prot · GV09137 · 2008-08-21 00:00:00 — När förslagen har lämnats ska regeringen inhämta synpunkter i ett normalt remissförfarande. Jag vill inte föregripa utredarens arbete eller remissinstansernas synpunkter genom att förorda eller avfärda olika förslag. Oron bland de anställda tar jag på stort allvar. Därför är det viktigt att utredaren får till stånd ett bra informationsutbyte med myndigheterna. Tyvärr bidrar till att sprida obefogad oro med sina spekulationer. 11 (): Tack för svaret, men tyvärr ger det ingen djupare klarhet i fråga om regeringens avsikter. Enbart i allmänna ordalag beskrivs de inriktningar som utredningsarbetet kan ha. Visserligen får öppenheten i utredningsdirektiven anses som en fördel. Det kan innebära att farhågor om att utredningsresultatet är förutbestämt kan tonas ned. Tyvärr har representanten för regeringsalliansen själv bidragit till spekulationer och oro. I nära anslutning till att regeringen fattade beslut om sin senaste utredning presenterade EU-parlamentarikern en rapport där en sammanslagning av , , och föreslås. När regeringens utredningsdirektiv presenterades gav egen pressekreterare i bilden av att ett inte otänkbart scenario är ett nytt infrastrukturverk som skulle ta ansvar för hela planeringsverksamheten på trafikområdet och vara en del i en sammanslagning av bland annat och . Erfarenheterna från det tidigare utredningsarbetet, som ledde fram till inrättandet av den nya Transportstyrelsen, är att regeringen redan före utredningsarbetet har en klar uppfattning om hur det hela ska sluta. Så upplevdes det i alla fall inom de statliga verken, vilket ministern kanske skulle ta sig en funderare på. Är det rimligt att från regeringens sida ha ett arbetssätt eller en metod som gör att det känns som att slutresultatet är förutbestämt? Leder det till bästa möjliga samarbete och kvalitet under utredningsarbetet? vill jag för min egen del säga att jag har det största förtroendet för , som är utredare när det gäller översynen av myndigheter och verksamheter inom transportområdet. Han är en person med integritet som jag hoppas får arbeta på ett öppet och icke förutbestämt sätt. Det finns också många kompetenta medarbetare inom verken som förhoppningsvis kan bidra till att mildra och tona ned alltför vidlyftiga regeringsambitioner. Självklart är det så att det återkommande utredandet inom transportsektorns statliga administration skapar oro och ineffektivitet. Detta sker inom verksamheter som redan nu uppfattas ha varit och är föremål för ständigt återkommande förändringsarbete. De omfattande utredningar som suger kraft ur organisationen kan inte motiveras med ministerformuleringar enligt modell. Även om dessa myndigheter i mångt och mycket är väl fungerande får man inte blunda för att det finns frågor som kan hanteras på ett bättre sätt. Kanske kan är ett något vagt motiv för att dra i gång en utredningsapparat som enligt ministerns egen pressekreterare kan leda till ett nytt infrastrukturverk. Om jag vore i kläder skulle jag också undvika att recensera trafikverkens verksamhet med ord som i mångt och mycket väl fungerande. I mångt och mycket väl fungerande är en lite för slapp analys av förhållandena i denna viktiga, professionellt fungerande verksamhet. Det här visar också att det finns en lös grund för regeringens agerande. Förändringar för deras egen skull är aldrig bra. Förändringar enbart för att visa handlingskraft är heller inte bra. Däremot kan en förändring byggd på klara motiv och tydliga mål vara bra, men det kräver betydligt mer av förarbete och dialog innan arbetet startar. Olust i organisationen och kraft som tas från annat för medborgarna viktigt kvalitetsarbete är ingen bra grund att stå på. Ser inte ministern problemen som dagens återkommande utredande skapar? 