prot · GV0983 · 2008-03-26 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2007/08:475 Till Interpellation 2007/08:475 av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag 2007/08:486 Till Interpellation 2007/08:486 Posten i glesbygd av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag 2007/08:490 Till Interpellation 2007/08:490 Kollektivtrafiken i av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag 2007/08:491 Till Interpellation 2007/08:491 Taxinäringen och tömningscentraler av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag 2 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2007/08:FPM87 Meddelande om ändringar i momssystemet för att bekämpa momsbedrägerier KOM(2008)109 till skatteutskottet 3 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /08:UbU8 och UbU10 betänkanden /08:TU4 och TU6 4 § Migration och asylpolitik Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2007/08:SfU6 Migration och asylpolitik. 1 (): Dagens debatt handlar om socialförsäkringsutskottets betänkande 2007/08:SfU6 Migration och asylpolitik. Betänkandet behandlar motioner från allmänna motionstiden. Härigenom är det, från regering och regeringspartier, inga skarpa förslag. I stället kan man konstatera att majoriteten avstyrker motionsförslag och åberopar utredningar, vilka utgörs av såväl tidigare som nytillsatta sådana. Det intressanta med debatten är i stället den markanta positionsförflyttning som skett hos tre av regeringspartierna. har vi kunnat ta del av motioner i stort antal från , och . Det har handlat om förslag om amnesti, kritik mot utredningar, för sena ställningstaganden, avsaknad av barnperspektiv och resurser till bland annat kommunernas mottagning av asylsökande. är det tomt, eller näst intill tomt, på idéer från de tre regeringspartierna. I stället kan man här från talarstolen höra partiföreträdare ta avstånd från sina respektive partiers tidigare ageranden och ställningstaganden. Situationen är minst sagt märklig för det politiska systemet och än mer komplicerad för alla de människor som lyssnat in partiernas uttalanden . Den otydlighet som dessa tre partiers agerande har skapat har varit olycklig för många människor som invaggats i en förhoppning som senare grusats genom det ändrade förhållningssättet. Jag har tidigare uttalat att det är få politikområden som kräver en större tydlighet. Jag har därför i tidigare majoritetsförhållanden försökt skapa förutsättningar för bred politisk enighet över blockgränser genom samtal mellan partierna. är det tyst från den borgerliga majoriteten. Sju mandats övervikt här i kammaren tycks vara den tydlighet som regeringen behöver. Vi socialdemokrater står dock öppna för en dialog för att trygga asylrätten och ge människor som behöver skydd en bra tillvaro i vårt land. Jag vill inledningsvis säga att vi socialdemokrater givetvis står bakom alla våra reservationer, men jag vill för tids vinnande bara yrka bifall till reservationerna 5, 16 och 19. Vi har fått många mejl i våra datorer. Vi har fått många kontakter. kan också vår diskussion följas från läktaren av skolklasser från bland annat . fick vi åter signaler om upptrappat våld i södra . Vi får näst intill signaler om dödande och lemlästande av människor i ett land som varit intaget av USA-ledda styrkor. I är tillståndet inom sex regioner sådant att människor inte kan återvända på grund av det eskalerande våldet. Från övriga delar av landet beskrivs näst intill liknande förhållanden. I båda dessa länder säger den svenska Migrationsöverdomstolen att det inte föreligger en sådan inre väpnad konflikt att människor ska omfattas av skyddsbegreppet. Den juridiska tolkningen tycks efter ikraftträdandet av NIPU, den nya instans- och processordningen, ha blivit ny och stramare. Vi socialdemokrater och hela oppositionen i socialförsäkringsutskottet har försökt att få till stånd ett utskottsinitiativ för att regeringen ska se över