker göra något åt symtomen på problemen, men det här kommer inte att skapa ett samhälle fritt från våld mot kvinnor. I denna replik instämde , Elisebeht och (alla s). 145 PER (): Dagen har varit lång och inläggen många. Det intressanta är att vi vill åt samma håll. Jag tänker inte upprepa argument som har förts fram tidigare utan i stället ge en bild därifrån jag kommer. Jag har varit mycket i kontakt med kvinnojourer och pratat om deras verksamhet, hur de har utvecklats, hur de i vissa fall faktiskt har avvecklats på grund av att kommuner i brist på engagemang i frågan inte rustat kvinnojourerna mer än de har behövt. Sedan kom öppningen när de kunde söka medel för att utveckla verksamheten. Det var bra. Det som händer nu är att den möjligheten tas tillbaka och i stället ges möjlighet för kommunerna att ha en ökad samordning med kvinnojourer och frivilligorganisationer. De kvinnor som är eldsjälar i verksamheten ger svajiga och avvaktande svar på frågor om mötet med kvinnor och hur kvinnor hanteras som söker sig till dem. De vill inte röja personer, och de är försiktiga med integriteten hos dem som har sökt hjälp, vilket är en mycket fin tanke. Av en slump råkade jag stöta på en kvinna som sade att hon hade hört att jag hade frågat. Hon sade att hon är en av dem: Vill du veta en sak? Det är inte så lätt som du tror att ta sig ifrån detta. Det finns tre ord som väger tungt i tänkandet om hur man ska hantera situationen , nämligen skammen, skulden och kärleken. Det där fick mig att fundera. Hur kan man känna kärlek till någon som slår? Jag kommer efter beskrivning med A 4-arket. Det är nog där förklaringsmodellen finns. Det finns inget utrymme. Man måste känna kärlek till den lilla bit som finns kvar och har inte möjlighet att ta sig därifrån. En annan del som blev tydlig och gripande är tron på hoppet, att tro att det löser sig. Någonstans kommer han, förövaren, att förändra beteende. Tyvärr är det inte så. Hon säger att om hennes alternativ varit att besöka hade han slagit ihjäl henne. Den skammen kunde hon inte bära. Det här är talande. Vi behöver ha detta med oss. Vi måste tänka på att det inte är så lätt. Problemet är att det är närmare än vi tror. Vi kan snacka mycket om alla planer, men om vi hade möjlighet att titta bakom gardinen kan vi se att det finns en ordning som inte många av oss ställer upp på. Människor förtrycks, kanske inte genom våld utan med andra typer av psykologiskt hot eller maktspråk som gör att de tänker att de inte är värda mer än så. Jag behöver egentligen inte säga mer efter lysande inlägg. Jag kunde utläsa en besvikelse att man inte tillåter kvinnojouren att leva sitt liv. Jag tror, precis som flera andra har lyft fram , att kvinnojourerna har varit en eldgaffel i baken på kommunerna. Man har drivit en utveckling, och man har kompetens att driva den utvecklingen men de ekonomiska möjligheterna finns inte. Vi måste fundera mer på detta. Vi kommer säkert att fatta fler beslut som rör detta. Kompetensen finns hos frivilligorganisationerna, ofta bland dem som själva har blivit utsatta. De har kunskapen, och det är otroligt viktigt. Det behöver vi bära med oss. Jag har en vädjan till alliansen. Fundera lite mer på detta. Vi måste lyfta fram frivilligorganisationerna. I detta anförande instämde , , , , , Elisebeht och (alla s). 146 (): Jag kommer att både fira och sörja. Jag trodde att vi alla hade funderat på hur vi tillsammans skulle uppmärksamma att det är kvinnofridspropositionen presenterades och beslutades här i . Det var en mycket bred proposition, med ett mycket brett anslag, och det har varit ett oerhört viktigt dokument, som också ligger till grund för det som vi uppmärksammar. Jag beklagar att detta dokument verkar vara ganska okänt, men jag hoppas att fler läser in sig på dokumentet så att fler uppmärksammar det och fler kan minnas och gå tillbaka och se vad vi kan göra bättre. Vad är det som händer när kvinnor fortfarande mördas? Ungefär 17 kvinnor mister livet därför att de åtgärder vi har vidtagit inte har fått genomslag fullt ut, att vi inte fullt ut har kunnat ändra könsmaktsordningen, att vi inte fullt ut har kunnat förändra attityder och att de faktiska besluten inte har fått genomslag ned i den kommunala organisationen och brett ut i samhället. Vi behöver vara fler som driver de här frågorna framåt. Därför tycker jag att det är oerhört bra att vi här i kammaren har varit en del av kampanj mot våld mot kvinnor och att så aktivt har tagit del i det arbetet, både ledamöter och tjänstemän. Vi har samarbetat med frivilligorganisationer och med enskilda. Inte minst har det funnits