prot · GV09133 · 2008-06-19 00:00:00 — Det innebär inte att jag vill förvägra andra föräldrar rätten att välja det som de tycker är bäst för sina barn. blir ett bättre land om man får göra det som är bäst för en själv, alltså att varje familj får välja att utforma sin situation på det sätt som passar de egna barnen bäst. blir bättre om de får göra det i stället för att jag från mitt perspektiv bestämmer det. Det är självklart inte så, , att klarar sig bättre utan kvinnorna. Vi behöver både kvinnor och män i vårt land. Jag tror att vårdnadsbidraget kommer att leda till att kvinnor och män kommer att vara hemma ytterligare någon månad när föräldraförsäkringen har löpt ut. Andra kommer att välja att ta ut vårdnadsbidrag på en del av tiden för att kunna möjliggöra tid tillsammans med sina barn. Det här syftar självklart till att möta moderna människors behov och önskemål om ett bättre liv. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2007/08:768 om rätten till likvärdig vård för alla 73 Socialminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att garantera att stockholmarna får den vård som man har rätt till i enlighet med målet i hälso- och sjukvårdslagen samt om jag avser att följa upp effekterna av experiment med vården i . Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vidare ska vården ges med respekt för alla människors lika värde och den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Ledningen av hälso- och sjukvården ska dessutom vara så organiserad att den tillgodoser hög patientsäkerhet och främjar kostnadseffektivitet. Det är landstingens ansvar att organisera hälso- och sjukvården så att den uppfyller kraven i hälso- och sjukvårdslagen. Regeringen avser inte att föreslå några ändringar av dessa grundläggande principer. Regeringen stöder utvecklingen mot att patienterna i allt högre grad får möjlighet att välja vårdgivare utifrån individuella preferenser. Regeringen har därför tagit initiativ till Utredningen om patientens rätt som lämnade ett delbetänkande . Förslaget innebär bland annat att ett grunduppdrag för primärvården fastställs nationellt. Landstingen kan sedan komplettera grunduppdraget utifrån lokala förutsättningar. Ersättningen ska följa patientens val, men det är upp till varje landsting att besluta om ersättningens närmare utformning. Utgångspunkten för utredningens förslag är att stärka patientens rätt till valfrihet. Delbetänkandet har skickats ut på remiss. Därefter kommer underlaget att beredas i sedvanlig ordning. För att möjliggöra fria val bland en mångfald av vårdgivare och för att skapa incitament till kvalitetsutveckling behövs god informationsförsörjning, kunskapsbaserade underlag, kvalitetsindikatorer, nationella register av olika slag och verktyg för att få veta vad medborgarna tycker om vården. Regeringen har därför fattat ett antal beslut som innebär att utveckla informationsförsörjning och nationella kvalitetsindikatorer för att på så sätt ge förbättrade förutsättningar för uppföljning och öppna jämförelser av vårdens kvalitet. Regeringen har även fattat beslut om ett antal projekt som syftar till att utveckla ersättningssystemen inom hälso- och sjukvården. Flera landsting är på väg att införa nya ersättningssystem där resurserna följer befolkningens val. Olika typer av utvärderingar är knutna till förändringarna i de olika landstingen. Det är angeläget att de olika förändringarna kan följas på ett jämförbart sätt. Regeringen har därför beslutat att en nationell jämförelse av erfarenheter och utvärderingar av vårdvalssystem inom primärvården ska genomföras. Alla medborgare ska känna sig trygga med att vården finns lätt tillgänglig när de behöver den. De nationella satsningarna på att förbättra patientsäkerhet och tillgänglighet samt att utveckla informationsförsörjning, ersättningssystem, entreprenörskap och öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens resultat ger goda förutsättningar för att nå målet om en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. 