12 Statsrådet (): Jag skulle vilja backa tillbaka lite med anledning av att vi har haft ett antal diskussioner i kammaren, och jag, utifrån transportsektorn och de förändringar som sker och kommer att ske mycket tydligt och starkt i hela transportsektorn. Det är därför som jag mycket tydligt har valt att ta tag i det offentliga och myndighetssidan vad gäller att också möta det ökade förändringstrycket på transportsektorn och de nya utmaningarna. Utredningen av Transportstyrelsen var det ju, trots kritik som riktas till mig, en socialdemokratisk regering som valde att tillsätta på beställning av . Den gav ett mycket gediget och bra underlag som regeringen valde att gå vidare med. Det påverkar naturligtvis de myndighetsstrukturer som då är kvar. Det är då ganska logiskt, , att jag och regeringen väljer att gå vidare och analysera myndighetsstrukturerna utifrån att Transportstyrelsen tillträder med nya uppgifter från , som vi ser ett ökat krav på en mycket smidigare samverkan mellan våra olika transportslag. Det innebär också att infrastrukturen, planeringen av infrastrukturen och verken som ansvarar för detta måste samverka på ett mycket tydligare sätt än vad som hitintills gjorts. Anledningen är, som jag ser det, klimatutmaningen. Man måste hitta tydliga transportkedjor som gör att planeringen möter klimatutmaningen på ett riktigt och framåtsyftande sätt. Jag ser precis som fram emot Billingers utredning. Jag hade inte tillsatt Billinger om jag inte haft stor tilltro till att det blir ett mycket bra planeringsunderlag att utgå från när fortsatta beslut ska tas i frågan. 13 (): Det var lite onödigt av ministern att ge sig på att försöka beskriva hur detta med direktiven till utredningen om Transportstyrelsen gick till. Vi hade en riksdagsmajoritet bestående av de borgerliga partierna och som under förra mandatperioden gick emot Socialdemokraterna och fattade ett beslut om att regeringen skulle ta detta initiativ. Man följde upp ett riksdagsbeslut som Socialdemokraterna röstade emot. Gör därför inte en beskrivning av detta som att Socialdemokraterna tog initiativ till inrättande av en transportstyrelse! Däremot har vi riktat allvarlig kritik mot hela det tankesättet. Det är viktigt att ha någon form av saklighet i botten när man beskriver skeenden. I sitt första inlägg beskrev ministern i allmänna ordalag bakgrunden till detta. Jag menar att behovet av investeringar i järnväg och väg är stort. Dessa båda transportslag måste ha sin andel av kakan. De kompletterar varandra. I grunden är alltihop ekonomiska resursfrågor. Problemen med investeringsmedel, kvaliteter i verksamheten och att lösa olika kommunikationsproblem är inte i första hand organisatoriska. Genom att lägga så stor tyngdpunkt på organisatoriska scheman, sammanslagningar och teoretiska modeller kring generellt tänkande som ska överflygla specialinriktningar inom dessa verk ger man en bild av att detta löser någon sorts djupgående problem. Om det hela slutar med en ny supermyndighet är risken stor att den blir svåröverblickbar, svårstyrd och byråkratisk. Dessutom kommer man att under resans gång ha förlorat en massa personal och kompetens. Det handlar i grunden om resurser via statens budget. Det avgör nivån och effektiviteten i investeringar på väg och järnväg. Det är där problemen sitter, och de går inte att utreda och organisera bort. Här använder man tiden till fel saker. och är stora, väl fungerande verksamheter. Det finns inget som säger att en sammanslagning av dem kommer att leda till något bättre. I sitt första inlägg berörde ministern också anläggningsbranschens behov av vitalisering. Innebär det att vi i steg 1 ska ha och i en bolagiserad statlig form för att i steg 2 sedan privatisera? Är det så strategin ser ut så att , och kan stå som intresserade spekulanter på statens produktionsverksamhet och därmed slå ut viktiga huvudkonkurrenter? Jag tror inte att det leder till någon prispress i sammanhanget. Jag vill också påminna om att och produktionsverksamhet kostnadsmässigt ligger på branschindex , trots prishöjningar på olja och stål och att de flesta projekt ligger i överhettade storstadsregioner. Det är viktigt att ha dessa detaljer klara för sig. De bygger den verklighetens helhet som ska styra besluten inte den här typen av mer svepande, generella uttalanden. Jag vill också passa på att inbjuda ministern till och träffa personalen på och och dessutom kommunledningen. Det vore välgörande eftersom denna typ av förändringsarbete skapar oro och spekulationer, bland annat om hållfastheten i lokaliseringarna. Det skulle vara bra om man kunde få till stånd ett samtal mellan ministern och dem som är berörda. 