förutsättningarna för begreppet inre väpnad konflikt med anledning av nuvarande tolkning och situationen i flera av världens länder. Frågan har aktualiserats för migrationsministern, som skjuter ifrån sig problematiken till och domstolarna. Han hänvisar till en utredning som saknar direktiv i frågan. Vi får kanske klarhet i frågan, eftersom migrationsministern finns med oss här i kammaren i debatten . Företrädare för majoriteten har i medierna uttalat sig kritiskt om domstolens ställningstagande, men därvid stannar det. Vårt uppdrag som riksdag är att lagstifta. Om juridiken nu gör en tolkning av lagen som vi tycks vara en majoritet i som kritiserar bör vi agera för en översyn, därav bifall till reservation 5 av s, v och mp. Regeringen har för avsikt att framlägga en proposition om regelverket kopplat till framtida arbetskraftsinvandring från tredjeland. En utredning överlämnades strax efter regeringsskiftet och har sedan beretts i . I stora delar följer regeringen utredningens förslag, men på några områden signalerar regeringen i en departementspromemoria att man frångår utredningen. Ett av de områden där regeringen har markerat en annan uppfattning har utgjorts av möjligheten för asylsökande som fått avslag på sin ansökan att byta spår för att i stället ansöka som arbetskraftsinvandrad. Förslaget är ett markant avsteg från den breda förankring som gällande regler innehåller och som har haft en bred parlamentarisk men också partsgemensam förankring på arbetsmarknaden. Jag skulle kunna nöja mig med svaret i betänkandet om att frågan bereds och återkommer till för behandling . Men uttalanden från ansvarigt statsråd har skapat oklarhet efter departementspromemorians presenterande. Statsrådet har tyckts inse problematiken med tidigare uttalad hållning och inser nu riskerna med att blanda samman asylrätt och arbetskraftsinvandring. Exempelvis kan nämnas en frågestund här i kammaren . Ett förtydligande från regeringspartierna men också från statsrådet kunde kanske skapa tydlighet inför kommande handläggning och utskottshantering. har vi via olika vägar fått skildringar av omänskliga förhållanden, för många människor med invandrarbakgrund, på den svenska arbetsmarknaden. Ofta har det handlat om människor som har rätt att befinna sig på den svenska arbetsmarknaden men alltför ofta också om människor som inte har arbetstillstånd eller tillstånd att befinna sig i landet. Förhållandet har utnyttjats av oseriösa hänsynslösa arbetsgivare som bara sett sin egen som drivkraft. Företrädare för regeringen har reagerat i medierna. Härefter har vi inget sett av åtgärder som markerar från det politiska systemet. Människor utnyttjas som förbrukningsvaror till oskäligt dåliga löner, anställningsvillkor och arbetsmiljöer. Inom EU har kommissionen lagt fram ett förslag om sanktioner mot oseriösa arbetsgivare som agerar på sätt som jag beskrivit. Regeringen tycks huka i frågan, vilket är olyckligt. Ett mera kraftfullt agerande vore önskvärt för att skydda de utsatta personerna men också för att upprätthålla en balanserad konkurrens inom flera sektorer på arbetsmarknaden. De åberopanden om redan gällande regelsystem som majoriteten för fram och det förhållande som beskrivs av medier och fackliga organisationer borde ge mera avtryck än den skrivning som utskottsmajoriteten nu anför i betänkandet. På flera områden åberopar utskottsmajoriteten de utredningar som pågår. I sak kan detta vara riktigt, men i vissa delar kunde man önska sig ett något snabbare agerande från regeringens sida. Det handlar om översyn av den nya instans- och processordningen inom prövningen av asylärenden, ett område där majoritetspartier tidigare ropat på snabb utredning. Det kan handla om åtgärder för att nå en mer solidarisk fördelning bland landets kommuner av de människor som söker asyl och som även härefter eventuellt får uppehållstillstånd. Vi kan se hur ett fåtal kommuner tar ett