prot · GV09139 · 2008-09-02 00:00:00 — 1 § Information från regeringen om konflikten mellan och 1 Utrikesminister (): Folkrätten är en avgörande utgångspunkt för varje ansträngning att bygga en varaktig fred. I har vi all anledning att utgå från de principer som lades fast i slutakten från den europeiska säkerhetskonferensen i . Europeiska rådets extra möte i i går underströk på nytt den vikt vi gemensamt fäster vid den. Låt mig kort återge några av de viktigaste principerna i det dokumentet. Alla stater har rätt till territoriell integritet, frihet och politiskt oberoende. Alla staters gränser är okränkbara. Principen är att gränser kan ändras men bara i överensstämmelse med internationell lag och genom överenskommelser. Alla stater måste avstå från användning, eller hot om användning, av våld riktat mot den territoriella integriteten eller den politiska självständigheten hos någon stat. Inga omständigheter, såvida de inte ges uttryckligt stöd i , får åberopas för att motivera hot om eller användning av våld i strid mot denna princip. Alla konflikter ska lösas med fredliga medel. Alla stater ska avstå från varje form av väpnat ingripande eller hot om sådant ingripande i en annan stat. Det finns all anledning att rikta skarp kritik mot den ömsesidiga upptrappningen av våld i liksom det georgiska beslutet att sent inleda en större offensiv i området. Men ingenting av detta gav någon rätt att ta till massivt militärt våld mot på det sätt som skedde. Att såväl denna aggression som det ryska erkännandet av och som därefter följde utgör klara och entydiga brott mot de grundläggande principer för umgänget mellan stater i som jag återgett är tydligt och uppenbart. Därmed är det också självklart att vi har reagerat mycket tydligt på det som skett. Att inte göra det hade varit att försvaga de principer på vilka varje varaktig fred i måste bygga. Självklart måste varje konflikt sättas in i sitt historiska sammanhang. accepterade den dåvarande ryska ledningen de dåvarande sovjetiska republikernas rätt till självbestämmande inom de gränser som då rådde. Dessa gränser var inte alltid etniska gränser, men beslutet att acceptera dem var ett beslut som besparade detta stora område mycket av den blodspillan som dessvärre kom att drabba en annan del av . I utbröt dock en serie av konflikter. Men strävan har varit att lösa dem alla kring , , och inom ramen för respekten för berörda staters territoriella integritet. Det har intill nu rått enighet om att varje frångående av denna princip skulle skapa allvarliga risker för framtiden. Jag säger detta också för att betona allvaret i det ryska beslutet att överge denna princip genom beslutet att erkänna och som självständiga stater. Till den övergripande bilden hör också den spänning som kommit att uppstå mellan ett som slagit in på en mer auktoritär politisk kurs och ett som också som en följd av ett successivt hårdare ryskt tryck slagit in på en allt tydligare västlig kurs och gjort stora demokratiska framsteg. Ett konkret uttryck för effekten av detta allt hårdare tryck var när av georgierna vid en folkomröstning uttalade sig för sitt lands medlemskap i . Denna spänning kom att successivt trappas upp . Kanske kan detta konfliktskedes början dateras till det ryska presidentdekretet från som skulle bana vägen för en successiv absorption av de bägge georgiska konfliktregionerna i . Stegen i den upptrappning som därefter följde känner vi dessvärre. Urladdningen kom av öppet krig när gick till anfall mot efter den allvarliga georgiska upptrappning som skett av striderna i . Genom ingripande av Europeiska unionen kunde en överenskommelse träffas om att avsluta striderna och söka en lösning i enlighet med sex principer. En viktig del i dessa var att alla stridskrafter skulle dras tillbaka till de positioner de hade innan striderna inleddes . När stats- och regeringscheferna, förutom självfallet utrikesministrarna, träffades i i går var det enighet om att trots vissa tillbakadraganden