74 (): Jag tackar socialministern för svaret. Jag ställde den här frågan till ministern för jag är mycket oroad över den borgerliga sjukvårdspolitik som förs i . Inledningsvis vill jag också understryka att vi socialdemokrater är för valfrihet i vården. Men det som sker i är något annat som inte innebär valfrihet för alla. Det är ett systemskifte som bygger på två grundprinciper. Den ena är ersättningssystemet som är uppbyggt på att ju fler besök ju mer pengar till vårdcentralen. Den andra principen är den fria etableringsrätten. Jag anser att reformen inte är anpassad till patienter utan snarare till läkarna och marknaden. Fri etablering innebär också att vi som folkvalda politiker tas ifrån möjligheten att styra vården dit där den bäst behövs. Läkaren kan i det här systemet själv styra verksamheten dit där det är mest lönsamt att etablera sig, och det är inte där behoven är som störst som till exempel i min hemkommun . Ett annat exempel som jag kan ta är husläkarmottagning där jag var på besök . Den får mer till sin verksamhet i det här systemet, medan får mindre, och den har väldigt stora vårdbehov om man jämför. Alla som kan sjukvård vet att en samlad kompetens runt patienten är det bästa. Vi behöver olika professioner, undersköterskor, distriktssköterskor, kuratorer, sjukgymnaster, och så vidare. Men i det här systemet läggs allt fokus på läkaren. De andra ges inte utrymme att göra ett bra jobb, eftersom ersättningen är betydligt högre för just läkaren. Ersättningssystemet innebär att pengarna följer patienten. Det är samma summa pengar till varje medborgare, oavsett om du har en förkylning, en kronisk sjukdom, ett psykiskt eller fysiskt handikapp. Det gäller att vårdcentralen får in så mycket pengar som möjligt, och det får man genom besöksersättningen. Det är läkaren som drar in mest pengar. Konsekvenserna i ett sådant system blir att varje vårdcentral jagar så många läkarbesök som möjligt. Mest lönsamt är då korta och okomplicerade besök. Vi har redan sett att patienter med flera diagnoser tvingas till flera besök eller hamnar längre bak i kön, allt för att ekonomin ska gå ihop. Besöksersättningen sätts i fokus. Det är inte behoven som sätts i fokus. En annan effekt som det här systemet ger är att kommuner där medelåldern är låg får mindre pengar. Jag tar återigen som ett exempel, där medelåldern är . Det får till konsekvens att kommunen i det här systemet tappar . Och det är en kommun med ett stort vårdbehov. Den fria etableringsrätten skapar möjlighet att plocka russinen ur kakan genom att man etablerar sig i områden som genererar mera pengar och där människor är friskare. Min oro så här långt har visat sig stämma. Vi ser inte några etableringar i områden där behoven är som störst. 20 nya etableringar av vårdcentraler har kommit i gång. I stort sett finns alla i innerstaden. , som ett exempel igen, har ingen etablerat sig i. För oss socialdemokrater är det centralt att alla vårdgivare håller en hög kvalitet. Ingen medborgare ska behöva riskera att välja en vårdgivare som inte lever upp till högt ställda krav. Även här ser vi stora brister i Vårdval där kraven för att etablera sig är häpnadsväckande låga. Det finns inte ens krav på att vården ska bedrivas i ändamålsenliga lokaler. Det finns skräckexempel där vårdinrättningar finns i svårtillgängliga vindsutrymmen, trånga källarlokaler, och så vidare. Några krav på handikappanpassning finns inte. Så jag vill fråga ministern: Vad tror du händer med kvaliteten i vården om man inte tar sig tid och ser hela människan för att systemet premierar många snabba besök? Pengarna styr, inte behoven. Är det att följa hälso- och sjukvårdslagen? Är det de med de stora vårdbehoven som ska få stå tillbaka? Är det här att garantera vård på lika villkor? 