prot · GV09124 · 2008-06-09 00:00:00 — Jag vill börja med att återigen betona att regeringen lägger fram förslaget eftersom vi anser att alla djur har rätt till samma höga skydd. Som jag sade i mitt inledningsanförande tror jag inte att alla problem automatiskt löses i och med detta förslag, men det är ett sätt att komma vidare på den väg som jag är övertygad om att både och jag vill gå. Varför lägger vi då fram detta förslag, mer konkret? Ja, det beror inte på att jag misstror kommunerna. Jag är sprungen ur kommunpolitiken och tror på de nära besluten. Låt mig bara konstatera att verksamheterna blivit betydligt mer specialiserade i dagens samhälle än de var för något decennium sedan. Vi har fått nya produktionsdjur. Som exempel kan nämnas strutsar, där det fordras specialkunskaper. Men vi har dessutom fått en stor mängd nya sällskapsdjur varaner, sköldpaddor och olika typer av ormar där det också fordras specialkunskaper. Även de har rätt att få sitt skydd kontrollerat av en behörig myndighet. Det är lättare om organisationen blir något större, liksom det är lättare att täcka upp för varandra den gången man väljer att byta arbete, har semester eller möjligen måste vara hemma med sjukt barn. Det är inte lätt i den kommun som endast har en del av en tjänst avdelad för detta. Därtill är det helt omöjligt att upprätthålla någon som helst jourverksamhet. 140 i (s) replik: Det är ganska intressant att höra, för om förslaget genomförs torde det landa i att det kommer att finnas ett antal miljö- och hälsoskyddsinspektörer i kommunerna som inte längre kommer att kunna ha heltid. Därmed kommer deras möjligheter att vid sjukdom och annat kunna växla mellan arbetskamrater att bli svårare. Med det kanske man inte har lagt in i förslaget. Jag håller med om att alla djur har rätt till samma höga skydd, oavsett var i landet de finns. Det är precis därför jag är så oroad över att man lägger över ansvaret på länsstyrelserna i stället för kommunerna, eftersom vi har ett antal län i detta land som är gigantiska till ytan. Jag har fortfarande inte riktigt förstått detta. Jag tycker att man talar emot varandra. Å ena sidan ska man ha arbetskamrater. Man ska kunna hjälpa och stötta varandra. Å andra sidan säger man att det kanske är så att det ska finnas någon i , någon i och någon i . Men då har man inte arbetskamrater man kan dela de vardagliga bekymren med i jobbet, vilket är något som jag vet att djurskyddsinspektörerna pratar om som anledning till att de tycker att förslaget är bra. Jag har väldigt svårt att inse hur ni ska kunna pussla ihop detta till ett fungerande system. Jag skulle också vilja höra om ministerns syn på effektivitetsvinsterna igen. Flera personer i form av olika typer av tillsynsmän ska ut på samma gårdar. Kommer det av jordbrukarna själva att uppfattas som en förenkling att man ska dela upp de olika tillsynstillfällena? 141 Jordbruksminister () replik: Låt mig börja med den sista frågeställningen. Vi har i vårt något som heter tvärvillkor. I de villkoren för att man ska få ut jordbruksstöd som går genom EU finns en bestämmelse om att det på gården ska finnas ett gott djurskydd. Det har varit omöjligt för att redovisa detta då inte alla kommuner har den tillsyn som detta regelverk föreskriver. Vi måste enligt min uppfattning se till att åtminstone leva upp till de minimikrav som finns i våra gemensamma EU-regler. Det gör vi inte med den kontrollorganisation som finns . Låt mig därtill än en gång repetera att vi har ganska många nya specialiserade verksamheter i olika skepnader i vårt land som det är svårt för en ensamarbetande människa att vara uppdaterade på ständigt och jämt, speciellt om man inte ens har en heltidstjänst. Det blir något lättare om man kan dela det här på ett större antal människor. Därtill skulle jag återigen vilja poängtera att länsstyrelserna fattar avgörande beslut kring omhändertagande, djurförbud och förprövningar av djurstallar för produktionsdjur. Man har dessutom all annan kontroll för att få ut jordbruksstöd, vilket innebär att man i viss mån kan rationalisera verksamheten på så sätt att man ändå utövar kontroll över företaget i fråga. 