ett starkt stöd från talman , och många andra, för att bedriva det här arbetet. Jag vill tacka alla dem som har hjälpt till så här långt. Jag ska åka till och vara med om den parlamentariska avslutningen av den här kampanjen. kommer regeringskonferensen att avslutas med ett arrangemang i , och då tänker jag också vara närvarande. Då har jag möjlighet att ta med mig erfarenheterna från arbetet med betänkandet och reservationerna. Jag står bakom de socialdemokratiska reservationer som finns i betänkandet. Under kampanjen, som jag har arbetat med här i tillsammans med många av er, har jag varit tvärpolitisk och opolitisk. Men glider jag tillbaka till att vara socialdemokratisk politiker. Det har blivit ganska mycket mittemellan i det här. Det är ett oerhört viktigt dokument, och jag är väldigt glad över att regeringen har fullföljt det åtagande som man hade att ta fram en handlingsplan. Det är ett åläggande från på kammaren att vi ska ha en handlingsplan. Det finns väldigt mycket som är viktigt och angeläget i handlingsplanen, men vi har också hört under debatten att det finns tillkortakommanden. Det gäller kvinnor som tillhör särskilda grupper; funktionshindrade kvinnor, kvinnor med missbruksproblem och äldre kvinnor, för att nämna några där det saknas medvetenhet och insatser. Det finns en annan punkt som jag är bekymrad över. Vi har haft enighet i 47 länder, och det finns ett internationellt dokument som beskriver könsmaktsordningen och de bakomliggande analyserna av mäns våld mot kvinnor. Men jag har förstått nu under debatten varför det har fallit bort, och jag vet att det föll bort ganska tidigt i förhandlingarna på regeringssidan. När man lyssnar på förstår man att det är en omedvetenhet och en annan syn på de här frågorna som gör att detta inte finns med. Jag tycker att vi inte ska skyla över det. Det är ett bekymmer. Jag hade förväntat mig att kanske skulle kunna hjälpa till så att frågan fanns kvar i den borgerliga regeringen, men så är inte fallet. Högern har fått utslagsrösten, och har funnit sig i sin roll. Jag beklagar det. Feminismen har satts på undantag, i när vi verkligen känner att feminismen behövs och det finns mer av analys generellt i samhället att ta till vara. Dock ser vi inte riktigt det i regeringens åtagande. Planen innehåller flera åtgärder, men vi måste också se på samhället i stort. Om man inte vidtar politiska åtgärder på andra områden som understöder en förändring i samhället, till exempel att det finns lägenheter att efterfråga för de kvinnor som söker ett boende efter jourboende jourboenden finns inte i alla kommuner faller det här i vissa delar. Jag ställde frågan till bostadsminister vilken könsanalys man gör på bostadspolitikens område, just utifrån detta att en kvinna också måste kunna få ett boende. Det är inte lätt att köpa en villa i om man kommer från en kvinnojour och har trasig ekonomi. Det är inte lätt att köpa en insatslägenhet i någon annan del av om man inte har pengar, om man har skyddad identitet och inte har kontakter på ett normalt sätt. Om den här omedvetenheten finns, om det inte finns en könsanalys av bostadspolitiken, finns det en brist. Vi har också konstaterat att det har varit problem , och det blir alltmer uppenbart varför. Det har varit svårt att få andra beslut till stånd när det handlar om kvinnors sjukskrivning. Kvinnor kan ha diffusa diagnoser därför att det blir diffust när man lever i en relation där man utsätts för våld, förtryck och begränsningar. Man kanske inte kan söka ett jobb. Man kanske inte kan behålla det jobb man har därför att mannen inte tillåter att man går till jobbet då man är blåslagen. Man är begränsad i sitt livsutrymme. Om de som jobbar inom socialförsäkringsområdet inte ser det missar de möjligheten att uppmärksamma och stödja de här kvinnorna. Man drar undan mattan för dem i många situationer. Jag beklagar valhänta förhållande till socialförsäkringsutskottets ansvar, vilket gör att vi har lite svårt att diskutera de frågorna här . Jag beklagar den situation som har uppstått, inte minst därför att vi diskuterar handlingsplanen här . Det skulle vara lätt att debattera de här frågorna utifrån en annan situation, utan att ha någon synpunkt i sak. En annan del som jag noterade var att det tidigare ställdes en fråga om det stöd som kvinnojourerna har kunnat söka som har blivit krångligare och svårare. I mitt hemlän, , var det över hälften av kommunerna som inte hade sökt det bidrag som man kan söka för att i sin tur samverka med kvinnojourerna kring mäns våld mot kvinnor. har det på grund av uppmärksamheten tillkommit någon som har