ännu inte fullt ut respekterar dessa. Ryska militära positioner djupt inne i det egentliga är inte förenliga med de överenskommelser som ingåtts. Gårdagens möte kom att samlas kring tre huvudsakliga slutsatser: För det första: kravet på ett fullständigt ryskt tillbakadragande i enlighet med de sex punkterna. Intill dess att ett sådant skett kommer de beslutade förhandlingarna om ett nytt partner- och samarbetsavtal mellan unionen och att skjutas upp. För det andra: ett starkt stöd till och en lika tydlig som viktig öppning till en ny och närmare relation mellan unionen och . En stödkonferens kommer att anordnas snabbt och andra viktiga åtgärder förbereds. För det tredje: en ny uppslutning bakom tidigare från främst polsk och svensk sida framförda förslag om en aktivare gemensam europeisk politik gentemot våra östliga partnerländer. Medan avsikten tidigare var att en mer konkret diskussion om detta skulle äga rum först går vi nu mot en diskussion redan vid det kommande toppmötet och beslut . Relationerna med tillmäts speciell vikt också vid de formella slutsatserna för mötet. Till detta ska läggas den alldeles självklara slutsatsen att vägra varje form av erkännande av de två utbrytarrepublikerna. Till mer konkreta åtgärder i detta avseende avser vi att återkomma efter rapport från kommissionen liksom en genomlysning av unionens samlade relationer med . Dessa frågor kommer att diskuteras informellt av utrikesministrarna under vårt möte den kommande helgen. Sådan ser den omedelbara politiken ut. Det är en stark och enad europeisk politik. I de långsiktiga konsekvenserna av detta krig och denna konflikt kommer vi att ha åtskilliga anledningar att återkomma. Låt mig bara göra två strategiska observationer. För det första har tröskeln för rysk användning av militärt våld i sitt eget närområde tydligt sänkts. Det innebär inte att den är lika låg överallt eller att det går att dra omedelbara paralleller mellan olika situationer, men tyngden i denna observation minskas knappast av detta. För det andra har genom sitt erkännandebeslut nu öppnat en rad frågor på ett sätt som riskerar framtida instabiliteter. Jag har mycket svårt att se att detta beslut ligger i eget långsiktiga intresse, men det förändrar dessvärre ingenting i sak. Hur unionens långsiktiga relation med kommer att påverkas återstår att se. Jag tror dessvärre att den kurs som nu slagit in på kommer att begränsa såväl landets möjligheter till fortsatt modernisering, som är så viktig, som potentialen för ett fördjupat samarbete med i övrigt på en rad områden. Det är något som vi kan konstatera, men som vi har all anledning att beklaga. Vår uppgift är att hantera den situation vi faktiskt har efter femdagarskriget i . Det är fokus på den omedelbara aktiviteten. Att spelar en aktiv roll i den samlade europeiska politiken i dessa frågor behöver nog knappast påpekas särskilt. 2 (): Vi tackar utrikesministern för återrapporteringen, och vi noterar att statsministern inte är närvarande här i . Det är annars det vanliga vid återrapporteringar från toppmöten. Vi har hört utrikesministern beskriva hur det ansträngda läget i frågan RysslandGeorgien behandlades vid toppmötet. För oss socialdemokrater är det också viktigt att kraftfullt ta avstånd från alla militära lösningar, även om den territoriella integriteten självklart ska värnas. Det är viktigt att inte öka spänningarna ytterligare. Vi är emot alla försök att bygga murar och vill att regeringen verkar för goda mellanfolkliga relationer. På var vi överens om att det är oerhört viktigt att vårda just de mellanfolkliga relationerna. Vi vet alla att goda relationer inte byggs upp . De måste vårdas på lång sikt. Det räcker inte att agera i krislägen. Vad anser utrikesministern om våra relationer till ? Är de vårdade? Och vad gäller övriga EU-länder? 