142 () replik: Jag tänkte börja med att prata lite grann om specialkunskaper runt djur och hur djurskyddsinspektörer på många håll jobbar . De jobbar väldigt mycket förebyggande, och det tror jag att vi alla är eniga om är det absolut bästa. Man är ute i skolor och informerar om djur. Det finns en bit där som inte alls omnämnts. Jag tänkte läsa upp lite grann ur ett mejl som jag har fått från en av de inspektörer jag har varit i kontakt med: Vi inspektörer i alla kommuner i det här området har ett väl fungerande kontaktnät, och vi hjälper varandra. Vi har kontakt via både dator och telefon. åker vi även över kommungränserna och hjälper varandra fysiskt, om det skulle vara besvärligt. Vi träffas någon halvdag då och då för att lufta våra problem. Vi har en gemensam semesterlista, där även fler kommuner ingår allt i syfte att ingen kommun ska vara utan djurskyddsinspektör. De vanliga inspektörerna i respektive kommun vet att det någonstans inom området finns en djurskyddsinspektör i tjänst som kan ställa upp med råd eller fysiskt åka över för att ta tag i ett besvärligt ärende. Man har samarbetsavtal som gör det juridiskt okej att komma till de andra kommunerna, skriva förelägganden och så vidare. Vi har det så inom hela miljösektorn. Alla kommuner kan köpa enskilda ärenden eller lite mer omfattande tillsyn av varandra beroende på den kompetens som finns på respektive kontor. Det är alltså så det går till i många områden i landet. Det är inte alls så stuprörsaktigt att det sitter en ensam inspektör någonstans och väntar på att få arbetskamrater. Man jobbar på ett helt annat sätt. Det här tycker jag inte alls finns med i det som vi diskuterar . Vad man också är väldigt orolig för är vad som händer med sällskapsdjuren. Jordbruksministern har talat om att alla djur ska ha rätt till samma höga skydd. Är oron befogad? 143 Jordbruksminister () replik: Låt oss konstatera att det är få organisationer och myndigheter i vårt land som bedriver en så omfattande rådgivningsverksamhet som länsstyrelserna. Vi har särskilda pengar till att de ska kunna vara ute för att ge bland annat djurägare råd och dåd för förbättring av verksamheten. Men man är också rådgivare i samband med förprövningar av djurstallar. Jag påstår att länsstyrelserna nog är de som har mest kontakter med de produktionsjordbruk som vi har i vårt land. De bör också vara mest lämpade att överta den här verksamheten. Vad beträffar sällskapsdjuren kan vi först konstatera att det kanske är det som är allra mest eftersatt . ska vi notera att produktionsjordbruken får betala för sin kontroll, vilket sällskapsdjursägarna inte gör. blir det avgiftsfritt för alla djurägare, oavsett om man har produktionsdjur eller bara sällskapsdjur. Därtill har vi en ganska stor mängd nya ska vi kalla dem så djur i vårt land, vilket också kräver specialkunskaper, vilket är svårt att upprätthålla när man har en liten organisation. Allra sist skulle jag vilja säga att inte alla djur har turen att bo i område. Jag vill att alla djur i vårt land ska ha det bra och kunna framleva sina liv på ett värdigt sätt. 144 () replik: I debatten har vi hört alla säga att det finns brister i landet och i kommunerna. Men som jag påpekade i mitt inledningsanförande har bristerna varit i alla led. Därför är det lite snedvridet när man skyller på att det bara är i kommunerna det har brustit. Det finns en kedjereaktion här. Detta tycker många inspektörer är en lite orättvis beskyllning, skulle jag vilja påstå. Man har också vittnat om att det är väldigt många sällskapsdjursärenden i vissa kommuner. I en mellansvensk kommun har det bara varit sju hundanmälningar och sex kattärenden. Alla har varit befogade. Man ser förändringen som att det kommer att bli ett sämre skydd för sällskapsdjuren. fick jag lite svar här, men jag funderar trots allt fortfarande på om vi täcker upp