14 Statsrådet (): Uppenbarligen är och jag inte överens om behovet av att regeringen ständigt ser över den offentliga sidan så att den är så effektiv som möjligt och att vi använder våra skattemedel på det mest effektiva sätt man kan kräva. Det är precis det arbete jag nu gör med en bred översyn av de myndigheter som ligger inom transportområdet. Det är oerhört avgörande att vi ser vad det är för förändringar som hela transportsektorn står inför. Vi måste ha en myndighetsstruktur som möter behovet av att se att olika transportslag har ett starkt behov av att ha smidiga lösningar där väg och järnväg på rätt ställe prioriteras. På det sättet skapar vi smidiga transportflöden. I grunden handlar all infrastrukturplanering om pengar. Det förtar dock inte ansvaret att varje skattekrona som läggs på en väg eller järnväg ska vara så optimalt utnyttjad som möjligt. Jag ser framför mig att vi kan få svar på om vi har rätt organisation eller om det krävs förändrade strukturer. Det är också viktigt att se det planeringsunderlag som vi har att hantera. Det är ett resultat av ett gediget arbete i olika regioner runt omkring i . Där pekar många aktörer på att den sektorsvisa planeringen som sker är ett problem. Kommuner, länsstyrelser och näringslivsföreträdare efterlyser ett mycket tydligare samlat trafikverk. Jag ser fram emot det arbete som ska pågå fram till . Syftet är att vi ska få en modern och effektiv organisation som möter de utmaningar som transportsektorn står inför. 15 (): Det måste i alla offentliga verksamheter finnas ett ständigt pågående utvecklings- och förändringsarbete. Inom trafikverken finns det ett sådant pågående utredningsarbete inom organisationen för att hitta bättre lösningar. Jag är kritisk till den metod som regeringen använder. Det är ständigt nya utredningar som känns förutbestämda när de tillsätts. Jag beklagar att ministern i sitt senaste inlägg betonade att det efterlyses ett samlat trafikverk. Ministern glider redan innan utredningen har startat in i en terminologi efter att inledningsvis ha försökt ha ett öppet förhållningssätt där hon på något vis direkt bekräftar sin egen pressekreterares uttalande i tidningen om att detta kan leda till ett nytt infrastrukturverk. Problemet är just detta att man upplever saker som förutbestämda. Jag beklagar att det kom upp i debatten. Vi ska ha smidiga lösningar. Det kan till och med vara så när man utreder, slår ihop när storskaligheten är huvudlinjen, vilket tycks vara regeringens modell och sedan summerar resultatet att det är mer svårstyrt och mer byråkratiskt och till och med dyrare än vad det var innan man började. Det känns ibland på något vis som att det förändringsarbetet görs för sin egen skull. Det är väldigt mycket förutbestämt hur det ska sluta. Regeringen är fast vid sina egna modeller och förutsättningar. Det arbetet borde ha börjat i en annan ända, exempelvis med en informell och rätt så omfattande dialog med dem som arbetar inom verken och deras ledningar. 