mycket stort ansvar medan andra slår ifrån sig med märklig och förtäckt argumentation. För de många ensamkommande barnen är detta speciellt alarmerande, vilket föranlett stark kritik mot många kommuner från bland annat . roll i EU-arbetet inom politikområdet är också viktigt. har av bland annat UNHCR framhållits som en pådrivande och kraftfull nation för ett solidariskt och väl fungerande asylsystem i . Vi kan inte höra samma kraftfulla markeringar, vilket gör att oron för ett svagare svenskt agerande och härigenom svagare skydd för asylsökande är uppenbar. Vi har fått en rad alarmerande uppgifter, vilka eskalerade i samband med att asylprocess synades . Utskottet begärde en särskild information från svenska EU-parlamentariker. Jag vill yrka bifall till reservationerna 5, 16 och 19. Jag hoppas på ett kraftfullt svenskt agerande inom ramen för EU och på en bred förankring över blockgränserna inom migrations- och asylpolitiken för att skydda människor och skapa en bra integration i det svenska samhället. I detta anförande instämde , , , och (alla s). 2 (): Vi lever alltjämt i en orättvis och orolig världsordning. Vi lever i en värld där hundratusentals miljoner människor tvingas att lämna sina hemländer för att söka sig en någon annanstans. Skälen kan vara krig, väpnad konflikt, fattigdom, politiskt förtryck, att man riskerar att drabbas av tortyr i det land man en gång kände som sitt eget. Denna orättvisa världsordning måste förändras. Vi är ett av de partier som kraftfullast av alla verkar för en rättvisare världsordning, där ekonomisk jämlikhet gör att människor inte tvingas lämna sina hemländer. Men lever vi alltjämt i denna världsordning, i en världsordning där människor tvingas lämna , , , , och många andra länder för att de helt enkelt kan leva kvar i sitt gamla hemland. I avvaktan på att världsordningen blir mera rättvis, medan det arbetet pågår, måste asyl- och flyktingpolitiken förändras i grunden. har ett gott rykte internationellt när det gäller att ta hand om människor på flykt. Men det är att leva på gamla meriter att fortfarande hävda att det skulle vara så. väntar och på att avvisas från , på att skickas hem till . väntar Soraj från på att sändas tillbaka till , till ett land där han riskerar att drabbas av förföljelse. Fereidun Rezai från och Reza Rezai från ska också de skickas ut ur landet. Så har myndigheterna i all sin vishet bestämt. De ska tillbaka till en verklighet i där det för varje människa som har ögon att se med råder krig och väpnad konflikt. väntar också Enayatullah från på att skickas tillbaka. Det är till hans försvar som klasskamrater och andra i kommunen har agerat. Det är för att ge stöd åt sin vän och kamrat och för att förändra svensk asylpolitik och stoppa avvisningar till och . Det går inte att skicka hem Dadkoda Qalandari. Han är redan hemma i . Det går inte att skicka hem Fereidun Rezai, för han är hemma i . På samma sätt går det inte heller att säga att man ska skicka hem Enayatullah , för han är ju redan hemma, i . Vi kommer att få höra från en rad av alliansens förespråkare och inte minst från vår migrationsminister att det här kan han inte göra något åt. Det är inte hans sak. Det är domstolarna som ska avgöra hur ärenden hanteras. Det stämmer inte. Det är felaktigt. Tvärtom är det fullt möjligt och också ett ansvar för var och en som sitter i den här kammaren att förändra det man inte vill ska vara som det är, att ta initiativ för politisk förändring om man inte håller med om de beslut som fattas. Det ska inte ske genom att man fattar beslut i enskilda ärenden. Det är vi alla överens om ska ske genom myndigheter och domstolar. Men står kammaren här, samtliga ledamöter var och en, inför ett val. Det är valet att stödja det förslag som lämnas av , och om en översyn av utlänningslagen med syfte att stoppa avvisningarna till och . Det går inte att ducka i den frågan, även om migrationsministern