detta. Jag funderar också på det totala djurskyddet och hur vi kommer att följa upp det utifrån det här. Kan vi verkligen vara säkra på att detta förslag är det som kommer att lyfta upp djurskyddet ännu mer? 145 Jordbruksminister () replik: Låt mig först säga att jag värdesätter den här debatten. Det gäller inte bara utan samtliga debattörer . Detta är för mig en oerhört viktig fråga, och vi ska försöka hjälpas åt så att det blir så bra som möjligt. Så till frågeställningarna. En fördel som jag ser apropå sällskapsdjuren är att det blir svårare för den som missköter sitt djur att flytta runt mellan kommunerna. Det är ganska vanligt, inte minst i de lite större tätortsområdena vi har i vårt land, att man byter kommun och startar från noll i den kommun som man flyttar till. Det arbetet underlättas när vi lyfter kontrollen till länsstyrelsenivå. Jag har ett antal gånger nämnt att det blir betydligt lättare att kompetensutveckla personal. Det blir lättare att ha en samlad rådgivning för djurägare. Det gäller såväl sällskapsdjursägare som produktionsdjursägare. Slutligen kommer jag till frågeställningen om det är möjligt att följa upp. Det inte bara är möjligt, utan det följs upp. Vi har som land att redovisa till Europeiska unionen hur vi sköter vårt djurskydd. Så här långt har vi tyvärr fått redovisa att alltför många kommuner inte har följt det som de i lag är ålagda att följa. Vi måste göra någonting åt det. Mitt svar på detta är framlagt som förslag i form av en proposition. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § hantering av arbetsskadeförsäkringen Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2007/08:SfU13 hantering av arbetsskadeförsäkringen (framst. 2007/08:RRS28). 146 (): Jag vill börja med att yrka bifall till våra socialdemokratiska yrkanden i ärendet. Det handlar om att har skrivit en rapport om arbetsskadeförsäkringen och föreslagit en rad åtgärder som vi försöker fånga upp i vår motion. Vi socialdemokrater har trott och kanske också i det här ärendet vad gäller arbetsskadeförsäkringen, eftersom den är så viktig att socialförsäkringsutskottet skulle kunna hitta delar att komma överens om. Det gäller inte minst åtgärder för arbetsplatserna, arbetstagarna, arbetsmiljön och det förebyggande arbetet. Det handlar om att hitta delar och skrivningar som gör att vi kunde få en bättre situation på de svenska arbetsplatserna. Så är det icke heller i detta fall. Vi konstaterar att alla våra förslag, allt vårt tankearbete och alla idéer avstyrks. Det gör också , som har skrivit i detta ärende. Vi vill inledningsvis göra klart och markera från vår sida att vi har ett mycket stort förtroende för och dess personal. Den frågan kommer kanske att diskuteras här. Därför vill jag från vår sida omgående göra den markeringen. Det är likadant med det som vi vid så många tillfällen har diskuterat, nämligen en nollvision i arbetslivet. Där ska man kunna se människan i sin helhet. Jag vill också inledningsvis markera att det finns många bra arbetsgivare. framställs det som att det inte finns när man för den typ av diskussion som vi nu ska föra. Det finns många bra arbetsgivare, och det finns de som är betydligt mindre bra. Dem riktar vi naturligtvis kritik mot. Vi tycker också att det har varit och är bra att det kommer utomstående organ, som i detta fall , som gör en genomlysning av tillvägagångssättet, det vill säga det sätt man arbetar. Man lämnar också förslag på hur man ytterligare skulle kunna få en bättre tillämpning av försäkringarna. Man har andra ögon och öron än de som själva är inne i tillämpningen och hanteringen dagligdags. Av den anledningen har vi också stött och tagit upp vissa delar i deras förslag. Det är också viktigt att se helheten i människors vardag både privat och i arbetslivet. Ofta gör vi så här i att vi diskuterar olika enskilda ärenden. Det kan man tycka är formellt sett bra. Men måste man också försöka skaffa sig en överblick och kunna se helheten i människors vardag. Jag ska göra en liten