16 Statsrådet (): Jag har i den här debatten utgått från att är mycket medveten om att på grund av den nya Transportstyrelsen från kommer inte dagens trafikverk att se likadana ut. Det är därför oerhört logiskt att vi just har tillsatt en utredning för att samlat se över de olika myndigheterna. Vi ska därefter ta ställning till vad som är relevant att gå vidare med. Myndigheterna står under förändring med det beslut som är fattat om en ny transportstyrelse. Det är inte så att jag glider över till ett konstaterande att ett samlat trafikverk kommer att vara resultatet. Jag har deltagit i många olika debatter och diskussioner av den anledningen att jag ser vikten av att vi har planeringsprocesser framöver som mycket tydligare är trafikslagsövergripande och transportslagsövergripande. Det kommer att ställa förändringskrav på de offentliga myndigheterna att ha helt andra organisationer och strukturer. Därav är det ganska logiskt att vi också har ett utredningsuppdrag som är ansvarig för. blir jag inte riktigt klok på Socialdemokraternas angreppssätt. är det inte bra att vi går vidare utan att ha reella utredningar och utredningsunderlag innan vi fattar beslut. Men var det ett felaktigt arbetssätt med ett gediget underlag med en självständig utredare som ska lämna ett förslag till regeringen. Detta var inte tillfyllest. Det är en mycket märklig debatt jag nu kan skönja att Socialdemokraterna för. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2007/08:828 om FRA-lagen 17 Försvarsminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att riva upp den nya lagen om signalspaning och tillsätta en bred parlamentarisk utredning. antog lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet . Lagen innebär att en tidigare oreglerad verksamhet regleras och att ett stort antal integritetsförstärkande åtgärder tillförs verksamheten. Lagen har beslutats av . Regeringen avser att återkomma till med ytterligare förbättringar och preciseringar till skydd för den personliga integriteten, allt i enlighet med vilja. 18 (): Tack för svaret på interpellationen, försvarsministern. klubbade precis före sommaruppehållet den nya lagen om signalspaning, den så kallade FRA-lagen. Den gjorde det med minsta möjliga majoritet mot en samlad opposition, mot en stark folklig opinion och med en splittrad majoritet där ledamöter röstade nej och emot. I ett sådant läge forcerade man ändå fram en lagstiftning. Det kan bara leda till problem. Tiden efter klubbningen i har också visat på det. Det leder troligen till ett minskat förtroende för regeringen. Det kanske en del av oss kan leva med, jag vet inte. Vad som är värre är att det tyvärr också leder till att det folkliga stödet undergrävs för den för svenskt försvar så viktiga underrättelseverksamheten. Det är inte lika lätt att leva med. Vi behöver ett svenskt försvar med förankring bland medborgarna och ett brett parlamentariskt stöd. En för oss alla viktig fråga har misskötts till den grad att det nu bara finns ett sätt att reparera den på. Det är att riva upp lagen och tillsätta en bred parlamentarisk utredning. Det var själva ingången i min interpellation som ledde till frågan om försvarsministern är beredd att ta ett initiativ att riva upp den nya lagen om signalspaning och tillsätta utredning. Svaret som jag har fått på interpellationen är egentligen rätt osannolikt av många skäl. Det är osannolikt på det sättet att det inte är något svar. Jag får inte ens svar på den lilla enkla frågan om vad regeringen avser att göra, utan jag får en beskrivning av vad som hände . Jag vet vad som hände . Jag var i kammaren och vet precis vad som hände. Men jag får inget svar av ministern på frågan om konsekvenserna av det beslutet och om han avser att riva upp det eller inte. Med tanke på att försvarsministern har varit mycket kritiserad, inte minst bland sina egna, för att han inte klarar av att försvara och förklara den så kallade FRA-lagen är det väldigt märkligt att han här inte tar chansen när han får den. Han svarar över huvud taget inte på interpellationen eller frågan. Försvarsministern beskriver vad som hände i riksdag. Det är någonting som man kan läsa i protokollet, se på webbupptagningar eller hur man nu vill ta del av det. Man blir då naturligtvis lite orolig och funderar på: Vad vill försvarsministern egentligen? Som tur är kommer interpellationen och svaret att föranleda en debatt här. hoppas jag att försvarsministern tar chansen att göra det som försvarsministern inte har lyckats med tidigare. Det är nämligen att förklara och försvara den så kallade