prot · GW0950 · 2008-12-16 00:00:00 — Det gäller särskilt för ett land som alltid har tjänats mycket väl av handeln och alltid oavsett färg på regeringen har tillämpat frihandel. Vi vet att det är något som har tjänat vår välfärd och gett det svenska folket mycket gott. Min fullkomliga övertygelse är att det också skulle göra folk och ekonomier precis lika gott om vi kunde vara mer proaktiva och öppna gränserna ännu mer framöver. 86 Statsminister (): Det är viktigt att komma ihåg att den europeiska diskussionen denna höst har varit väldigt inriktad på att lösa upp den bottenfrusna finansiella sektorn och få kreditväsendet och finanssektorn att fungera bättre. Man har fattat viktiga beslut i den riktningen, även om det är svårt och komplicerat för alla medlemsländer att få detta på plats. Det är 13 som har genomfört lagstiftningen och väldigt få som fått in bankerna i stödsystemen. Men det är ändå resolut agerat och en riktig prioritering att börja med det. Till det kommer, och det syns i slutsatserna, en vilja att finanspolitiskt koordinera insatser. Var och en av riksdagarna runt om i måste fatta beslut om det. De ska allmänt ha den inriktningen att uppmuntra till arbete och investeringar som är framåtsyftande. Det gör i grunden att människor får bättre hopp om framtiden. Det är den inriktning vår superbudget har. Den ligger till och med på högre nivåer än de som EU talar om. Många andra följer nu efter och gör likartade insatser. Det finns en hel del mediediskussioner och påståenden om statsstöd av olika slag. Tittar man igenom det är det inte lika många som är föreslagna och framför allt inte genomförda. Det är mest diskussioner och samtal som förs. Man är där väl medveten om att det finns ett regelverk för statsstöd som sätter begränsningar, som bland annat vi har tittat på. Det är klokt. Man ska inte jaga varandra med subventioner på ett sätt som felaktigt konserverar strukturer som kanske är konkurrenskraftiga. Vi ska inrikta oss väldigt mycket på stöd till människorna. Det handlar om stöd till omställning, att komma vidare i utbildning och att komma vidare på arbetsmarknaden. Så resonerar väldigt många. Jag vill ändå säga att jag förstår att frågorna kommer. Det har präglat väldigt mycket av mediediskussionen. Alldeles säkra ska vi inte vara på hur det slutligen kommer att landa. Men det syns ändå i våra slutsatser att i huvudsak har haft andra utgångspunkter, och det är bra. 87 (): Tack, statsministern! Jag känner mig trygg med den iakttagelsen. Jag hoppas att den ambition fortsatt ska vara, precis som statsministern uttalade, att inte ge några industristöd. Staten ska inte gå in som ägare vare sig i eller i andra delar av . En annan viktig del i tider av kriser är att satsa , vilket den har gjort mycket förtjänstfullt här hemma. I kommande förslag satsar man på forskning och innovation. Fördes en sådan framtidsdiskussion i någon bredare bemärkelse på toppmötet? Det hade som utgångspunkt att ska fortsätta att vara en ledande kraft i världen. Det handlar också om att med den tekniska utvecklingen skapa framtidens marknader. Vi kan inte i den här kammaren eller någon annanstans ana oss till vad de är. Forskningen måste släppas fri och tillföras mer resurser för att kunna skapa de arbeten och den välfärd vi behöver också . 88 Statsminister (): Det fanns ett förslag från kommissionen att man skulle använda en del av icke använt budgetutrymme och rikta det till investeringar av det ungefärliga slag som nämner. Det handlade väldigt mycket om infrastruktur och forskningsinsatser av olika slag. Man ska veta att när man använder outnyttjade budgetmedel innebär det att en del av nettobidragsgivarna får mindre pengar tillbaka. Det fungerar så i budgetsystemet. Eftersom vi alltid är noggranna med användandet av skattebetalarnas pengar ville jag att man var lite mer tydlig med vad man menade. Vi har en tuff budgetprövning i när vi vill göra saker, och det bör man rimligen också ha inom EU. Därför har vi beställt fram en redovisning marstoppmötet. Förslaget har väldigt mycket den profil som här nämnts. Men vi tycker också att det ska bli tydligare vad man exakt tänker sig att använda resurserna till. Det är tänkt att vara en del av kommissionens bidrag och svar i den situation som är. Det ska komplettera de stora satsningar som görs av medlemsstaterna. 