reflexion utifrån förra veckans diskussion om rehabkedjan. Det beslutet förvånar oss opponenter med tanke på den massiva kritik som har väckts från arbetsmarknadens parter, från vår sida men inte minst handikapprörelsens olika organisationer. Man kan nästan säga att det var om inte en stormapplåd så en rejäl applåd vid beslutet. Vid det tillfället sade jag att sanningen brukar hinna ifatt, och det gör den förmodligen också i ert fall. Men vi har naturligtvis respekt för demokratins regler som de är. Som vi ser det blir ett beslut ovanifrån inte bättre i förhållande till ett utanförskap. Det är inte bra när de hittar varandra, tyvärr. Tyvärr kommer människor till skada på de svenska arbetsplatserna , och . Det handlar om olyckor och arbetssjukdomar, och en del får tyvärr skada och men för livet. En del förolyckas också på arbetsplatserna. Bara för någon vecka sedan var det inte mindre än sex löntagare som inte kom hem till sin familj. De förolyckades på arbetsplatserna. I en sådan här diskussion finns det anledning att påminna oss om att det kanske inte är omedelbara saker som händer. Det kan också vara gamla skador och arbetssjukdomar, till exempel den typ av skador som orsakades av asbest. Det avlider två personer som skadats av sin tidigare dåliga arbetsmiljö. Det handlar om dåliga förhållanden på arbetsplatserna som gjort att de fått lungcancer. Det kan handla om radon, många andra saker vid kemikaliehantering eller andra saker som tyvärr gör att människor avlider. Alla vi som har tidigare erfarenhet av skador inte minst vad gäller asbest vet att det i många delar är aktuellt även . Vi har sett de personerna med sina små syrgastuber i någon typ av handväska eller på ryggen med en slang upp i näsan som för syre ned i lungorna så att de ytterligare ska kunna överleva . Det är just dessa yrken som vi har försökt fånga upp i vår motion. Det gäller att se till att hanteringen av arbetsskadeförsäkringen blir effektiv och rättssäker. Ett annat yrkande vi har är att arbetsskadeförsäkringen ska hanteras jämställt. Där har socialförsäkringsutskottet tidigare framfört kritik. Det har man inte gjort , eftersom ni valde en annan linje. har socialförsäkringsutskottet med borgerliga riksdagsledamöter och vi tre från oppositionen samfällt påpekat vikten av att försäkringen ska hanteras jämställt. Vi har gjort skrivningar tillsammans. Män och kvinnor ska behandlas rättssäkert och likvärdigt utifrån sina förutsättningar. Det har varit jämställdhetsanalyser, genderperspektiv och genusperspektiv. , för att nå detta, fann vi ordet könskonsekvensanalysperspektivet. Det är ett långt och härligt ord. Men vi konstaterar nu tillsammans med att vi inte har nått målet på det sätt som vi hade önskat. Likadant ställer vi oss frågan: Varför har det blivit en tydlig minskning av antalet arbetsskadeanmälningar och arbetssjukdomar? Är det så att vi ser ett trendbrott nu ? Eller är det någonting annat som börjar manas fram på våra arbetsplatser, att det inte är lönt att anmäla? diskuterade vi rehabkedjan. Blir arbetsmiljön bättre och arbetsskadeanmälningarna färre för att det har blivit bättre på de svenska arbetsplatserna? Nej, det kanske inte är så. Förmodligen är det inte ett trendbrott som vi ser. Det kan bero på andra faktorer. Ett av de yrkanden vi framförde gjordes i förhoppningen att ni från den borgerliga sidan också skulle tycka att det var intressant och viktigt att klara ut hur det låg till, men så blev det inte. Det gäller också den fråga som ni inte besvarade . Vi hade representanter, bland annat , som ställde minst sju frågor. Jag ställde själv frågor. Blir arbetsmiljön bättre? Blir det tryggare på våra arbetsplatser när ni ger mindre i anslag till ? Blir det bättre när socialförsäkringsnämnder avskaffas och försäkringsdelegationer tas bort? Blir det bättre hantering och tryggare på våra arbetsplatser? Det är det stora misstag som vi har anklagat er för och som vi hela den här perioden kommer att förfölja er med genom att fråga: Varför? Ni måste