fått del av pengarna. Men detta visar att det möjligtvis är färre kvinnojourer som får del av de pengar som avsätts, så vi vet väldigt lite om hur de kommer att användas. Vi vet att folkhälsominister sade före valet att kvinnojourerna inte skulle ha några statsbidrag. Då uppstår frågan: Är det så att man bakvägen försöker försvåra för kvinnojourerna, i stället för att direkt ta upp den här frågan? har lämnat salen, men jag hoppas ändå att jag kan få svar på frågan. Slutligen ska jag peka på något som jag tycker är oerhört viktigt, och det är en slutsats från kampanj, egna reflexioner och något som många har lyft upp. De instrument vi har räcker inte. Även om vi gör väldigt mycket bra räcker inte de instrumenten för att vi ska få en förändring till stånd. Därför kommer vi att arbeta med att ta fram en konvention om mäns våld mot kvinnor. Det finns ett positivt svar från regeringen inledningsvis, men eftersom vi blir ordförande i är det viktigt att vi inte bara uttrycker oss försiktigt positivt om det som görs nere i utan också är en aktiv part. Hur vill vi se en sådan här konvention? Hur vill vi utveckla den? Om vi hade haft mer internationella utblickar i planen kanske vi hade haft ett bättre utgångsläge i de här diskussionerna. Jag hoppas att ni alla kommer att hjälpa till med att påverka och se till att vi får en europeisk konvention på plats, en europeisk konvention som kan vara ett stöd i det internationella arbetet med att utrota mäns våld mot kvinnor, att koppla ihop den kampanjen och det arbete som sker här med den internationella kampanj som FN:s generalsekretare lanserade i generalförsamlingen . Jag har ställt frågor till regeringen om hur man tänker understödja och arbeta med den kampanjen, och jag har inte fått något riktigt svar. Men jag hoppas att det löser sig . Vi kan verkligen bidra, och jag utgår från att det finns en ambition i den riktningen. har ändå kommit förhållandevis långt och har många konkreta exempel. Vi skulle, om vi hade fått enighet och uppslutning bakom de reservationer som Socialdemokraterna och oppositionen i dess helhet har lagt fram, ha kunnat komma ännu längre. Att till exempel tala om nationella minoriteter och ursprungsbefolkning är viktigt i sig, och vi kan göra det även om vi inte har kommit så långt som vi hade hoppats. Men när vi talar om den frågan till exempel i blir det dessutom politisk dynamit. Det finns många viktiga skäl för oss att lyfta upp det vi har börjat fundera på här hemma också i våra internationella kontakter och europeiska kontakter. Jag skulle gärna vilja ställa några frågor till mina kolleger. Varför stöder man inte förslag om förebyggande åtgärder för pojkars och mäns våld mot kvinnor? Varför startar man inte motivationsprogram, inte bara behandlingsprogram utan också motivationsprogram? Varför stöder man inte att det ska bli obligatoriskt vid besök på barnsköterskemottagningarna att fråga om våldsutsatthet? Varför vill man inte ha särskilda kontaktpersoner för våldsutsatta kvinnor inom polis och socialtjänst? Varför vill man inte tillföra begreppet grov oaktsam våldtäkt i lagtexten? Jag kan fortfarande efter den diskussion jag har hört inte förstå varför man inte konsekvent kunde talat om kvinnor med funktionshinder just som kvinnor. Man håller fast vid det könlösa beteendet. Jag har jobbat i vården. Det var vanligt att man inte talade om personen, utan det var rullstolen. Kan du ta stolen? sades det ibland, i stället för att man såg individen. Det är fortfarande det uttryckssättet och tänket som jag ser och som jag tycker att jag återfinner i den här texten. Funktionshindrade kvinnor är könlösa. Det fattas en könsmaktsanalys, och det fattas många svar på frågor som har ställts här från talarstolen och som har ställts i de olika reservationerna. 147 () replik: Först skulle jag vilja ställa en fråga till . Min kollega känner att känner ett väldigt stort förakt för henne, eftersom hon inte är feminist. Jag undrar om det är och Socialdemokraternas syn på dem som inte är feminister att man föraktar dem. Jag står här som något slags högerspöke. Jag tror att det var 1985 som jag frågade en framstående socialdemokrat varför man inte satsade på jämställdhet. Jag fick svaret att det gör man inte, för om man får jämlikhet kommer jämställdheten. Sedan kom det dåliga valet och Stödstrumporna. Sedan gjorde man det på något sätt till sin grej och tog monopol på det. Det vore ganska intressant att höra ta fem exempel på vad Socialdemokraterna har gjort ute i kommunerna. Det är saker som hon skulle kunna bidra med till den här handlingsplanen. I stället står och tar upp exempel efter exempel i handlingsplanen eller på annat ställe där man har sagt att man ska göra utredningar, till exempel när det handlar om de sexualbrott som ska utvärderas. Justitieministern har sagt att man också ska beakta och titta på samtycke. står här och slår in öppna dörrar. Hon vill jubilera ett tioårigt dokument som utvärderingen säger att det inte blev så mycket av i stället för att diskutera handling och handlingsplanen. 