kommer att göra sitt bästa för att försöka lyckas. Vi har en ny instans- och processordning, ett nytt sätt att fatta beslut i utlänningsärenden. Det är också det som är skälet till att alla regeringspartier här hävdar att det är för tidigt att göra någonting åt hur utlänningslagen ser ut. Men om det inte blir som man hade tänkt är det väl bra om man gör något åt det direkt. Det är i alla fall vår uppfattning. Här har det inte blivit som lagstiftaren, som , avsåg. För det är uttryckligen skrivet i den utlänningslag som gäller att det inte skulle bli någon hårdare bedömning i något avseende än vad som gällde tidigare. I förarbetena till lagen står detta klart och tydligt. Ändå har myndigheterna använt just dessa förarbeten, glömt att läsa vissa meningar uppenbarligen och använder nu en hårdare praxis än vad som skedde . Det är i ett läge när säkerhetssituationen i såväl som och flera andra länder har försämrats enligt egna rapporter. Man talar inte med varandra. Man läser inte förarbetena till lagen. Man låter en annan dagordning vara övergripande. ska de lämna landet. Det är målsättningen. Det här är, fru talman, juridiskt felaktigt. Det är politiskt hyckleri, och det är mänskligt och moraliskt ett haveri. Det är juridiskt felaktigt, för när det gäller avvisningarna till har UNHCR:s flyktingkommissarie uttryckligen sagt att det avtal som påstår sig ha skrivit under med hela vilket heller inte är sant, men låt det vara hänt för tillfället är i strid med internationella konventioner. FN:s flyktingkommissarie säger: Det där avtalet gäller inte. Ändå används det som grund för avvisningsbesluten. När det gäller var utrikesminister på besök i och vädjade till att stoppa avvisningarna till . Inte heller det avtalet är juridiskt hållbart. Det är undertecknat av vice flyktingministern, men det har inte skett enligt afghansk rätt. Hörande med det afghanska utrikesministeriet har inte skett. Därför är inte detta avtal giltigt ens i . Ändå använder svenska myndigheter med migrationsministerns goda minne detta som ursäkt för att avvisa människor. Politiskt hyckleri är det, därför att vi skickar trupper till för att skapa lugn och ro. Om det nu är så lugnt och säkert att det inte är några problem att återvända, vad har då svenska trupper där att göra? Varför skickar vi svenska soldater för att hålla lugn och ordning, som det påstås, om det nu är så ofarligt och lugnt att återvända? Mänskligt och moraliskt det är ett starkt ord att kalla det haveri, men jag har svårt att finna ett annat uttryck, för det som just nu sker är att hundratals ska avvisas trots att många av dem har vänner, kamrater och arbete och har etablerats i det svenska samhället. De ska skickas tillbaka till flera av de platser i världen där man inte kommer att kunna leva ett tryggt liv. Vill man söka juridiska argument för att ha en annan ordning är det enkelt att finna dem. Vill man söka politiska argument är det också enkelt. Vill man ta mänskligt och moraliskt ansvar borde man, liksom jag nu gör, yrka bifall till reservation 5. Senaste nytt är för övrigt att kurder enligt ska avvisas till , en plats där de inte känner någon hemhörighet, en plats som ingen av dem kommer ifrån, där de saknar kontakter och möjligheter att skapa ett tryggt och bra liv. Dagordningen för svenska migrationsmyndigheter just nu tycks handla om att så många som möjligt ska sändas härifrån, oberoende av vad som händer med de människorna när de kommer tillbaka. Om man låter det vara så, om man skyller på att man ingenting kan göra, då får man också bära det moraliska och mänskliga ansvaret för att avvisningarna fortsätter. När om kliver upp i talarstol har han att svara på frågan: Varför låter du detta ske? Det är en rad olika frågor som är aktuella i dagens debatt. Det finns ingen möjlighet för någon av oss här att hantera dem alla. Men jag vill ändå på några punkter till presentera politik och hur vi vill