prot · GV09130 · 2008-06-17 00:00:00 — Lagförslaget utgör ett hot både mot den personliga integriteten och mot pressfriheten. Återigen: Hur ska jag och andra journalister få tips till redaktionerna när meddelarfriheten i praktiken avskaffas genom signalspaningarna? Det är dags att ta på sig trenchcoaten igen och träffa Deep Throat i garaget, som och gjorde . Det har citerats flitigt här i kammaren tidigare i debatten. Det har företrädesvis varit amerikanska tänkare. Jag tänker citera en svensk kvinna, nämligen , förbundsordförande i . Hon säger så här till TT : har denna riksdag fattat beslut, på beslut, på beslut om tvångsmedel som urholkar grundlagen. utdelar man det stora dödshugget mot källskyddet. Det är förfärligt. Jag kan inte förstå hur detta kan hända i . Det sade hon till TT . Hon tillägger: Det skulle ha varit en våt dröm för att ha de här möjligheterna. Jag håller med. Det är ruggigt. och säger nej. säger nej, och likaså. Vilka är det då som säger ja? Jo, det är borgerliga politiker som annars säger sig värna den personliga integriteten och individens frihet. Det är dessa borgerliga politiker som blir förkämpar för inskränkningar i press-, meddelande- och yttrandefrihet i . Var finns nu alla liberaler som värnar de liberala idéerna? Jag ska avsluta med att läsa ur ett av alla de hundratals mejl som vi alla har fått i frågan: Jag kan inte förstå hur en demokratiskt vald representant i den svenska kan stödja ett förslag för uppsamling och lagring av all modern kommunikation. generationer svenska politiker har ju tvärtom skapat lagar för att säkra medborgarnas fri- och rättigheter. Jag kan inte heller förstå det. Jag yrkar därför avslag på punkt 1 i betänkandet. 181 () replik: Jag vill erinra om att de uppgifter som gäller källskyddet eller efterforskningsförbudet i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen omgående kommer att förstöras, om de till äventyrs skulle fångas upp av FRA. har efterlyst förbättringar på olika punkter av det här förslaget. Jag tänker använda den här repliken till att säga att det nu finns en överenskommelse mellan partierna i alliansen i försvarsutskottet med utgångspunkten att utskottets kompletteringar från behandlingen till regeringen ska beslutas som tillkännagivanden. De är fem till antalet och rör en lång rad viktiga frågor för att den här processen och tillämpningen ska bli så rättssäker och trygg som möjligt. Sedan är vi överens om att en ny myndighet, utformad som en domstolsliknande nämnd, särskilt ska inrättas för att pröva just tillståndsgivningen. Det kommer alltså inte att vara en myndighet som hanterar både kontroll och tillståndsbeslut, utan det kommer att delas upp. Regeringen ska i sina beslut om inriktningar också ha en skyldighet att ta hänsyn till enskildas integritet, uttryckligen. Den domstolsliknande nämnden ska vidare fatta beslut om huruvida synnerliga omständigheter föreligger för sökning på person, vilket innebär att också sökbegreppen i de fallen kommer att bli föremål för en särskild tillståndsprövning. 182 () replik: Jag har varit här i kammaren . Jag har hört den här föreläsningen tidigare. Jag har hört vad har sagt. Däremot förstår jag lika lite som alla andra som tydligen tillsammans med mig är oroliga och säger att det här är ett väldigt stort hot mot vår integritet. Jag förstår inte hur det här ska göra att man kan känna sig säker. När man fiskar i grumliga vatten får man upp fiskar, inte bara dem man fiskar efter. Man får upp en del andra fiskar också. Vi kan inte alls garantera källskyddet, för det är avlyssnat. Ingen, vare sig eller jag, kan gå ed på att det inte läcker. Det läcker naturligtvis från en sådan signalspaning som det gör från poliser, som det gör från alla andra också. Därför tror vi inte på det. Det är ett jättestarkt argument för att det inte ska användas. Det handlar om källskyddet, om meddelarskyddet. Det blir otroliga ingrepp i press- och yttrandefriheten. Det sade också som har haft sin vånda. Han sade att det här är det största ingreppet i den personliga integriteten som han har varit med om. Delar inte den uppfattningen? Med de här punkterna som vi har hört dig nämna , är du helt på det klara med att det inte finns några som helst problem för pressfriheten och yttrandefriheten, för källskyddet? 