148 () replik: Jag förstår att majoriteten hellre vill blicka bakåt. När man blickar bakåt hoppar man över de steg som Socialdemokraterna har tagit, till exempel kvinnofridspropositionen som var ett oerhört viktigt steg. Att man inte ser det beror naturligtvis på att man inte har följt de här frågorna, inte har haft den analys som vi har stått för och drivit fram. Jag skulle kunna räkna upp många exempel här på vad jag har tagit upp kommunalt och lokalt, vad jag har tagit upp under min yrkestid och vad jag har tagit upp här i . Men det är väl inte det som det handlar om. Det är hur vi kan gå vidare. Vad är målet? Det vi saknar är en röd tråd. Vi saknar könsmaktsanalysen. Vi saknar mätbara avstämningspunkter. Det är ofta så när det handlar om mäns våld mot kvinnor och när det handlar om jämställdhet. Då talar man och man kan vidta åtgärder, men uppföljningen försvinner. Det här var ett dokument där jag skulle ha velat se det tydligare. FN:s generalsekreterare är tydligare. Han talar om . Det är djärvt. Vi har inte vågat sätta upp några årtal. Vi talar om att vi ska ha en uppföljning 2010 som vi alla är överens om, även om vi inte är överens om betänkandet i alla dess delar, att det behövs mer åtgärder, mer initiativ . Då borde det komma tillbaka till så vi kunde göra de avstämningarna tillsammans, så vi kunde få svar på de frågorna. Det handlar inte minst om hur pengarna ska användas. Det spelar roll hur man använder pengarna. När könsmaktsanalysen är väck för att man inte tittar på de här frågorna med feministiska glasögon finns det anledning för att använda sin granskande roll. Vi borde kunna vara överens om att hävda som riksdag och inte lämna över den makten till regeringen att ensidigt hantera. 149 () replik: Jag är lite förvånad över retorik eller sätt att se på människor. Om man inte är feminist och inte hänger sig åt könsmaktsordningen på det sätt som du önskar då skulle man mista rätten att över huvud taget agera kring de här frågorna. Jag tycker att det är synnerligen intressant att vi har en handlingsplan som är framåtsyftande, en handlingsplan som ska utvärderas. Jag tycker att det är mycket mer intressant än det tog upp i sin inledning, nämligen att hon var ledsen för att vi inte firade med kvinnofridspropositionen. kan man se i den utvärdering som gjordes 2004 att det var en jättebra proposition men man frågar vad som hände. Jag vet inte om du var inne i salen när jag sade att myndigheterna i vissa delar har underlåtit att utföra regeringens myndighetsgemensamma uppdrag, etcetera. Ni ville så väl, men det blev tyvärr inte lika mycket. Men det är klart att när man har gjort handlingsplanen har man tittat på vad som har gjorts tidigare, och man går vidare. Det är lite som att du vill fira någonting, ett papper som kom , i stället för att jobba med handlingsplanen, det som är framåtsyftande från ord till handling. Jag kan berätta för att jag har varit feminist . 150 () replik: Jag tyckte att det var intressant att höra bekännelsen att är feminist. Jag skulle önska att fler vågade komma ut som feminister och fler vågade lära sig könsmaktsordningen, också vad den betyder i praktiken och granska de beslut som fattas med de ögonen. Då hade vi inte sett de förändringar som man fattar beslut om här från majoritetens sida. Man prioriterar skattesänkningar i stället för att göra satsningar för att skydda kvinnor. Det finns mycket i handlingsplanen som är bra, åtgärderna och katalogen. Man lägger över mycket på att utreda, men tyvärr har inte fått några ökade resurser. De har inte ens fått en tjänst för att kunna samordna vad jag nu tror är 17 utredningsuppdrag. Lägger man så stor vikt vid alla de uppdragen som i sig är väldigt viktiga och som jag ser fram emot måste man skicka med resurserna. Annars ser man inte allvaret och vikten av utredningen, om de ska klämmas ihop med allt det övriga. Jag föraktar inga människor över huvud taget, som svar på en tidigare fråga. Jag tycker att alla människor har rätt att yttra sig om vad de vill, men det är viktigt att korrigera sakfel i debatten. Det är också viktigt att påpeka att vi har olika uppfattningar, och jag tror att det spelar roll.