besvara frågan. Blir det bättre när 400 forskare i får lämna sin arbetsplats med all sin kunskap, sitt kunnande och sin forskning? Vi skulle kunna diskutera de olika frågorna, kanske tillsammans med er om ni tycker att det är intressant. Svara på frågan, så att vi kan föra en diskussion vidare! Varför gör ni på det här viset? Jag ska inte ta upp frågan om sjukförsäkringen utan mer gå över till att fundera över arbetsskadeförsäkringen. ser allvarligt på de iakttagelser man gör. Man rekommenderar att ta ansvar för uppföljning och uppdatering av kunskap om arbetsskadebedömningar, att ta del av forskning om samband mellan skada och arbete samt att förbättra samordningen mellan arbetsskade- och sjukförsäkring. Vi har funderat mycket och diskuterat detta när man ändå tar upp det som man gör. Även om vi vet att har förändrat sitt arbetssätt och gjort en omorganisation som vi tolkar till det bättre finns många av de här synpunkterna kvar. Frågan till er blir naturligtvis: Vad var det som gjorde att ni inte ville gå vidare och fördjupa och förtydliga frågan om forskningen? Forskningen är så viktig och väsentlig när det händer skador på arbetsplatserna och när det blir arbetssjukdomar för att man ska se till att inte fler drabbas. Även om det är hårt för dem som har drabbats ska vi lära för framtiden. Där skulle forskningen kunna göra mycket. Vi har några tveksamheter som gäller arbetslinjen. Vi är de första att ställa upp på att det är arbetslinjen som ska gälla, bara det inte får den betydelsen för framtiden och att ni funderar i de banorna att själva försäkringen, som är så viktig, får mindre kraft och genomslag för den enskilde. Det är därför som arbetsskadeförsäkringen finns till. Det är den äldsta av alla försäkringar. Redan då insåg den tidens arbetsgivare att det var viktigt att kompensera de arbetare och tjänstemän som på något sätt kom till skada. Vi hoppas att ni fortfarande kan ha kvar den känslan så att inte arbetslinjen i den delen betyder förändringar i tryggheten med bra socialförsäkringar. Den som har tid och lust kan gå ända tillbaka till 1600- och när det gäller hamnarbete i hamnar. Man hade faktiskt också en typ av försäkringslösning. Alternativet var att någon fick gå runt på arbetsplatsen med mössan och be om en skärv till den som hade råkat ut för en olycka. Vi känner oro över det som kanske inte uttalas, men som finns kvar, nämligen att om ni kör för hårt i försäkringssystemet öppnar man fortare än vad man kanske hade tänkt sig för ett tvåtredjedelssamhälle där två tredjedelar har det bra och en tredjedel har det sämre. Man ska inte leva på försäkringslösningar, arbetsskadeförsäkringen eller någon typ av livränta, men om någon oförskyllt kommer till skada eller får en arbetssjukdom på grund av arbetsplatsens farlighet ska man kompenseras. Om man tvingas att ta ett sämre jobb ska det vara som om man var kvar i det gamla jobbet. Det är viktigt. Finessen med arbetsskadeförsäkringen är den riskspridning som finns mellan branscher och arbetsplatser. Finessen är också att den omfattar både arbetstagare och arbetsgivare. Alternativet om man inte har arbetsskadeförsäkringen är att man får träffas i långdragna processer i domstolarna för att klara ut huruvida någon har skuld eller skyldighet till en ekonomisk kompensation. Att alla är kollektivt försäkrade är också väldigt viktigt. Det har dykt upp en fråga som det finns anledning att väcka. Bara för någon dag sedan stod det i massmedierna att Regeringsrätten i en dom har sagt att kraven för att få a-kassa är att man ska söka arbete i hela . skiljs vi strax . Den här processen kommer naturligtvis att gå vidare på ett eller annat sätt. Kommer ni att analysera den domen? Är ni beredda att göra någon förändring? Det innebär att man som arbetslös skulle vara skyldig att söka arbete i hela . Det får som konsekvens att man får det landets trygghetssystem. Vad gäller arbetsskadeförsäkringen är den helt annorlunda om man tvingas jobba i eller . De har en helt annan arbetsskadeförsäkring, där en del sjukdomar inte ingår. Jag begär inte att ni ska svara på frågan , men det är en viktig fråga att ta med sig. Man pekar på att bifallsfrekvensen varierar stort mellan olika län. Bor man i eller är det lättare att få en arbetssjukdom godkänd. Är man kvinna och bosatt i eller är det inte på samma sätt. Varför är samma giltiga försäkring så olika i olika delar av landet? tror att det är externa faktorer. säger att man måste titta på om det är det eller något annat. Jag ser fram emot den debatt som vi ska ha om varför ni har valt att göra som ni gjorde. 