183 () replik: Jag tror att jag har varit noga med att understryka att varje sådant här förslag innebär en risk av olika slag. Det kräver noggranna avvägningar. Vad beträffar eventuella läckor från FRA beträffande uppgifter som egentligen omgående ska förstöras kan jag konstatera att de tjänstemän som gör sig skyldiga till detta kommer att riskera straffrättsliga påföljder både i form av böter och fängelse. Den uppräkning som jag gjorde i punkter här har möjligen inte hört tidigare. 184 () replik: Jag har hört diskutera de här punkterna delvis tidigare här . Men jag förstår inte. Vad är det i dem som skulle göra att jag och alla andra som är oroade över press- och meddelarfriheten plötsligt skulle säga: Ja, det här är jätteokej. Varför har inte sagt det här tidigare? Det gäller hela , Författarbundet och Europeiska journalistfederationen. Varför har du inte sagt det här så vi kunde säga att vi oroar oss alldeles i onödan? Eller är det något som kom upp precis nu i stunden? I så fall är det ju beroende på att det har varit den här rörelsen. Det har varit en massrörelse som jag inte tror att någon av oss har sett maken till på väldigt . 185 (): Jag har följt debatten i den här salen från min kammare och och månader som har gått sedan den såg dagens ljus. Jag är uppriktigt bekymrad, inte bara på grund av de skäl som har anförts här, både från majoriteten och från oss i oppositionen mina miljöpartistiska vänner tog upp viktiga ståndpunkter. har det pratats om att det finns en hel del opinion, däribland medierna, ledarskribenter, så kallade experter, vanligt folk och bloggare som har tyckt i den här frågan. Jag har inte kunnat se så många som tycker att det här är så bra. Däremot har vi läst, hört och sett att det finns många som tycker att det här är dåligt. En ledarskribent skrev om den här propositionen som regeringen har lagt fram och som betänkandet hanterar. När denna ledarskribent skriver i sin tidning är det svårt att hålla sig för skratt, som vi vet att det här är allvarligare än så. Jag ska återge några rader från ledarskribenten: med den diskreta rubriken försvarsunderrättelseverksamhet har många formuleringar med litterära kvaliteter, skriver han. Sökbegreppen får inte vara direkt hänförliga till en viss fysisk person om det inte är av synnerlig vikt för verksamheten. I klartext: allt som Storebror uppmärksammar per definition är viktigt måste du räkna med att man kan söka även på ditt namn. Han fortsätter vidare: Tillstånd får endast lämnas om syftet med inriktningen väger klart tyngre än det integritetsintrång som inhämtning i enlighet med inriktningen kan innebära jag är redan försvunnen i den formuleringen och detta syfte inte kan tillgodoses på ett mindre ingripande sätt. I klartext: så det ryker! I brådskande fall får inriktning anges utan att tillstånd har lämnats. Ledarskribenten kommenterar här: Tjuvlyssna först och fråga sedan! Sedan fortsätter texten i propositionen: får, enligt regeringens närmare bestämmande, etablera och upprätthålla samarbete i signalspaningsfrågor med andra länder. I klartext: ord kan hamna var som helst. Vi känner igen detta. Jag känner igen det från justitieutskottet, det utskott jag sitter i. Där led vi tidigare ett nederlag i samma typ av integritetsskyddsfrågor, nämligen hemliga tvångsmedel och buggning. Exakt den här formuleringen användes även då. Jag fortsätter: Upptagning eller uppteckning av uppgifter som inhämtats enligt denna lag skall omgående förstöras om innehållet berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 paragrafen. Det här låter nästan som ett skämt: För vidare behandling se § 1, och så står det samma sak. Det är en evighetsparagraf. I klartext: inget saknar