3 Utrikesminister (): Jag delar till fullo grundläggande inställning. Vi måste vårda och vidareutveckla de mellanfolkliga förbindelserna även i sådana situationer där de mer övergripande politiska relationerna kan vara ansträngda på det sätt som de nu är. Om jag tar den mer politiska nivån är vi självfallet öppna för en fortsatt politisk dialog med i en lång rad frågor. Huruvida i nuvarande läge har ett intresse för en sådan dialog kan jag i nuvarande skede inte bedöma. Man har ett intryck av att de sluter sig inne i en retorik som dessutom har aggressiva tonfall över sig. Det beklagar jag. Det är inte säkert att det varar för evigt. Vår öppenhet finns där. Om den finns på deras sida vet jag inte. Det är klart, som jag sade, att det här kommer att påverka relationerna. Det lägger sin skugga över relationerna över ett brett fält. Men jag tror att det är viktigt att vi i den situation som är försöker att värna, som var inne på, de mellanfolkliga relationerna de kan vara kulturella, personliga eller ekonomiska på olika sätt för att på det sättet medverka också till en långsiktig omvandling av samhället i riktning mot mer av öppenhet, rättsstat och demokrati. Det må vara ett mål som inte är inom synhåll, men när jag gör det konstaterandet är det alls inget motiv för att överge målsättningen eller strävan. 4 (): Jag tackar för svaret. Det här är, som sagt, inte bara en återrapportering utan även en information. Eftersom vi är överens om att det krävs hårt arbete och en bra dialog för att komma framåt i det här diplomatiska arbetet undrar jag hur det går med trojkaarbetet. är ju med i trojkaarbetet inför ordförandeskapet. Hur kan där arbeta för att påverka i de här frågorna? 5 Utrikesminister (): Det synnerligen ärliga svaret på den frågan är att det återstår att se. Vi har varit rätt absorberade av omedelbar krishantering. I detta ligger något av en lärdom också för det svenska ordförandeskapet. Vi kan ha alla de gloriösa planerna för hur vi ska förändra världen genom ett ordförandeskap. Sedan förändrar världen ordförandeskapet. Vi hade ett kort trojkamöte i på utrikesministernivå . Det kom av lätt insedda skäl att domineras av den omedelbara krishanteringen. Men låt mig bara säga att trojkasamarbetet fungerar mycket väl under omständigheter som är relativt pressade. 6 (): Jag vill tacka utrikesministern för återrapporteringen. har jag följt utvecklingen i , dels i egenskap av ordförande för den svenska delegationen i , dels som byråmedlem i EPP, där jag har varit med i två fact-finding missions i . har agerat alltmer aggressivt gentemot . Därför har jag glatt mig över utrikesministerns snabba och resoluta reaktion på de uppblossande krigshandlingarna. Utrikesministerns uttalanden för och kontakter med före och under konflikten har varit och är föredömliga. Som jag ser det finns det en parallell till agerande för de baltiska staternas frigörelseprocess när föll till dagens situation för länderna runt . Då förändrades det säkerhetspolitiska läget runt helt. har vi ett läge där alla länder utom ett ingår i EU. Denna gynnsamma utveckling förbättrade och stärkte säkerheten runt , då dessa länder gick från förtryck och realsocialism till fria och fredliga demokratier på marknadsekonomisk grund. Jag menar att vi i har ett särskilt ansvar för att medverka till och driva fram en liknande utveckling för länderna i . På samma sätt som vi gemensamt skapade ett äkta fredens innanhav av måste det nu vara vår uppgift att skapa ett fredens innanhav av . Jag skulle gärna vilja fråga utrikesministern följande. Vilka politiska och ekonomiska medel kan vara rimliga och effektiva att använda mot ? Kommer utrikesministermötet i att genomlysa alla dessa möjligheter? Och hur kan vi i och inom EU förbättra energisäkerheten och minska det kraftiga europeiska beroendet av rysk gas och olja? 7 Utrikesminister (): Jag tror att vi ska vara realistiska och inse att måste finna sin egen väg. Det måste ske genom en i allt väsentligt intern rysk process. Men ska veta att det finns ett som är öppet för samarbete med ett som utvecklas mot en rättsstat, mot mer av demokrati och mot