signalspaningslagen om han vill det. Eller så kan han gå på den linje som den samlade oppositionen och folkviljan har att riva upp lagen och tillsätta en bred parlamentarisk utredning. Man kan börja fundera på om icke-svaret möjligen är början på en politisk reträtt av försvarsministern. har slängt in lite nya kol på brasan där det verkar som att vill riva upp lagen. Försvarsministern kanske därför inte är beredd att lämna något besked på frågan. Det kan vara så. Om man är en positiv människa kan man möjligen säga att det är en positiv glidning som försvarsministern gör. Vi får se vad som sägs i debatten. I värsta fall kan det vara så att vi kan vänta oss en ny cirkus i kammaren med förhandlingar mellan försvarsministern och riksdagsmajoriteten. Jag skulle väldigt gärna vilja att försvarsministern återkommer och svarar på interpellationen här under debatten. 19 (): Det är nu några månader sedan med mycket knapp majoritet röstade igenom en lag som innebär massavlyssning och kränkning av enskilda människors integritet och möjlighet att kommunicera ostört med varandra. Det var en mörk dag i historia. Det var ett ödesdigert beslut. Det var visserligen inte det första i raden av integritetskränkande beslut som har fattat. Det finns en rad andra. Men det är ett av de mest allvarliga. Vi har från sida motsatt oss integritetskränkande förslag. Vi har röstat emot och bekämpat dem med alla de medel som vi har kunnat finna stå oss till buds. Det har skett i stor tysthet, eftersom medier och andra inte har varit intresserade och engagerade. Skillnaden den här gången var att nu hade folk vaknat. Den tyngd som motståndet mot FRA-lagen har uppvisat har uppenbarligen bedövat både regeringen och flera av de borgerliga partierna. har man våndats något hiskeligt i och , och också en och annan moderat har nog tyckt att det har varit lite jobbigt. Försvaret för lagstiftningen har tagit sig fantastiska uttryck. Vi har fått höra att eftersom attackerade måste ha massavlyssning av sina medborgare. Det kanske är det mest häpnadsväckande argumentet i raden av märkliga försvarsargument för den här lagstiftningen. Senast nu i dagarna påstår sig ha funnit en ny lösning där just svenskar ska undantas från den här massavlyssningen, men de kan inte förklara tekniskt hur det ska gå till. Folkpartister har gått ut i medier och presenterat att de vill riva upp lagen, vilket de hade kunnat göra, eftersom flera av dem är ledamöter av , vid det tillfälle då det verkligen gällde, det vill säga när lagen röstades igenom i kammaren. Jag ska försöka att inte vara alltför hånfull. I ärlighetens namn är det väl utmärkt att folkpartister, centerpartister och en och annan ytterligare från de borgerliga partierna har vaknat och börjat reagera och agera. Det är bra om vi kan få en diskussion och rent av kan komma överens om att det finns allvarliga problem när det gäller integriteten med den lagstiftning som har antagit. Men vi i kommer inte att låta oss luras till att gå med på luddiga eller flummiga kompromisser i FRA-frågan. Vi kommer inte att gå med på att det är okej att massavlyssna danskar, norrmän eller ryssar bara man inte avlyssnar svenska medborgare. Varför skulle mitt hotmailkonto behöva avlyssnas men inte min vanliga riksdagsadress? Varför skulle det vara bättre att avlyssna mina e-postmeddelanden från en tjänsteresa i till en kompis i än mina meddelanden från hemorten i till kompisen nere i ? Det finns en rad problem med de påstådda lösningar som har presenterats . Det här är inte en fråga som i första hand behöver utredas. Det här är inte en fråga som i första hand behöver diskuteras mer. Det här är en så allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna och den personliga integriteten att det enda rimliga svaret på vad man ska göra med FRA-lagen är att riva upp den innan den har trätt i kraft. 