prot · GV09116 · 2008-05-21 00:00:00 — Det är lätt att säga: Ja, men de som har ett vårdbehov ska inte dömas till fängelse. Men i det förslag som ligger står det faktiskt att man, om man har ett begränsat behov av vård, också ska kunna dömas till fängelse. Det är därför vi har en reservation. Det är det vi ifrågasätter. Så är det ju. Under min av min replik vill jag bara återkomma till att ni lägger fram en reform som kostar 60 miljoner och som ni inte har pengar till. sade så sent som före valet att de skulle satsa över 1,5 miljarder mer på rättsväsendet än Socialdemokraterna. I stället står ni nu här och lägger fram en ny reform som kommer att innebära 60 miljoner mer. Det är en tydlig politisk vilja som ni har. Ni satsar mer på sänkta skatter åt dem som redan har det gott ställt för att några ska få leva i ovanförskap. Då tittar ni inte på välfärden. Ni tittar inte på hur psykiatrin ser ut den behöver utvecklas och stärkas. Ni ser inte helheten i detta. Ni ser detta lagförslag. Men var finns pengarna till psykiatrin? 26 () replik: Det här bedömdes tidigare som svåra frågor, svåra diskussioner och viktiga politiska beslut om straff- och påföljdsreformer. Detta gör då Socialdemokraterna till en budgetdebatt. Vi kan gärna ta en budgetdebatt. Vi kan gärna ta en budgetdebatt också om det du pratar om i ditt inlägg, att skapa broar ut från fängelset, broar ut från Kriminalvården. Tittar vi på det som är Socialdemokraternas skuggbudget ser vi att det är tydligt vilka satsningar ni föreslår och också vilka besparingar ni vill göra. Socialdemokraterna föreslår besparing på Kriminalvården på 80 miljoner det här året, på 50 miljoner , och 2010 vill man spara 30 miljoner ytterligare på Kriminalvården. Det är så det ser ut. har förre justitieministern också varit ute i diskussionen och sagt att man ska ta pengar från poliserna, där vi har gjort våra satsningar för att få ut fler poliser för att öka rättssäkerheten och öka rättstryggheten. Där vill Socialdemokraterna nu göra snabba besparingar på ett sätt som inte verkar särskilt övervägt. Vi kan ta den budgetdiskussionen, den budgetdebatten, men när det gäller att Kriminalvården ska ha goda förutsättningar för att lösa det här så har den det . Både Socialdemokraterna och har en splittrad bild av hur omfattande de här kostnaderna kommer att vara och hur många människor det berör, inte bara i reformförslagen utan också i verklighetsbeskrivningen. Det är ingen tvekan om att det är Socialdemokraterna som på det här området i sin skuggbudget lägger direkta besparingsförslag när det gäller Kriminalvården. 27 () replik: Det var väldigt tydligt i anförandet på vilka grunder man lägger det här förslaget. Man säger att påföljden ska vara i rimlig proportion till brottet. Man vill täppa till en lucka. Med de uppmärksammade fallen riskerar man att urholka allmänhetens rättsmedvetande om man inte kan utdöma någon påföljd som är i rimlig proportion till brottet. Det är också utifrån ett brottsofferperspektiv, om man har blivit utsatt för ett fruktansvärt brott som kan leda till att någon i familjen inte finns längre. Det är grunderna till det här. Det är just det som vi ser som problematiskt. Här gör man ett val. Man väljer att hellre säga att man följer den allmänna opinionen, att man är oroad för att det allmännas rättsmedvetande ska urholkas i fall man låter den här gruppen allvarligt psykiskt störda komma undan något slags påföljd. Det är det som är premisserna för det. Det handlar om ett starkt begränsat antal. Det kommer inte att gälla alla allvarligt psykiskt störda. Det är vi klart medvetna om. De kommer att tillhöra den här lilla gruppen. Men den här lilla gruppen är man beredd att offra för att man ska möta det här, i stället för att vi som politiker vågar ta den diskussionen att livet inte alltid är så lätt. Det kommer att finnas tillfällen när människor som inte kan ta fullt ansvar för sina handlingar begår hemska handlingar, men som stat och samhälle måste vi ha modet att säga att vi inte kan straffa dem på samma sätt som om de kunde ta fullt ansvar. Men det är det som har väglett regeringen. 