betydelse i kampen mot en osynlig fiende eller i arbetet med att utveckla signalspanarnas kompetens behöver inget heller förstöras. När vi går igenom den här typen av frågor måste vi kunna lita på att de som företräder folket, alltså vi, har en bra grund att stå på när vi hanterar den stora mängden information som så kallade experter i olika utredningar eller myndigheter och förvisso också departement lägger framför oss. Vi är lekmän. En del av oss är jurister, andra har olika professioner. Men vi är inte experterna. Vi har att förlita oss på så kallade experter. När experterna lägger fram den här typen av texter vill åtminstone jag läsa dem , fråga andra personer som kan ha insikt i frågan och åtminstone sova på saken. Vad regeringen och majoriteten åtminstone stora delar av majoriteten verkar ha gjort är just att sova på saken. från säger att hon är glad att det har förts en livlig debatt. Vad har gjort för att föra denna debatt? Hur har man upplyst allmänheten? Hur har man upplyst andra lekmän? Jag har inte hört eller sett så mycket mer än små, väldigt korta anföranden om att det här är viktigt för rikets säkerhet och att vi måste ta ansvar när vi styr. Ni låter som socialdemokrater. När jag återigen lyssnar vidare på andra företrädare jag måste se mig om i salen så att jag inte tar ett namn som kanske inte är här, för det är många som har hunnit gå hem. Däremot kan vi väl ta statsrådet. Han har ändå ett ansvar, oavsett om han är här eller inte. Han säger så här: Det säger sig självt att FRA inte kan massavlyssna och masslagra jag sätter in några av mina egna ord eftersom deras budget inte skulle räcka till. Han använder det här anförandet. Han sade i klartext just detta. Han sade att FRA skulle kunna masslagra och massavlyssna om de hade haft råd till det. Men regeringen kommer inte att ge de pengar som behövs för att kunna köpa in de lagringsutrymmen och de hårddiskar som behövs för att lagra därför ska vi vara säkra på att det här inte är ett problematiskt område. 186 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag pausar klockan, för jag vill återigen påminna åhörarna på läktaren om att det inte är tillåtet att störa kammarens överläggningar. Innan åhörare går in på läktaren berättar vakterna att det ska vara tyst på läktaren och att det inte är tillåtet med opinionsyttringar eller yttringar av annat slag som är störande för kammarens överläggningar. Jag påminner alltså återigen om detta och förutsätter att det respekteras. 187 (): Jag tror inte att statsrådet som har fått det här i sitt knä är särskilt glad över det. Jag tror att han var rätt så glad när , den förra försvarsministern, hade hand om frågan. Han kunde vara the bad guy. Men det är svårt, kära statsråd, för den här typen av inskränkningar är något som kommer att följa med oss långt in . Många av oss är helt nya här. En annan fråga som jag vill ta upp är beskrivningen av vad det är som är förändrat, vad det är som föranleder att FRA måste få nya spelregler och nya uppgifter. Jag ska gå in på det, fru talman, för det är också väldigt talande för vad vi har debatterat här . Jag tycker att touchade vid det. Jag har läst hans inlägg, jag har hört honom, och jag vet att han verkligen tycker att det här är viktigt. Frågan är, som min kollega tog upp, om de eftergifter som statsrådet medgav är värda något mer än de ord han uttalade. Jag ska ta upp just den nya tidens hot. Vad är det som har hänt som har föranlett att ska få nya uppgifter? Man beskriver det så här: Eftersom etern inte längre innehåller så mycket trafik är det meningslöst att lyssna där. Flera företrädare för före mig här har sagt att det är av all trafik som går via etern, och därför måste FRA börja lyssna även i kabel. Men problemet är, fru talman, att jag har aldrig kommunicerat via etern. Det har inte många av oss gjort. Vi är inga radioamatörer det finns sådana; min bror är en sådan som kommunicerar via etern. Men vi har skrivit vanliga brev, ni vet, sådana där med kuvert