20 (): Det är en speciell dag . För precis invaderade dåvarande det fria , i den mån man kan tala om frihet. Jag var aktiv i Liberal ungdom och deltog i det demonstrationståg som dåvarande utbildningsminister ledde i . Han framförde en flammande appell för alla små länders frihet. Han talade även i . Det intressanta är att visste vad som skulle hända. Man hade god ordning på informationerna om de olika trupprörelserna i öst den gången. Utan att veta det utgår jag ifrån att det inte bara kom från amerikanska underrättelsekällor utan även från FRA. Den regering som ledde och den regering som ledde uttryckte samma sak, nämligen att vi om möjligt måste hålla reda på vad som händer i vår omvärld. Jag tror att det är det allra viktigaste att säga i det här sammanhanget. Det här är en mycket kontroversiell lagstiftning, inte minst för liberaler. Två olika principer korsar varandra. Den ena handlar om att vi ska skydda den personliga integriteten. Det finns ingen som vill bli efterspanad, efterlyst eller avlyssnad i vårt land. Det ska vi politiker se till att klara i möjligaste mån. Men vi har också ett krav från samma medborgare att skydda dem från yttre hot, att inte bli sprängd i tunnelbanan, och att det inte inträffar saker som vi skulle kunna förutse. Det är de principerna som står emot varandra. En del säger att det är en avvägning mellan dessa. Nej, det är det inte, men det finns en balanspunkt. I sin motion , som har skrivit under, säger han att det kan bli aktuellt med och att de står öppna för spaning i kabel. Det är någonting nytt. Det har skrivit under i sin motion . Dessutom har reserverat sig för detta både 2007 och 2008. Sedan byter åsikt , under bloggvärldens tryck skulle jag vilja säga. Det är väldigt intressant. De är öppna för kabelspaning 2007 och 2008, men byter man helt plötsligt åsikt. Då är det den värsta kränkning som någonsin har förekommit. var jag ute på FRA. Det var många av oss liberaler som var därute och försökte lära sig mer. Det finns mycket att tillägga från liberala utgångspunkter när det gäller den här lagen som presenterades 2007. Jag har själv skisserat att det behövs väldigt många förändringar. Jag är glad att de förändringar som kom ska inarbetas i lagen. Jag tycker att det behövs många ytterligare elfte punkter. Men den elfte punkt som har presenterat, nämligen att det ska finns möjlighet att avlyssna vid brottsmisstanke, är en väldig utvidgning av lagen. Det skulle ge FRA möjlighet att lyssna på enskilda medborgare i . Det är inte den lag som jag har röstat för. Det var inte heller den lag med de tio punkterna från som Socialdemokraterna motsatte sig. Då fanns det inte något som helst snack om att det skulle vara något domstolsliknande förfarande. Detta är en ny lag. Det som kommer är en utvidgning av lagen. Det kommer jag att motsätta mig med all kraft. Vi ska lyssna på yttre hot men inte på svenska medborgare. 21 Försvarsminister (): Det sades mycket klokt i det närmast föregående inlägget. Ja, , lagen ska inte rivas upp. Den ska kompletteras i enlighet med beställning med ytterligare integritetsförstärkande åtgärder. Statsministern har sagt det, och jag har sagt det. Svaret har kunnat läsas i landets samlade medier vid upprepade tillfällen. har inte talat om att riva upp lagen. De gör tvärtom försök att lämna konstruktiva inspel till den kompletteringsproposition som regeringen arbetar med. Sedan är hela beskrivning av processen i och av oppositionens roll fullständigt felaktig. Han påstår att det är en forcerad lagstiftning. Den har legat i . Den har passerat genom utskotten två gånger och genom kammaren två gånger. Den har passerat remissomgångar. JO, JK och Amnesty hade inget avgörande att anmärka på. Lagrådet tyckte att balansen var godtagbar mellan personlig integritet och effektivitet i underrättelsetjänsten. Han påstår att oppositionen är samlad, och det är en fullständigt felaktig beskrivning. Om vad då? Socialdemokraterna har inte ens haft en motion i om detta och inte ett yrkande i utskottet. Man lyckades bara samla sig till att säga nej i kammaren. Man har gjort sig beroende av i frågor som är fundamentala för landets säkerhet.