28 () replik: Jag vill gärna säga att jag uppskattade inlägg tidigare. Det fanns en uppriktighet i det som möjligen inte alltid förekom i debatten tidigare. Det perspektiv som dock inte tog upp är ett perspektiv som måste vara centralt också i den här diskussionen. uppehöll sig mycket vid just gärningsmannens perspektiv på detta. Jag tror att vi också måste diskutera brottsofferperspektivet i den här frågan. Pratar vi om ett rimligt påföljdssystem, om rimliga straff kan vi inte bortse från brottsoffrets och brottsoffrets anhörigas behov av upprättelse i detta. Brottsoffren och brottsoffrens anhöriga kan vid väldigt grova brott ha att leva med brottet under resten av sitt liv, medan gärningsmannen kommer i en situation där påföljden inte blir , inte en månad, ingenting alls. Det är klart, herr talman, att detta för dem som är anhöriga, för dem som berörs av brottsofferperspektivet, reducerar och urholkar tilltron till våra straff, våra påföljder och vårt rättsmedvetande. Det var perspektiv som inte nämnde, inte upprätthöll sig vid i sitt annars uppriktiga anförande. Men det är ett perspektiv som också är helt centralt i den här diskussionen. 29 () replik: Det är väldigt viktigt att också se brottsofferperspektivet och möta brottsoffren. Men jag tror inte att lösningen på det här är att använda sig av straffsystemet. Jag tror att vi måste våga vara ärliga och säga att i vissa fall går inte det. Det finns ett annat perspektiv. Man ska oftast inte vara personlig i debatter, men jag har levt med en nära anhörig som har varit psykiskt sjuk under hela min uppväxt. Så jag har sett mycket av psykiatrin. Där finns det också offer när det handlar om hur man ska kunna hjälpa de här människorna. När det gäller skillnaden mellan att vara väldigt sjuk och inte ta sin medicin eller snabbt medicinera och faktiskt inte ha något vårdbehov över huvud taget när man medicinerar är det i psykiatrin en väldigt svår balansgång. Jag är fortfarande upprörd över att man använder sig av straffsystemet när det gäller den här svåra gruppen. Ofta låter det som att det inte blir några påföljder eller att man om man döms till rättspsykiatri kommer ut för tidigt för att man har för litet vårdbehov. De flesta som döms till rättspsykiatrin hade varit ute mycket tidigare om de hade dömts till ett fängelsestraff. Det hör man aldrig i debatten. Det finns folk som döms till rättspsykiatrisk vård som hade fått ett fängelsestraff men som befinner sig inom rättspsykiatrin , , , för att det är just vårdbehovet som är det grundläggande. Dem pratar vi inte om. Vi ska möta dem som inte har det tunga vårdbehovet vid just det tillfället eller inte har det långvariga vårdbehovet och där vi faktiskt kan hjälpa människor. Dem måste vi komma åt på något sätt. Jag tycker att det är ett orimligt förhållningssätt. 30 () replik: I den diskussionen är det viktigt, för att ge diskussionen rättvisa, att peka på att rättspsykiatrisk vård ibland, , kan komma att pågå än ett fängelsestraff. Jag vill också i denna diskussion påminna om det arbete som bedrivs på för att skärpa tillämpningen av straffskalorna för grova våldsbrott. När det gäller personliga historier och egna exempel kan vi på ett sätt känna oss trygga här att det inte är vi här inne som ska vara domstol. Det vi gör är att ge tydliga rekvisit till våra domstolar. Vi ger dem möjligheten att vid synnerliga skäl, när det är fråga om väldigt grova brott, utdöma fängelse när inget vårdbehov föreligger. Det är svåra beslut, men de som är mest lämpade, herr talman, att fatta de besluten och är vana att göra de bedömningarna är våra domstolar. Det är inte här inne, det är inte här som sådana beslut fattas. Vi sätter upp rekvisiten. Det är domstolen som gör bedömningen. Jag litar på att våra domstolar kan fatta väl avvägda beslut. 