som man slickar på och stänger och lägger på den gula eller blå lådan. Det är så vi har kommunicerat. Vad sjutton håller vi på med när vi försöker hantera frågan och låtsas som att vi vanliga människor kommunicerade via etern men när FRA får nya uppgifter så måste man också lyssna i kabel. Jag tycker inte att detta är rätt sätt att debattera frågan. Jag struntar i om av trafiken går via etern. Vad har det med mig att göra? Jag kommer aldrig att kommunicera via etern och har i princip aldrig gjort det, utom kanske när jag har skickat något telex eller telegram eller vad det hette men knappt då och aldrig . går den vanliga trafiken som tidigare gick per vanlig post oftast via kabel. Jag tror att det är någonstans där vi blandar ihop begreppen. Som jag sade tidigare: Vi är inga experter. Vi ska inte låtsas vara experter. Vi kommer inte att kunna vara experter. Vi har experter som ska skriva texten, vi ska kunna granska dem, vi ska be dem skriva om texterna tills vanligt folk förstår vad där står. Vi ska inte gömma oss bakom att av all trafik går genom etern, för det berör inte mig. Det berör inte de människor som kommunicerar . Det berörde dem inte heller . Vad gjorde FRA när vanliga medborgarna kommunicerade med brev, undrar man förstås. För om man hårdrar det resonemang som majoritetens företrädare tar upp får man det till att FRA skulle ha öppnat varje brev som gick ut ur eller in i . Gjorde FRA detta? Nej, knappast. Det vet vi att de inte gjorde, för det skulle inte någon företrädare här kunna godkänna. Men det är i princip det vi kommer att rösta om. Det är den typen av kommunikation som vi nu plötsligt ger tillträde till. Det är som att säga att vi öppnar och läser breven, men sedan glömmer vi vad vi har läst. Det vi har läst ska vi också försöka förpassa till något slags förstörelsemekanism. Det håller inte. Opinionen pekar på att det inte håller. En annan viktig fråga här handlar om alla de områden som har hanterats och debatterats. Jag vill lyfta upp en sådan myndighet som har jag medansvar för eftersom jag sitter i justitieutskottet, nämligen Säkerhetspolisen. Flera personer har citerat deras uttalande i remissvaret, men det tål att göras igen, för jag tycker att de slår huvudet på spiken. Och när slår huvudet på spiken gäller det verkligen att försöka hantera det de säger. Så här säger de: Även om verksamheten benämns signalspaning är det viktigt att understryka att resultatet är detsamma som när polisen verkställer hemlig teleavlyssning, dvs. det allmänna får del av sådan kommunikation mellan personer som annars är skyddad mot avlyssning. Det allmänna vilka är det? Det är inte vanliga människor, utan det är till exempel myndigheter. Det är således fråga om en massiv telefonavlyssning och förslaget innebär en kränkning av enskilds integritet som vida överstiger den kränkning som förslagen om buggning och preventiva tvångsmedel sammantaget innebär. var emot förslaget och det beslut som faktiskt klubbades igenom om buggning och preventiva tvångsmedel. Vi är jättemycket mer emot detta förslag som vi debatterar . har tagit upp de viktiga frågorna, och när företrädare för majoriteten tidigare pratade om att det inte finns något riktigt avslagsyrkande vill jag peka på att det finns i klartext här i betänkandet. Det står här, och det är det jag ska yrka bifall till . Det är reservation 3, och reservation 3 hanteras på s. 18 och 19 i betänkandet. Där står reservationen som vår ledamot faktiskt har tagit upp. Så här står det: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2007/08:Ju446 av m.fl. (mp). Var kan vi läsa i det yrkande som vi yrkar bifall till? Jo, detta: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att av rättssäkerhetsskäl inga andra skäl. Inte det som var inne på, att försöka visa att regeringen skulle vara svag. Jag tycker att den här regeringen verkligen har visat styrka genom att genomföra alla de saker de sade att de skulle genomföra. Folket verkar inte tycka om det riktigt, men det är