ett öppet samhälle. Det är väl alldeles uppenbart att vi har sett en utveckling mot mer nationalistiska tongångar. Det är klart att de nationalistiska tongångarna gör att man inte ska ha några illusioner om att detta ryska militära ingripande inte åtnjuter betydande folkligt stöd i dagens . finns det de som tänker långsiktigt. De kan finnas inom affärsvärlden. De kan finnas inom politiken. Att visa för dem de möjligheter som ligger i en annan rysk utveckling tror jag egentligen är den bästa möjligheten. Jag har beklagat att jag tror att det som har inträffat innebär att självt begränsar sina egna möjligheter till modernisering och demokratisering genom denna politiska kurs. Det är en insikt som jag tror delas av eller successivt kommer att delas av allt fler i självt. Det handlar om den förändringen. Med all respekt för utrikespolitiska förmåga tror jag att vår förmåga att påtvinga andra länder någon annan politisk kurs ofta är begränsad. Jag brukar ibland något debattmässigt be oss göra tankeexperimentet att vi satt oss före att ändra på politiska utveckling. Då inser vi nog att det är svårt, och det är inte lättare i fallet . 8 (): Det skulle vara intressant att veta lite mer om vad man kan göra för att minska beroendet av den ryska energiexporten till oss och importen från oss. måste vi se att vi har en stor uppgift i att återuppbygga infrastrukturen i . Jag såg att det fanns med i slutsatserna från toppmötet. Kanske utrikesministern kan gå in lite mer på detta. 9 Utrikesminister (): Vi, det vill säga Europeiska unionen, kommer att ordna en internationell stödkonferens också när det gäller återuppbyggnadsfrågorna. Själva återuppbyggnaden är nog relativt begränsad, men den ekonomiska stabiliseringen är desto mer krävande. Den kräver insatser relativt snart, och det ingår också i det som vi nu planerar för. Det är viktigt i detta sammanhang. Angående energi finns i slutsatserna rätt starka formuleringar. Vi vill att man ska accelerera arbetet inom Europeiska unionen när det gäller energi- och klimatfrågorna; de hänger i någon utsträckning samman. De kommer att vara i fokus på toppmötena både och . Men den så kallade strategiska översynen kommer att få en lite annan valör och karaktär. Detta handlar nästan bara om gas. Vi har inget stort energiberoende av i övrigt. Vissa länder har ett gasberoende av , men har inget stort energiberoende av . Låt oss också vända på det hela. har ett inkomstberoende av . Titta på handelssiffror, gas och annat. De är väldigt beroende av att exportera till oss. Vårt ekonomiska beroende av dem är betydligt mer begränsat. 10 (): Jag tackar utrikesministern för bra information. Det är viktigt att konstatera och det tål att upprepas att angreppen mot från saknar all grund i folkrätt och internationell rätt, att är en självständig och suverän stat med territoriell integritet och att har valt demokratins väg och ska förtjäna respekt för det. Därför tycker jag att signalerna gentemot när de kränker internationell rätt och folkrätt är så viktiga. Jag uppskattar regeringens och utrikesministerns agerande; det har varit snabbt, tydligt och resolut. Jag uppskattar också återrapporteringen från det extrainkallade toppmötet för tydligheten i åtminstone det kortsiktiga agerandet från EU. Däremot tycker jag att det känns lite mer svajigt när det gäller den långsiktiga relationen. hade en kolumn i dagens där han framhåller vikten av att man är stark i relationen till och diskussionen med . EU:s styrka ligger i det gemensamma agerandet, som jag ser det. Vad gör utrikesministern för bedömning av EU:s förmåga att agera gemensamt i relationen EURyssland? 