31 () replik: tycker att bedömningar av om en person ska överlämnas till rättspsykiatrisk vård eller inte ska utgå från vårdbehovet. På det sätt som lagstiftningen anger är det också det som är grunden. Att personen varken döms till fängelse eller till rättspsykiatrisk vård beskrivs av som en lucka i lagen. Det har dock varit ett medvetet beslut av och framgår av gällande lagtext. Vi anser att det är oproblematiskt att en person som inte kan ta ansvar för sina handlingar inte döms till straffrättsligt ansvar. Det är också självklart att den som inte behöver rättspsykiatrisk vård inte heller ska genomgå sådan. Därmed anser vi att gällande ordning är en rationell ordning, och om man ska göra några förändringar i den måste man se till helheten, vilket också har framgått i utredningen. Frågan som jag däremot inte har fått något svar på är: Får psykiskt störda lagöverträdare en skälig behandling och en dräglig tillvaro på Kriminalvårdens anstalter ? Självklart är det brottsoffren och de anhöriga som måste vara i fokus, och det framgår i lagen och i den text som har beslutat om att detta är prioriterat, men vi måste också hantera dem som begår brotten och som har ett vårdbehov. Jag ser tyvärr inte denna koppling, och när just tar upp att det skulle vara en lucka i lagen blir det ännu svårare för mig att se den kopplingen. 32 () replik: Det är här åsikterna går isär mellan oss och . säger att det är ett medvetet beslut av att det ska vara så och att det därför inte föreligger någon lucka i lagstiftningen. Vi måste fråga oss: Är den ordning vi har rimlig? Är de utfall som blir med nuvarande lagstiftning rimliga? Vår bedömning är att det inte är rimligt att de som begått ett brott under en allvarlig psykisk störning, men där störningen avtagit till rättegången, inte kan dömas vare sig till rättspsykiatrisk vård eller till fängelse. Detta är inte ett rimligt utfall. I vissa situationer ska domstolen ha möjlighet att också döma till ett fängelsestraff utifrån att värna respekten för rättssamhället och också utifrån ett brottsofferperspektiv. Dagens ordning är inte rimlig. Vi har ett rättsligt dilemma. Det är en lucka i vår lagstiftning. Domstolarna har inte möjlighet att skipa rättvisa på ett bra och rimligt sätt. Det är vår bedömning. Här skiljer vi och uppenbarligen oss åt. Vad gäller behandlingen av psykiskt sjuka i Kriminalvården har utskottet tidigare fått föredraget för sig att framstegen inom vad gäller program och behandling har varit stora. Kvaliteten har förstärkts i Kriminalvården. Möjligheterna till behandling där har blivit väsentligt mycket bättre. Vi ska förstås arbeta för och fortsätta bland annat med goda resurser till Kriminalvården så att kvaliteten kan bli ännu högre. Jag vill bara här notera att det har gjorts stora framsteg i Kriminalvården. 33 () replik: Jag har fått svar på min fråga men har en annan fråga till . nämnde tidigare just de uppmärksammade fallen, och jag tycker att han är farligt ute när det gäller hanteringen av hur vi ska gå till väga när det gäller lagstiftning. Vi som lagstiftare, om några, har en skyldighet att se till helheten. riktas anklagelser orättfärdigt, tycker jag mot domstolar att de skulle påverkas av opinion eller medier. En sådan anklagelse mot oss lagstiftare vore förödande för det demokratiska systemet. Vi ska inte se till uppmärksammade fall och utgå från det och ta beslut om lagar som kommer att gälla framöver där enskilda individer inte till gagn för någon, inte ens till gagn för brottsoffer och deras anhöriga, råkar illa ut på grund av att vi lyssnar på och ser till och tar i beaktande de uppmärksammade fallen. Jag tycker att som regeringsparti och som den största parten i detta fyrpartisamarbete har ett ansvar att inte ta i beaktande just uppmärksammade fall utan att se till helheten. Jag är också bekymrad över att det har framförts att uppmärksammade fall skulle vara särskilt viktiga. Jag tycker inte det i ett rättssamhälle där rättssäkerheten måste sättas i främsta ledet. 