en annan fråga. Vi fortsätter titta på vad vill bifalla: av rättssäkerhetsskäl avvisa kommande förslag från regeringen om kabelspaning för . Vi vill alltså avslå detta. Det finns väldigt tydligt i den text vi har till förfogande här. Finns det något ytterligare som kan få oss att ändra oss? Jag tycker nämligen att det är lite på gränsen till osmakligt när de stora partierna flirtar med varandra och pratar om att ja, vi skulle kanske kunna komma överens, eftersom det fanns ett tiotal punkter där vi ändå var nära varandra. Det är det jag är lite orolig för, att vi skulle ha kunnat få detta utan ens en så här pass stor debatt. Det var väldigt mycket hysch-hysch innan frågan bordlades. Från sida lyckades vi, tillsammans med en tillräckligt stor minoritet, bordlägga alltihop så att regeringen skulle få sova på saken; så också majoriteten. Och vad har man gjort? Jo, man har sovit. När jag än en gång tittar på de förslag som återigen ska tillbaka till försvarsutskottet blir jag lite orolig igen. Vad är det kommer att få för sin ståndaktighet och sitt mod? Det tycker jag nämligen att han har visat. Han har visat mod, och jag hoppas att fler från majoriteten kommer att visa det modet. Men vad får de i gengäld? Jag ska ta upp vad det är de får. De får en precisering av för vilka ändamål signalspaning ska få bedrivas inom ramen för den föreslagna lagstiftningen, alltså i princip plus minus ett, kanske. De får veta hur tillämpningen av tillståndsgivningen ska ske, att det ska finnas rättssäkerhets- och kontrollmekanismer för det; det står så i texten. Sedan får de också veta att förstöring av uppgifter ska genomföras, att det ska beskrivas närmare. Detta får de. Är det tillräckligt? Vi i säger nej. Jag är säker på att domen från allmänheten kommer att vara lika hård, om inte hårdare, för vi har trots allt ett visst sätt att hantera denna typ av frågor. Vi kan inte säga vad som helst från talarstolen. Jag är säker på att många ledarsidor kommer att ta upp den här frågan. Det roliga i situationen är att vi från sida troligtvis skulle sagt samma saker om vi suttit i majoritet som vi säger när vi är i opposition. Det handlar nämligen om att våga stå för det man tror på. Det visar att han är beredd att göra, men jag tror att priset är för lågt. Han kommer att bli köpt för mycket mindre än han egentligen är värd. Det är synd. Jag vill i mitt anförande än en gång lyfta upp frågan som handlar om propositionen med det gulliga namnet En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet. Det var den som gjorde att många människor tillsammans med oppositionen framför allt och i viss mån även funderade var debatten fanns. Varför var det ingen debatt? Varför var det bara ett par IT-experter och bloggare som tog upp frågan? Varför tog inga ledarskribenter upp den? Så plötsligt händer det. För bara två small det till. från tog upp detta och undrade varför vi väntade så länge, till dagen före beslutet, med att ändra oss. Vi sköt ju till och med upp voteringen till onsdag kl. 9 när den egentligen skulle varit . Jag tror inte att det handlar om att vi ska försöka hantera frågorna på ett seriöst sätt och tänka igenom, diskutera, debattera och försöka komma fram till någonting vettigt. I stället tror jag att det handlar om att opinionen inte var sådan som regeringen hade bedömt. Man gjorde en missbedömning, och den missbedömningen kommer man att få betala för, kanske inte i form av ett motbeslut men med något som man i alla fall kommer att få dras med . Det kommer definitivt inte att förändra läget för regeringen. När man sovit skulle man i princip ha kunnat lägga detta åt sidan och göra en värdig utvärdering av vad FRA ska göra med det uppdrag det har. Det handlar också om en annan viktig fråga, nämligen vad en myndighet ska göra när den inte längre har några uppgifter. Regeringen har varit duktig på att stänga ned myndigheter. rök så fort de kom till makten, vilket vi i fortfarande sörjer. Men FRA får vara kvar, för det är ju tufft att ha en trebokstavskombination likt NSA i , eller kanske FBI; i justitieutskottet diskuterar vi om vi ska införa något sådant. visar detta vilken bräcklig tråd vår demokrati och vår yttrandefrihet hänger på. Den bräckliga tråden kommer vi från sida alltid att vara beredda att tvinna vidare på och se till att den blir starkare. I detta anförande instämde , och (alla mp). 