147 (): Vi behandlar en skrivelse från . Det är en skrivelse som kritiserar hantering av arbetsskador. Vi har som jag har varit med fått ta del av och debatterat andra skrivelser från där kassan och hanteringen av socialförsäkringen har kritiserats. har i många fall föreslagit förändringar och förbättringar för att komma till rätta med de problem som man har upptäckt. Det är förändringar och förslag som utskottsmajoriteten tyvärr aldrig har tagit till sig. Att utskottets majoritet avstyrker oppositionens motioner var väl väntat, men jag tycker att det är synd att utskottet i sitt ställningstagande inte tar till sig av kritik och tillstyrker deras förslag. I sin rapport har konstaterat stora skillnader i beslut om arbetsskadeersättning till kvinnor respektive män. Man har sett skillnader mellan olika regioner. har man konstaterat att det inte finns några bevis för att bedöma om skillnaderna har sakliga grunder. Vad beror det på att det bedöms så olika? Det finns ingen som kan svara på det. Det här är allvarlig kritik, men den är tydligen inte tillräckligt allvarlig för att högermajoriteten ska lyssna. Män får sina arbetsskador erkända i betydligt större utsträckning än kvinnor, precis som vi hörde . menar att inte har tagit sitt ansvar när det handlar om att sammanställa, uppdatera och sprida kunskap om forskningsrön och de kunskaper som finns i de här frågorna. Det finns trots allt både kunskap och forskning om strukturella skillnader mellan kvinnor och män. Jag är fullt övertygad om att det inte beror på en slump att kvinnor har mycket svårare att få sina arbetsskador erkända än män. har själv lämnat en rapport som heter Skillnader i beviljandefrekvens vid beslut om arbetsskadelivränta för kvinnor respektive män. Jag ska citera lite grann ur rapporten: Chansen att beviljas livränta varierar mycket mellan olika yrkesgrupper och är relativt hög inom några typiskt mansdominerade yrkesgrupper. Den lägsta chansen att beviljas livränta finns däremot inom en yrkesgrupp med stor dominans av kvinnor. Oavsett vilken yrkesgrupp man studerar beviljas dock större andel av männen livränta. Ser man till samtliga som sökt livränta på grund av arbetssjukdom har av kvinnorna och av männen fått livränta beviljad. Det är alltså mer än dubbelt så hög andel av männen som av kvinnorna som fått livränta. De förändringar av försäkringarna som genomfördes hade som syfte att rätta till de här könsskillnaderna. Men tyvärr har vi inte sett något resultat av det . Den rapport som jag pratade om visar också att det förekommer stora skillnader mellan olika län. Frekvensen av beviljande ligger mellan . Det blir kanske bättre med den koncentrerade handläggningen, men vi vet inte vilka siffror som kommer . Förhoppningsvis rättar man till en del problem med detta. Dessutom, precis som vi hörde alldeles , har födelselandet stor betydelse för möjligheterna att få livränta beviljad. Kvinnor och män födda utanför och EU har betydligt lägre chans att beviljas livränta, både vid arbetssjukdom och vid olycksfall. Den allra sämsta möjligheten att få livränta har kvinnor från övriga världen, det vill säga kvinnor som kommer från länder utanför EU och . Det är precis som vanligt; det lönar sig att vara man. Är man dessutom en svensk man lönar det sig allra bäst. Den rapport som jag pratar om och den här skrivelsen går lite grann om varandra . Förhoppningsvis kommer att ta till sig sina egna slutsatser.