34 () replik: säger att vi har en skyldighet att se till helheten. Det är förstås helt korrekt. Vi har också en skyldighet att värna tilliten till vårt rättssamhälle. Att man pratar om uppmärksammade fall beror på att de får en stor spridning, blir debatterade och kommenterade och står som exempel för vårt rättssamhälle. Jag tror att de största riskerna för att tilliten till vårt rättssamhälle skadas finns i brottsofferkretsen, hos brottsoffrens anhöriga, i de fall när man känner att konsekvensen av och reaktionen på ett mycket allvarligt brott blir ingenting alls vare sig rättspsykiatrisk vård eller fängelsestraff. Då har jag förståelse för att tilliten och tilltron till rättssamhället sätts på prov, urholkas, skadas, inflateras. Och det är just i dessa situationer som vi med det här förslaget ger möjlighet till domstolarna att med sina breda bedömningar kunna göra överväganden och fatta beslut som på alla sätt fungerar så att straffen är rättvisa och rimliga och som på det sättet också stärker tilliten och tilltron till vårt rättssamhälle. Den största urholkningen sker alltså när brottsoffret och brottsoffrets anhöriga känner att samhället inte gör någonting. Man får leva med brottet resten av sitt liv, men konsekvenserna för gärningsmannen blir inga alls. Inte , inte en månad, utan just inga alls. Då tror jag att det finns en risk för att tilltron till vårt rättssamhälle urholkas. 35 (): ska vara ett land där alla känner sig trygga. För att åstadkomma detta krävs åtgärder inom flera områden. Det handlar om att förebygga, upptäcka och utreda brott, men det handlar också om att på ett rättssäkert och effektivt sätt lagföra brott. Alliansregeringen vill reformera påföljdssystemet för att säkerställa att proportionaliteten mellan olika påföljder är rimliga och relevanta. Vi vill åstadkomma ett påföljdssystem som stärker både rättssäkerheten och rättstryggheten. En sådan reform kan leda till såväl strängare som mildare påföljder samt införande av andra påföljder för vissa brott. Den begränsade reform som behandlas är ett led i denna översyn av påföljder. Nuvarande lagstiftning är utformad så att den i vissa fall leder till otillfredsställande resultat. Det finns behov av att reformera lagstiftningen i en riktning som motverkar detta och tillgodoser intresset av en i förhållande till brottet tillräcklig reaktion, även när brottet har begåtts under påverkan av en allvarlig psykisk störning. Kriminalvårdens viktigaste mål är att antalet återfall i brott ska minska. Verksamheten ska värna en human människosyn och präglas av respekten för den enskildes integritet och rättssäkerhet. Ett annat mål för Kriminalvården är att bidra till en ökad trygghet i samhället. Alliansregeringen och ser att man för att uppnå detta måste ställa ökade krav på en förbättrad psykiatrisk vård inom . Det ska vara en kvalitativ vård med utgångspunkt från den enskilda individens behov. Det handlar om att på ett effektivt sätt använda den tid de intagna tillbringar på anstalt. En viktig uppgift för Kriminalvården är att förbereda för och motivera de intagna till en framtid utan kriminalitet. Kriminalvården ska inte och får inte ses som en förvaring. Avsaknad av relevant och kvalitativ behandling kan i värsta fall leda till att de intagna när de kommer tillbaka till samhället begår nya och kanske till och med grövre brott. Regeringen föreslår i propositionen en begränsad reform av påföljdsregleringen för allvarligt psykiskt störda lagöverträdare. Som sagts här är syftet med reformen att öka flexibiliteten vid påföljdsbestämningen och därigenom kunna skapa ett större utrymme för proportionalitetsbedömning i förhållande till , som den enskildes behov av vård ska beaktas. Det nuvarande förbudet mot att döma den som har begått en brottslig gärning under påverkan av en allvarlig psykisk störning till fängelse ändras i förslaget till en presumtion för att annan påföljd än fängelse bör väljas, det vill säga en psykiskt störd lagöverträdare ska i första hand dömas till något annat än fängelse. Fängelse får bara väljas som påföljd om det