188 (): Jag ska tala om den personliga integriteten. Skyddet för den personliga integriteten slås fast i grundlagen. Det finns en principiell gräns som staten inte får överskrida, och sedan finns det undantag. Ett intresse balanseras av ett annat intresse. När det gäller landets säkerhet finns det många sådana avvägningar. En stor del av ansvaret för den personliga integriteten måste väl i rimlighetens namn falla på den enskilde själv? Det ligger i själva begreppet. En integer person är en person som sätter gränser, som har sina egna ord och distinkta konturer. beskrivs i dagens som en kvinna med stark integritet. Skulle hennes integritet på något sätt naggas i kanten av signalspaning mot yttre hot mot landet? Jag tror inte det. Jag tror inte att någonting kan vara ingrepp i hennes personliga integritet så länge hon är den hon är. Den personliga integriteten är ett karaktärsdrag. Själva ordet integritet betyder hel, hel i moralisk bemärkelse, icke-korrupt. Det måste väl vara dessa mänskliga kvaliteter som skyddas av grundlagen? Djupast sett är det rätten att stå fri från hot och påtryckningar som grundlagens okränkbara mänskliga rättigheter skyddar. Det är de politiska rättigheterna, skyddet till liv, hälsa, personlig frihet, yttranderätt, rösträtt, föreningsfrihet, pressfrihet, allt det som skyddar mig från varje form av påtvingad underkastelse. Blir det då inte paradoxalt om människor förlitar sig på staten som den ultimata garanten för deras personliga integritet? Om integriteten kan hotas av en lag om signalspaning, vad gör vi då, gott folk, med mobilerna, bankomatkorten, personnumren och bredbandet? Det finns mängder av omständigheter där staten träder in för att skydda landet, ekonomin och medborgarna mot hot, brott och sönderfall. Den kontrollen är berättigad tills motsatsen är bevisad. Vi får godta det. Vi får acceptera att det vidtas antiterroråtgärder på flygplatser, att bombsajter på Internet plockas bort, att samkör register för att förhindra bidragsbrott. I en välfärdsstat som vår är staten inblandad i vår privata sfär vare sig vi vill det eller inte. Den personliga integriteten är därför lika mycket ett eget ansvar som en rättighet. Det grundlagen borde försöka återuppväcka hos individen, fru talman, är strävan efter inre frihet, viljan att ha ett eget jag. Med hänvisning till personlig integritet i den meningen yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 189 (): Frågan om signalspaning är utan tvivel en av de svåraste frågor jag någonsin konfronterats med, inte bara som riksdagsledamot, utan över huvud taget. Jag har våndats över frågan hur jag ska rösta nu när frågan ställs på sin spets. Vetskapen om att många människor kommer att bli oerhört besvikna har gett mig många sömnlösa nätter. Det är inte alltså med något lättsinne jag till slut landat i ett ställningstagande i frågan efter många långa samtal, såväl med riksdagsgruppen och partiledningen som med mig själv. Min inställning till förslaget om utökade möjligheter till signalspaning behöver knappast utvecklas. Jag har upprepade gånger klargjort min kritik mot förslaget och har också varit tydlig med att signalspaning behövs. Men det krävs också grundläggande rättssäkerhetsgarantier. Det aktuella förslaget och dess proportionalitet mellan mänskliga fri- och rättigheter å ena sidan och säkerhetsintresset å den andra är enligt mig inte tillräckligt balanserat. Det är inte bara min uppfattning. Den delades också av , , och många andra remissinstanser då frågan ursprungligen hanterades. Vi har alltså att göra med ett av de känsligaste ärenden riksdag har hanterat i modern tid.