11 Utrikesminister (): Jag gör en i allt väsentligt positiv bedömning av detta. Jag tycker att vi demonstrerade detta i går. EU:s styrka ligger i enigheten. Men vi är 27 stater med lite olika politisk och nationell historia, med lite olika politiska kulturer och traditioner. När man ändrar politisk kurs i EU är det som en stor båt som ändrar kurs, men när den ändrar sig ändrar den sig. Det är inte de snabba lappkastens organisation, och så ska det inte heller vara. I detta ligger egentligen någonting som är ganska bra. Vi hade en bra diskussion på det i går. Det spekuleras alltid i medierna om betydande spänningar. De spänningarna var väsentligt mindre inne i rådssalen än enligt spekulationerna utanför rådssalen. Vad gäller de långsiktiga relationerna sade jag att man kan göra strategiska observationer. Jag skulle ännu inte vilja dra de långsiktiga strategiska slutsatserna, mycket därför att jag vill avvakta både händelseutvecklingen och en fördjupad diskussion i vårt eget land eller i den internationella debatten i självt. Men det får långsiktiga konsekvenser. Detta krig kommer att kasta en skugga över relationen och över vår analys av utveckling . Den saken är väl alldeles uppenbar. Men som i så många andra sammanhang: Låt diskussionen gå! Låt oss analysera noggrannare, också i dialog med de andra europeiska länderna! Vi kommer att komma fram till de mer långsiktiga slutsatserna i olika sammanhang. Avgörande är dock att det är självt som måste välja sin väg: samarbetets eller konfrontationens. 12 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag känner mig också förhoppningsfull. Men det gäller också att vara överens om vad man är överens om. I den kortsiktiga relationen handlar det om att man ska skjuta upp partnerskapsdiskussionerna med tills tillbakadragande skett. Jag har kunnat konstatera att det fanns lite olika ingångar, gradskillnader, om man så säger. pratade om att man skulle frysa förhandlingen. sägs det att den har lagts på is. Där kan man notera gradskillnader. Men är det klart vilka kriterierna är för när en diskussion om partnerskapsavtalet kan återupptas? 13 Utrikesminister (): Gradskillnader går det förvisso att hitta, men inte artskillnader. Låt oss jämföra med den diskussion vi har här i riksdag, eller i dessa frågor. Gradskillnader kan finnas, men knappast artskillnader. Konstigt vore det annars. Det är därför jag vill betona enigheten, både i vårt land och i Europeiska unionen, som det viktiga. Sedan kan det finnas gradskillnader i debatten beroende på hur man formulerar sig och på olika politiska traditioner. Det förhandlingsmöte om partnerskaps- och samarbetsavtalet som skulle ha skett ser vi ingen anledning att ha. Vi går mot ett toppmöte mellan Europeiska unionen och i . Vi kommer att ha ett utrikesministermöte i , det vill säga innan. Det är sannolikt tidpunkten då vi kommer att värdera hur vi ska gå vidare med just denna del av relationen. Sedan finns det många andra delar av relationen som också kommer att belysas i diskussionen. Det handlar också om vilka åtgärder som kan komma att bli aktuella. Framför allt stödåtgärder till är mycket viktiga i detta sammanhang. I detta ligger också en signal till . Det handlar också om hanteringen av konsekvenserna av det ryska erkännandet av de två utbrytarrepublikerna. De frågorna återstår på dagordningen. 14 (): Jag ska uppehålla mig vid det långsiktiga perspektivet, som har varit uppe här och som även utrikesministern tog upp. Många ställer sig frågan: Är detta början på ett nytt kallt krig? Efter 1989 har säkerhetspolitik, och vår egen för den delen, byggt på två premisser som båda förefaller ganska skakiga och kanske orealistiska. Den första premissen är att är ett fredligt land på väg mot demokrati. Det blir likt oss, som alla andra länder inom EU. visar sig sanningen att är ganska hotfullt och tar sig en självpåtagen rätt att ingripa i sitt så kallade nära utland. Den andra premissen, som har funnits länge, är att , som inte alls har varit uppe här, är en bundsförvant som är beredd att försvara . Men ser vi snarare sanningen att saknar en strategi mot det som i kallar putinisering av sitt nära utland. har ingen strategi här. Man måste i det här skedet fråga sig om verkligen numera skulle låta sina soldater gå i döden för och för européernas skull. Men vem ska då skydda oss européer? Ska Europeiska unionen utvecklas mot att kunna utöva militär makt och skydda sig själv och sina närområden, medan Nato kanske dör sotdöden i ? Det var några frågor att ta tag i för utrikesministern. 