föreligger synnerliga skäl. Det ligger såväl i den enskildes som i samhällets intresse att den som lider av en allvarlig psykisk störning får tillgång till adekvat och kvalitativ vård. Ett undantag mot att välja fängelse som påföljd för de mest psykiskt störda lagöverträdarna införs också i lagtexten. Det handlar här om lagöverträdare vars verklighetsuppfattning vid gärningstillfället till följd av en allvarlig psykisk störning varit så nedsatt att det kan ifrågasättas om det utifrån skuldprincipen är rimligt att över huvud taget döma till påföljd. En otillräknelig som begår brott kan alltså inte dömas till fängelse. Vid valet av påföljd ska fästas särskilt avseende vid om den tilltalade vid domstolstillfället har behov av vård för sin störning. Fängelse får alltså endast väljas som påföljd om det föreligger synnerliga skäl, det vill säga regleringen ska tillämpas restriktivt och genom en sammanvägning av samtliga delar. Av lagtexten ska det specifikt framgå vilka hänsyn rätten ska beakta i sådana fall. Och rätten ska beakta gärningens straffvärde, gärningsmannens vårdbehov, om gärningsmannen själv vållat sitt tillstånd samt omständigheterna i övrigt. När det gäller gärningsmannens vårdbehov ska särskild hänsyn tas till valet av påföljd om den tilltalade vid domtillfället har behov av vård för sin störning, inte minst för att hans eller hennes rätt till hälsa ska kunna tillgodoses. I de fall gärningsmannen vid domtillfället fortfarande har kvar ett visst vårdbehov men detta är begränsat bör ett sådant behov även kunna tillgodoses genom kvalitativ behandling vid anstalt. Som en följd av dessa förändringar föreslås vissa ändringar i bestämmelserna om när domstolen ska kunna begära rättspsykiatrisk undersökning samt syftet med dessa. Enligt förslaget ska rätten få besluta att en rättspsykiatrisk undersökning ska omfatta även frågan om den misstänkte till följd av en allvarlig psykisk störning har saknat förmåga att inse gärningens innebörd eller att anpassa sitt handlande efter en sådan insikt. Rätten får också besluta att undersökning ska omfatta frågan om den misstänkte i anslutning till brottet själv genom rus eller på något annat liknande sätt har vållat ett sådant tillstånd. Denna utökade möjlighet för domstolen att begära ett rättspsykiatriskt utlåtande är av stor vikt för att domstolen ska kunna göra korrekta och rättssäkra bedömningar i de enskilda fallen och på så sätt välja rätt påföljd. De är också en bra grund för att domstolarna ska få en enhetlighet i tillämpningen. När det gäller frågan om möjlighet till omprövning hänvisar jag till utskottets betänkande. Jag vill särskilt ur det framhålla att våra grundläggande principer ska fortsätta att gälla, att en lagakraftvunnen dom ska stå fast. I annat fall riskerar vi att bygga ett system där såväl gärningsmannen som samhället får bristande förtroende för domstolarnas verksamhet. Den enskildes rättssäkerhet riskerar också med ett sådant system att äventyras. Utifrån detta yrkar jag bifall till det förslag regeringen lyft fram i propositionen. Sedan vill jag också kommentera det anförande som , Socialdemokraterna, inledde med. Ärendet har sin bakgrund i utredningar . Det är alltså av s-styre. Detta är stolt över. I underlag som vi har haft i det här ärendet har det visat sig att tre utredningar har avlöst varandra, och alla har kommit fram till samma sak. Likväl har vi inte nått ett beslut förrän . Det är väl i så fall tur att vi faktiskt har bytt regering och äntligen kommit fram till ett beslut i den här frågan. Sedan ser kanske beslutet inte ut exakt som Socialdemokraterna ville ha det, men man har faktiskt haft möjlighet att forma det under de år man hade regeringsmakten. Dessutom kommenterade budgeten. Budgeten är inte det ärende vi egentligen behandlar . Men tog också upp att Kriminalvårdens generaldirektör har gått ut i medierna och krävt 2 miljarder i extra anslag endast efter att samme faktiskt befann sig i justitieutskottets sessionssal och beskrev att