75 Socialminister (): För det första tycker jag att det är en väldigt spännande utveckling som sker i väldigt många av landets landsting och regioner, där man håller på att pröva nya modeller för att öka tillgängligheten för att stärka patientens ställning och ge nya möjligheter för personalen att verka på bästa sätt inom svensk hälso- och sjukvård. Vi ser nu en lång rad landsting och regioner som gör detta. I många sammanhang gör man det under stort samförstånd över alla politiska gränser, och man lyckas hitta system som fungerar väl och med en öppenhet. Detta ska jag återkomma till . I andra landsting, till exempel i , blir det gärna en intensiv politisk debatt om frågorna. Det är viktiga frågor som förtjänar att debatteras, och effekterna av förändringar ska ständigt prövas. Jag uppfattar det dock som att Socialdemokraterna inte som princip är emot vårdvalsmodellen. Man kan se det till exempel i där man har en bred överenskommelse kring detta. Snarare resonerar vi om hur man riggar det bästa ersättningssystemet så att vi självklart kan få kvalitet och tillgänglighet. Vi ska också i någon mening gynna produktivitet, alltså att många patienter får bästa möjliga behandling på kortast möjliga tid. Jag tycker att det är viktigt för alla som inför vårdvalsmodeller att man är väldigt noggrann men också prestigelös, att man prövar, och visar det sig att man behöver justera systemen för att få de effekter man vill ha ska man ha en öppenhet för att göra det. Så hittar vi den bästa möjliga modellen. kunde jag läsa i någon av morgontidningarna att man i här i diskuterade ersättningsmodellen för att se om man har landat alldeles rätt. Men jag tror inte att vi ska ta ifrån landstingspolitikerna i deras rätt och deras skyldighet att utforma den politik som är deras ansvar. Därför ska jag som minister inte recensera dem eller berätta för dem vad de ska göra. De har ett ansvar gentemot alla människor som drabbas av sjukdom i och ytterst naturligtvis mot väljarna. Jag tycker att vi ser en väldigt positiv utveckling. Det gäller att man är beredd att justera systemen om man ser några andra effekter än dem man har tänkt sig att åstadkomma, och vi kan också här i se att många öppnar verksamheter. På den lista som jag har fått över verksamheter som öppnas finns bland annat , , , , , , , och så vidare. Det förefaller alltså vara så att vi får många nya. En del av dem jag räknade upp finns i områden som i vanliga fall brukar betecknas som lite svårare än andra. 76 (): Jag kan garantera att i har ingen etablerat sig, och flera av dem han räknade upp är inte etablerade . Man pratar om det, men det finns inte ens adresser. I har man öppnat på för personalen. Faktum kvarstår alltså att det är i de mest attraktiva områdena som nyetableringen har varit. Jag kan förstå att ministern inte kan gå in i landstingspolitiken i , men han har ändå ett övergripande ansvar. För en minister är det väldigt viktigt att följa utvecklingen och se vad som händer. Därför skulle jag återigen vilja ge några exempel på vad här har resulterat i, och jag hoppas verkligen att ministern tar till sig av det jag berättar. Under den förra mandatperioden införde vi någonting som vi kallade för äldrecentraler eller äldrevårdcentraler. Tre hann öppna, och det fanns väldigt mycket goda resultat från detta. Det har också inneburit en ökad trygghet för de äldre. Syftet med äldrecentralerna var just att samordna insatserna mellan kommun och landsting och att samla all kompetens kring den äldre, till exempel geriatriker, distriktssköterskor och undersköterskor. I och med Vårdval slås nu det här unika arbetet sönder, eftersom det ekonomiska systemet bygger på att vårdcentralerna måste ta in så många besök som möjligt för att få in pengar till verksamheten. Systemet i sig omöjliggör alltså riktade insatser eftersom pengarna också följer patienten. Samverkan med kommunerna gällande familjecentraler och äldrecentraler har man också slagit sönder. Väl fungerande verksamheter tvingas bort för att man vill ha ett marknadsstyrt system. familjecentral har lagts ned. Äldrecentralerna i