att politiken i ska förändras. Som tidigare nämnts har skickat människor tillbaka till . Det har varit uppmärksammat i medierna vilka villkor man får leva under i . Människor blir misshandlade därför att man har en dålig rättssäkerhet. Människor får leva i förvar och fängelser under sociala förhållanden som är under all kritik. Dessutom skickas människor tillbaka därifrån till länder där de riskerar förföljelse. fick tre av fyra irakier stanna i . Ingen irakier fick stanna i . Ändå skickar nu tillbaka hundratals personer som satte sin fot någonstans i först, innan de kom till , och som är från . Vilken rättssäkerhet är det i ett sådant system? Hur kan man från svenska myndigheters sida vara säker på att man inte skickar tillbaka någon till vars ärende inte prövas på det sätt som enligt våra normer är rättssäkert, utan i stället sänds tillbaka till och drabbas av den förföljelse som ingen människa enligt internationell rätt ska kunna drabbas av? Jag vill i det sammanhanget yrka bifall också till reservation 3, som skulle innebära att vi fick en annan ordning när det gäller det som kallas Dublinavvisningar. Vi skulle låta var och en själv avgöra i vilket land man skulle söka asyl. Den asylpolitik vi har skapar också i orättvisor och villkor som man inte ska behöva leva under. Så länge som systemet upplevs som så orättvist som , så länge kommer människor som får avvisningsbeslut inte att kunna resa tillbaka till sina hemländer. Då blir man papperslös, förvisad till ett liv som gömd i , utanför alla sociala trygghetssystem, bortom allt det som vi som bor här tar som självklara delar av vår välfärd. Man har ingen rätt till skola för sina barn. Ja, vi vet att regeringen där har aviserat att man ska göra det länge har krävt, nämligen ge rätten till skola för gömdas och papperslösas barn. Men det brådskar! Man har ingen rätt till sjukvård. Den frågan kommer att återkomma här . Från vår sida kan vi redan nu säga att full sjukvård, samma sjukvård, måste vara en rättighet för alla, oberoende av vilket skäl man har till att finnas i . har vi också frågan om rättigheter på arbetsmarknaden. Det som händer för papperslösa är att de tvingas att leva på svartarbete, på löner som är 20, , utan trygghet, utan att kunna gå till chefen och klaga på dåliga anställningsförhållanden, för då polisanmäls man och skickas ur landet, utan möjligheter att själv eller tillsammans med större fackförbund agera för att få upp lönenivåer. Man är hänvisad till att leva ett liv som ingen av oss egentligen skulle vilja leva. Lösningen på situationen är förstås en allmän amnesti. Ge rätten till alla som finns här och som inte har begått några grova brott att få stanna i ! Det vi har att fatta beslut om är rättigheter på arbetsmarknaden. Att man ska få rätt till skadestånd om man utnyttjas i svartarbete, att man ska få rätt att få utebliven lön inte ens detta är något av regeringspartierna berett att gå med på. Domen från regeringspartierna över de papperslösa är hård: Era barn kanske får gå i skolan om , men någon sjukvård ska ni inte ha, och helst av allt ska ni lämna landet. Tyvärr måste jag säga att även Socialdemokraterna på den punkten, i den reservation man har, har angivit att det är det som är huvudlinjen. Är man här illegalt ska man lämna landet. Har man det perspektivet blundar man för hur hård och hänsynslös asylpolitiken är. Det hade kunnat vara annorlunda. Med vår politik hade en annan ordning varit möjlig. Det finns på en rad punkter i det vi diskuterar förslag från på förbättringar. Men jag ska inte upprepa allt som redan finns skriftligt för den som vill läsa det. Låt mig i stället ägna den korta minut jag har kvar av min något överdrivna talartid till att säga något annat. Det som är viktigt är inte bara var de politiska partierna här i placerar sig. Vi vet numera hur förhållandena och oppositionerna här ser ut. Vi vet att regeringspartierna ingenting kommer