verksamheten var i balans, att det fanns utrymme i fängelserna och att ekonomin såg ut att fungera. Det känns extra anmärkningsvärt att kan stå här och slå sig för bröstet och mena att budgeten har misskötts när de här pengarna inte finns, som Socialdemokraterna har lagt fram en skuggbudget som ligger på 80 miljoner mindre än regeringens förslag, alltså inte 2 miljarder mer. Hade man varit så framsynt att man hade tillgodosett behovet hade jag kunnat förstå att man hade varit lite kaxig. Men i det här sammanhanget känns det inte som rimligt att ha den kaxigheten. Kriminalvården står inför väldigt stora investeringar. Det är vi medvetna om allihop. Det är fängelseutbyggnader på gång som det måste investeras i framöver. Men det kommer att behandlas i kommande budgetar. 36 () replik: Jag sade i mitt anförande och även i replikerna att det här är en komplex fråga både etiskt och lagstiftningstekniskt sett. Jag tror och hoppas att också har respekt för det. Jag hoppas också att har respekt för och inte anklagar oss för att vi inledde en budgetdebatt. Vi socialdemokrater har nämligen en reservation som just tar upp att vi anser att regeringens bedömning vad avser kostnaderna för den här reformen är bristfälliga. Därför har vi också rätten att diskutera de 60 miljonerna som inte bara vi utan Kriminalvården själv säger att det här kommer att innebära, eftersom det ändå står i det förslaget som ligger på vårt bord att man kan döma till fängelse om det finns ett begränsat behov av vård. Kriminalvården säger att det här kommer att bli en nytillkommen grupp och att det finns behov av extrainsatser. Det krävs också särskilda resurser. Detta har man då räknat ut ska vara 60 miljoner. Jag kan ställa samma frågor till som jag ställde till och inte fick något svar på. Hur ser ni på situationen om man har kvarstående vårdbehov när man lämnar fängelset? Hur ser det ut när man kommer ut genom dörren från fängelset? Vilket stöd och vilken hjälp ges till dessa psykiskt störda lagöverträdare? Vilka förslag har den borgerliga regeringen lagt fram vad gäller psykiatrin? 37 () replik: Att frågan är av komplex natur och komplex även när det gäller det lagtekniska instämmer jag givetvis med i. Att frågan också innebär mer pengar och att ett belopp är framräknat måste vi också ta ställning till givetvis. Det finns inte med i någon budget . Men det betyder ju inte att Socialdemokraterna har möjlighet att påstå att minus 80 miljoner skulle hjälpa till i några andra sammanhang där man från Kriminalvårdens verksamhet vill äska ytterligare 60 miljoner. Mellan 60 miljoner och 2 miljarder är det också en otrolig skillnad. Jag känner att frågan är i obalans när man bollar med siffror i antal miljoner eller miljarder. Den frågan måste vi givetvis ha ett samtal om när det gäller budgetar framöver, också när det gäller tilläggsbudgetar. Är detta en fråga som kräver nya medel får vi också titta över det i samband med tilläggsbudget, liksom om frågan har en inverkan på innevarande budgetår. Hur ser det ut inom alliansen när det gäller psykiatrivården? Jag vet att där tillförs medel för satsningar. Jag blir förvånad när man står här och säger att vi skär ned mycket inom psykiatrin. Jag kan inte heller där instämma med om att det påståendet kan vara riktigt. Sedan var det frågan om eftervården. Vi har sagt att de som ska omfattas av beslutet ska ha ett minimerat behov av psykiatrisk vård för att den ska kunna fullföljas i fängelse. 38 () replik: talar om obalans. Jag säger att det är obalans i hela budgeten vad gäller rättsväsendet. Jag får inte heller något svar på vad som över huvud taget ska hända psykiatrin. Man måste orka lyfta blicken och titta lite vidare på denna fråga. Vi måste också titta på vad vi gör för satsningar på psykiatrin, hur vi vill utveckla psykiatrin. Jag vill att går hem och läser på. Ni har faktiskt minskat resurserna till psykiatrin . Det är inget påstående, utan det är en sanning som finns på papper. Det kan ägna sig åt att titta på framöver.