och Hökarängen har gått samma öde till mötes. Vårdvalsmodeller växer nu fram i vårt land, precis som ministern sade, och det är bra. Det finns på många håll också en politisk enighet kring det här. Men det som skiljer från andra delar av landet är just den fria etableringsrätten och det ersättningssystem som införs. Ministern lyfte själv fram . lyfts ofta fram som ett gott exempel, och där har man också politisk enighet. Men i den modellen finns inte den fria etableringsrätten. Det är de folkvalda politikerna som styr vården dit behoven är som störst. Det är viktigt att hitta den politiska enigheten för vårdens fortsatta utveckling det håller jag med om. Men för att lyckas med detta måste vi titta på , för det här kommer att bli något helt annat än vad jag faktiskt tror att ministern vill att det ska bli. Det som händer i handlar inte om att utveckla den svenska välfärden. Det är en politik med ideologiska förtecken, där marknaden får styra. Vi har hälso- och sjukvårdslagen som ska garantera alla vård efter behov. Hur ska socialministern kunna se till att lagen efterföljs i ? Som jag sagt vill vi också ha valfrihet i vården, men det som skiljer oss från den förda politiken i är att vi tycker att alla ska ha valfrihet. Det får inte vara så att marknaden ska styra var vården ska bedrivas. Vårdval tar ifrån de folkvalda möjligheten att garantera trygghet för alla. Det finns grupper i vårt samhälle som inte kan välja. På grund av sitt handikapp eller sin ålder är de fast i sitt bostadsområde. Vad händer med de människor som bor i ett område som inte är attraktivt för etableringar? Återigen: Är hälso- och sjukvårdslagen till för alla? Om socialministern anser det kan inte marknaden få styra, utan det måste vara politiken som styr vården dit behoven finns. Hur långt tänker socialministern låta den moderata sjukvårdspolitiken gå? Jag måste också fråga : Är det Vårdval som är modellen som driver ministern nu när ni ska ändra lagstiftningen när det gäller just att införa fri etableringsrätt för hela landet? Tror ministern på allvar att läkare som kan etablera sig till exempel på Stureplan i flyttar till exempel till eller inland om de själva får bestämma? 77 Socialminister (): I har man val. Man väljer till kommunfullmäktige. Man väljer till och man väljer till . Så är det över hela landet, och jag tror att det är väldigt viktigt att vi gör klart vad som är bord och vad som är bord. Väldigt mycket av det som diskuteras är faktiskt Stockholmsfrågor, och lika lite som jag skulle kunna recensera effekterna fullt ut för vårdcentralen i , eller ska jag stå här och tro att jag vet bättre än landstingspolitikerna i . är möjligen ledamot av , och då föreslår jag att denna fråga tas upp där. Är hon inte det går det att kandidera där i nästa val. Min principiella syn är att vårdval är bra, att det spelar en roll för att höja kvaliteten, effektiviteten och tillgängligheten. Det leder till kvalitetsförbättringar och större möjligheter för anställda att hitta en roll inom hälso- och sjukvården som fungerar bra. Min grundläggande hållning är förstås också att hälso- och sjukvården ska ges till alla. Alla är lika mycket värda, och vård ska ges efter de behov som finns. Tricket för våra landstingspolitiker är att hitta en avvägning när det gäller ersättningssystemen som gör att det fungerar så bra som möjligt. Vi genomför ett understödjande arbete som siktar på att kunna ge ett bättre stöd i just det arbetet. Det här är en svår konst, och jag säger inte att vi sitter på hela sanningen, men jag tror att det är en nytta med att fler samtalar och bidrar till att utveckla ersättningsmodellerna. Vårdvalsmodellen tror jag har kommit för att stanna, eftersom det är en klok tanke i grunden. Jag tror att det är ett bra sätt att få de effekter vi vill se inom hälso- och sjukvården: bättre tillgänglighet, att vården finansieras gemensamt och ges efter behov. 