15 Utrikesminister (): Det finns åtskilliga frågor att ta tag i, men jag tycker att frågor illustrerar betydelsen av det jag sade tidigare: Låt oss inte dra alla de långsiktiga slutsatserna . Om vi drar dem nu kan de bli förhastade åt det ena eller andra hållet. Låt mig bara göra några observationer i detta hänseende. Jag ska inte gå in på Natos utveckling. Jag delar inte den pessimism som har, men låt oss lägga detta åt sidan. Det talas om ett kallt krig. Det tror jag inte på. För det första vill vi inte ha det. För det andra tror jag att analogin blir alldeles fel. I det var det två till tänderna rustade militärblock som stod mot varandra i hjärta och två mot varandra stående ideologier. Det var ett block som grundade sig på demokrati och frihet och ett som grundade sig på förtryck och ofrihet. Så är det inte . Den ideologiska delen av denna konfrontation är i allt väsentligt borta. Ingen kan påstå att putinismen har någon ideologisk lyskraft, knappt utanför egna dörrar. Nationalismen kan ha det, men putinismen knappast. Är det en återgång till vad vi såg under förra århundradet? Nej, det tror jag inte. Kan det vara en återgång till vad vi såg under århundradet , ett halvnervöst och halvauktoritärt som försökte etablera sin maktställning i sitt eget närområde? Ja, om vi ska söka historiska paralleller är det kanske snarare där som vi ska söka dem, och ska vi försöka utforma politiken med utgångspunkt från det. är ett stort och mäktigt land, men vi ska inte göra det större än vad det är. Jämför med Europeiska unionen jag tror att jag nämnde detta för som har en befolkning som är större. Vi har en ekonomi som är femton gånger större än den ryska. Vi har försvarsutgifter som är tio gånger större än de ryska. Vad är vår politik i detta sammanhang? Jo, det är att bygga stabila stater och att bygga dem på ett sådant sätt att vi stöder icke minst de länder i den östliga delen av som vill gå den demokratiska rättsstatsvägen och bygga upp samhällen som också är robusta för att kunna stå emot försök underifrån att på olika sätt underminera och manipulera dem. Det är lite av kärnan i förslaget om det östliga partnerskapet, som är krävande på många olika sätt men som innebär en förlängning och intensifiering av den grundläggande fredsuppgift som ju är kärnan i Europeiska unionen. 16 (): Som bekant tillhör jag Natovännerna, och jag tycker att det vore väldigt beklagligt om Nato dog sotdöden i . Men icke desto mindre måste utvecklingen där aktualisera frågan hur européerna ska sköta försvaret av , i vilken utsträckning det ska göras av dem själva och i vilken utsträckning det ska vila även på andra. Då kan det vara intressant vilken ställning ska ta i det sammanhanget. Den andra frågan som jag skulle vilja ta upp, som utrikesministern bara gled förbi, är utvecklingen och reaktionerna i och hur utrikesministerns kolleger ser på det europeiska närmandet till eller närmande till Europeiska unionen , efter . 17 Utrikesminister (): Låt mig bara säga att på det mer säkerhetspolitiska området, inte nödvändigt enbart relaterat till detta men inte opåverkat av detta, är vi inne i ett rätt spännande skede av fördjupad nordisk samverkan. Den tenderar att ha en tyngdpunkt mellan , och , men utesluter alls icke vare sig eller tvärtom. Vi får se vad det kan leda till. Det är inte alldeles oväsentligt. Det förbättrar våra kapaciteter. Jag tror också att vi kommer att komma in i en ny dynamik när det gäller det europeiska utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet. Det skiljer sig från Nato som bekant. Men vi kommer att få en ny dynamik i detta, bland annat genom olika franska förslag som i allt väsentligt ligger i linje med vad vi från svensk sida eftersträvar. Det ersätter inte Nato.