att göra för att förbättra situationen. Det är inte särskilt troligt att vi när röstar kommer att få ett stopp för avvisningar till eller . Därför är det något annat som kommer att kunna göra förändringen av politiken möjlig, nämligen det engagemang som andra i samhället visar. För den som tittar på tv: När man kliver in här i för att lyssna på debatterna får man en uppmaning. Man måste vara tyst, knäpptyst, får inte prata med varandra. Det är alldeles rätt och rimligt, för debatten ska föras här mellan dem som är folkvalda. Man får inte applådera några inlägg. Men, fru talman, jag tror inte att det finns någon regel som förbjuder oss att ge vårt stöd till dem som sitter på läktaren eller dem som lyssnar vid tv-apparaterna. Det finns ingenting som hindrar mig från att ge mitt stöd till alla advokater och människorättskämpar runt om i landet, till alla dem som är aktiva i olika asylkommittéer och flyktingråd och till alla dem som kämpar för att förbättra villkoren för asylsökande i och för att stoppa avvisningar till länder i krig. Det finns såvitt jag vet enligt regler ingenting som hindrar mig från att ge en applåd till elever från som är här för sin klasskamrats skull eller till Papperslösa som sitter på läktaren för att kämpa för papperslösas rättigheter. Det är ni som är möjligheten till förändring. Den här applåden är till er. (Applåder) Tack för ert engagemang och tack för det ni gör! I detta anförande instämde LiseLotte (). 3 (): Det är aldrig lätt att komma efter som alltid säger ungefär detsamma som jag själv har tänkt säga, vilket innebär att det kanske blir lite upprepningar. Känslorna i är med all rätt upprörda just . Orsaken är den utvisning av Enayatullah som och har talat om. Han har kvar till studentexamen, och vid sidan av studierna arbetar han och försörjer sig i . Jag vill börja med att läsa ett par korta inlägg från Gävletidningarna som väl speglar gävleborgarnas bild av den flyktingpolitik som vi med emfas försöker få både svenska folket och andra länder att tro är generös. När människor konfronteras med verkligheten och den lagstiftning vi har, som utgår mer från principer och system än från hur den drabbar människor, blir uppvaknandet ofta bryskt och reaktionerna starka. De båda inläggen har publicerats efter när Enayatullah hämtades i sitt hem av gränspolisen i . Det första lyder: Man skäms som svensk. Den svenska flykting- och invandringspolitiken straffar de ambitiösa i stället för att stötta dem. Risken finns att man späder på främlingsfientligheten. Förra regeringen misslyckades. Den nuvarande är inte ett dugg bättre! Det finns lagar och förordningar i ett demokratiskt land. För att de ska bli accepterade och efterföljda måste de upplevas som logiska och begripliga. Snarare förefaller de vara det motsatta. Stoppa avvisningen av Enayatullah ! Låt honom stanna och bidra till det svenska samhällsbygget. Några månader kvar till studentexamen. Gränspolisen ska verkställa transport till krigsdrabbade . Inte utan att man tappar tron och skäms att man är svensk. Nästa inlägg: Kriminellt omänskligt. Åter är ute på smärtornas väg. Den här gången gäller det Enayatullah . Om någon månad ska han ta studenten i vistelse i vårt land. Då passar på att ta honom i fängsligt förvar med hjälp av den svenska gränspolisen. Myndigheterna vill skicka honom tillbaka till där hans bror dödats och där krig pågår. måste ansvariga politiker, riksdag och regering stoppa omänskliga hantering av flyktingar. Lyssna på Björkhagsskolans elever och lärare, det här är kriminellt omänskligt ur alla synvinklar! Det här är bara några axplock av synpunkter från tidningar, tv, radio och bloggar i men också i andra delar av landet. Till och med i inlägg från personer som i övrigt anser att vi tar emot alldeles för många invandrare här i landet ställer man sig oförstående till att en ung välintegrerad kille ska skickas tillbaka till ett land i krig.