78 (): Socialministern har ändå ett övergripande ansvar för att hälso- och sjukvårdslagen följs, det har vi också här i . Det handlar om att alla ska få den vård som krävs. Därför tycker jag att det är viktigt att vi för den debatten här i parlamentet, inte enbart i . Jag vet att den diskussionen förs i även om jag själv inte är landstingspolitiker. Jag tycker att det är viktigt att man lyfter fram den här frågan. Då kan du inte bara raljera bort den och säga att det inte är ditt bord. Det är det ju. är stort, så det här kommer naturligtvis att få konsekvenser för hela landet. Min fråga till dig var: Är det här en modell som du tycker att man ska genomdriva i övriga landet? Här försöker jag ändå berätta om de konsekvenser som det här systemet har fått. Dessutom är det en kostnadsdrivande reform. Vi kan redan nu se att de här vårdcentralerna har etablerat sig i vissa områden där man tror att de ska kunna ge stora vinster. Eftersom kraven att etablera sig inte är så höga har det lett till överetablering i attraktiva områden. har flera etableringar visat sig olönsamma, och då har vårdcentralerna lagts ned. Då har det kostat väldigt mycket pengar. Det här sker i ett läge där vi ser en oroande ekonomisk utveckling i . Redan nu är det minus i sjukvårdens budget, och ligger det besparingskrav på . Men återigen: Vårdval , inte vårdvalet i sig, har inneburit att resurser flyttas från fattiga områden som och till välbärgade områden i som Stureplan och . Vi har redan överetablering i , till och med i välbärgade förorter. Det är inte ett fritt vårdval utan en klasspolitik som ökar skillnader mellan fattig och rik och mellan sjuk och frisk. Jag vill passa på att önska fru talmannen och övriga i kammaren och naturligtvis socialministern en trevlig midsommar och en skön sommar. 79 Socialminister (): frågar mig om Stockholmsmodellen är en modell att genomdriva i hela landet. Nej, det tror jag förstås inte. Det var därför som jag gav ett sådant svar som jag gav inledningsvis. Jag talade om att jag tror att vårdvalsmodellen är någonting att genomföra i hela . En utredare har lämnat förslag till hur det skulle kunna se ut, med stora möjligheter för regionerna att själva utforma modellen på det sätt som passar bäst lokalt. Självklart finns det myndigheter som ständigt följer det här och svarar för tillsynsverksamhet. Vi har öppna jämförelser som gör att vi kontrollerar resultaten. Kvalitetsindikatorerna har samma effekt. Det är inte min sak som statsråd att recensera enskilda landstings politik lika lite som att recensera olika kommuners politik. Jag tycker att man kan lyfta fram goda exempel, och jag vill gärna lyfta fram framför allt . Där är det politisk enighet, och de har varit banbrytande. Där har man haft systemet i sjön längre, och man har genom de uppföljningar som görs på vetenskaplig grund kunnat se väldigt positiva effekter. Jag tycker att det är väldigt viktigt att landstingspolitiker runt om i hela landet följer den här utvecklingen för att kunna lära hur vi kan utveckla svensk hälso- och sjukvård, som ju redan är i världsklass, så att den blir ännu bättre. kvarstår tyvärr väldigt många utmaningar och problem som vi har att kämpa med, bland annat när det gäller tillgänglighetsfrågorna, som vi är fast beslutna att ta itu med. vill jag än en gång önska alla i kammaren en riktigt glad midsommar. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2007/08:783 om äldres tillgänglighet i vården 80 Socialminister (): har frågat mig vad jag gör för att få mer forskning på äldres sjukdomar, öka utbildningen i geriatrik på olika nivåer, för att fler äldre ska få chansen att träffas och för att förbättra samarbetet mellan kommuner och landsting vid vård av äldre samt vilka initiativ jag avser att ta för att öka äldres tillgänglighet i vården. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vidare ska vården ges med respekt för alla människors lika värde och den enskilda människans värdighet. Den som har de största behoven av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. Det är landstingens ansvar att organisera hälso- och sjukvården så att den uppfyller kraven i hälso- och sjukvårdslagen. Forskning inom medicin och livsvetenskaper är ett prioriterat område för regeringen, och regeringen avser att återkomma i frågan i den kommande forskningspolitiska propositionen. Några av målen för äldrepolitiken är att kunna åldras i trygghet och att ha tillgång till god vård och omsorg. För att nå målen krävs bland annat samverkan mellan olika aktörer, yrkesgrupper, frivilligorganisationer och olika huvudmän. En förutsättning för en trygg äldrevård är också att utveckla kunskap, satsa på forskning och metodutveckling samt att nya evidensbaserade metoder får spridning i hela landet. Regeringen genomför därför stora satsningar på vården och omsorgen om äldre personer bland annat genom ett stimulansbidrag till kommuner och landsting på . Områden som prioriterats inom ramen för detta bidrag är bland annat läkartillgång, läkemedelsgenomgångar, samverkan kring rehabilitering, demensvård, kost och nutrition, förebyggande arbete och att äldres sociala behov uppmärksammas i större utsträckning än . finns en besöksgaranti inom primärvården. tecknades en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting, SKL, om att utvidga besöksgarantin till en vårdgaranti som också omfattar väntetid till behandling. För att täcka de ökade kostnaderna för införande av vårdgarantin tillförs landstingen . fick landstingen dessutom extra, det vill säga totalt för genomförandet av vårdgarantin. Vårdgarantin följs upp av i samverkan med SKL. Regeringen har tagit initiativ till utredningen om patientens rätt i vården. Utredaren ska bland annat lämna förslag till lagreglering av den nationella vårdgarantin och det fria vårdvalet. Förslag i dessa delar kommer att lämnas . Alla medborgare ska känna sig trygga med att vården finns lätt tillgänglig när de behöver den. De nationella satsningarna på att förbättra tillgängligheten och stärka patientens ställning ger goda förutsättningar för att nå målet om en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. 81 (): Tack, ministern, för svaret! kommer en 08 till, men det är 08 , så ministern får väl stå ut med det. Jag tycker att det är fint att det, som ministern pekar på, satsas på äldre. Enligt svaret prioriteras läkartillgång, läkemedelsgenomgångar, samverkan kring rehabilitering, demensvård, kost och nutrition, förebyggande arbete, och de äldres sociala behov uppmärksammas i större utsträckning än . Det låter bra, ministern, men hur är det i verkligheten? Jag kan inte låta bli att ta exempel från den verklighet jag lever i här i . Här har inte tillgängligheten ökat, tvärtemot. Precis som här har sagt har Vårdval , som man pratar så mycket om, inte betytt att fler äldre får välja. Nej, det har inneburit att läkarna får välja. De får välja var de vill etablera sig. Det är klart att de gör det där det finns en bra marknad, det vill säga där det bor folk med högre utbildning som har mer råd och som efterfrågar mer medicinsk kompetens. Det visar inte minst den undersökning som går att hämta på hemsida om behov av hälso- och sjukvård i utifrån ett befolkningsperspektiv. Som har sagt har flera närakuter i ytterområden fått stänga igen. Och det är ministerns kamrater i som tillsammans med övriga borgerliga landstingsledamöter har beslutat om det. Man har lagt ned de äldrecentrum som har funnits i det blå , i det blå och till och med i Hökarängen, även om de så sent som fick ett väldigt gott betyg. De var sådana äldrecentrum som faktiskt hade kunnat visas upp som bra att satsa på också för andra regioner än för oss i 08-regionen. Alla medborgare ska känna sig trygga med att vården finns lätt tillgänglig när den behövs, säger ministern vidare i svaret. Det låter bra, herr minister. Men, återigen, det speglar ju inte riktigt hur det är, för verkligheten är att hälsoklyftorna växer. Det säger till och med i sin rapport.