89 (): Tack för rapporten, statsministern! Det är viktigt att långsiktigt arbeta med klimatet. Det tror jag att alla här i kammaren håller med om. Det är glädjande att man i Europeiska unionen har kommit några steg vidare. En av de saker man talar om är transportindustrin och de utsläpp som finns. Vi är väl överens om att en omställning på ett eller annat sätt bör ske till mer klimatvänliga transportsätt. En sak som ni har diskuterat i EU är utsläpp från fordon. Det är något som är viktigt och angeläget. Men det får ta den tid som behövs för att komma ned till rimliga nivåer. Det gäller speciellt när vi har en bilindustri som åtminstone just nu kortsiktigt har stora problem med att klara en lågkonjunktur. Till det kommer en finanskris som gör att det nu är extra känsligt att lägga på alltför mycket extra pålagor. Jag tror att det är rimligt att ha en ambition som är god, men jag tror också att tidsperspektivet bör ses över. Min fråga är: Hur diskuterade ni transportindustrins problem och dess utsläpp i samband med det möte som ni hade? 90 Statsminister (): Det ärliga svaret är: Väldigt lite. Skälet är att det som gäller CO2-utsläppen från fordonsindustrin var utlöst redan före toppmötet, vilket även hela förnybarhetsdelen var. Vi har ett 20-procentsmål om en förnybar energiandel som var utlöst i diskussioner redan före toppmötet, som sagt. Därför kom det mycket mer att handla om tung energi och energiproduktion. Det var det som var i fokus för våra diskussioner eftersom det täcks mer av utsläppshandeln. Man bör notera att har påpekat att också transportdelarna bör föras in i utsläppshandeln. Där är vi inte . Det är väl en diskussion som kommer att följa i takt med att utsläppshandeln fungerar allt bättre. Även om det ligger en hel del i det svåra i att avväga exakt hur snabbt fordonsindustrin har förmåga att ställa om till mer klimatriktiga bilar var det som sagt inte föremål för diskussioner på själva toppmötet. 91 (): Tack för svaret, statsministern! Jag håller naturligtvis med om att det är viktigt att alla transportslag ska in i utsläppshandeln och att vi är överens om det. Jag tror också att man ska sätta tydliga mål som ger signaler till industrin om vad vi förväntar oss av den och när och på vilket sätt framför allt när det gäller utsläpp och liknande. Men jag tror också att det är viktigt att just , i rådande läge, vara försiktig med att ha alltför snabba tidsperspektiv på vad industrin klarar och inte klarar just . Det var egentligen det som var inriktningen i min fråga. 92 Statsminister (): Det kanske är viktigt att påpeka att en bild som ofta fanns när jag gick i skolan var att de som hade miljöambitioner stod mot industrin. Det var industrin som alltid förnekade att problemen fanns och inte ville se några åtgärder. Om man åker till forskningslaboratorierna, till exempel till och tittar på både lastvagns- och fordonssidan, ser man en frenetisk aktivitet för att ligga längst fram med att hitta det som är mest bränsleeffektivt. Det är det som ingenjörerna nu tävlar i. Hur ska vi kunna driva fram våra fordon med minsta möjliga klimatpåverkan? Det är en felaktig bild om man beskriver industrin som en motpart som inte vill eller inte förstår. Diskussionen gäller just hur snabbt man har förmågan att hitta det nya och att ställa om. Jag är övertygad om att vi kommer att få se en väldig utveckling under vår levnadstid på området. Men det är riktigt att ibland föra diskussionen på ett sätt så att industrin också verkligen hinner ställa om. 93 (): Tack, statsministern, för redovisningen! Det är intressant att nu försöker lösa ut Lissabonfördraget med respekt för den irländska politiska ledningens synpunkter. Jag har ett par frågor med anledningen av detta. Den hårda kärnan i resultatet är valet av kommissionsledamöter och att man ska ha full uppsättning från medlemsstaterna där under förutsättning att Lissabonfördraget träder i kraft. Kommissionen skulle enligt Lissabonfördraget minskas ned till två tredjedelar av antalet medlemsstater . Men möjligheten finns också att kan fastställa ett annat antal. Om Lissabonfördraget inte ratificeras kan man säga att det innebär att inte kommer att garanteras någon kommissionsplats. Man säger i det nuvarande fördraget att det ska vara ett mindre antal medlemsstater. Detta var mer en fråga i marginalen. Däremot undrar jag om de tre punkter som finns redovisade när det gäller . Man talar om att rättsliga garantier kommer att ges. Om man läser Lissabonfördraget inser man att de redan är uppfyllda. Vad menar man med betoningen på att just rättsliga garantier kommer att ges i det här sammanhanget? 94 Statsminister (): Det är den uttryckliga viljan från den irländska sidan att det som framställs som försäkran från EU:s sida på legalt ska kunna prövas. Men frågan om exakt hur det ska utformas kommer säkerligen att leda till en fortsatt diskussion mellan juridiskt skolade och lärda. Den hänvisning jag har sett att flera gör är till det som skedde i efter nejet till . Det var ungefär en sådan konstruktion; man gav undantag med verkan i men utan att skapa genomslag i de andra medlemsstaterna. Jag är övertygad om att under det tjeckiska ordförandeskapet i vår kommer den legala utformningen av detta att arbetas fram. Det väcktes mycket riktigt frågor av det här slaget. Hur ska detta se ut? Många var tydliga med vad de inte önskade. Det var det jag gav svar på tidigare här att inte öppna för ratificering av de övriga 26. Det är en korrekt beskrivning av frågan om kommissionsledamöter. Det är så här det förutses; förblir vi kvar med alltså vid ett nytt nej på ska kommissionen börja bantas. Det måste då ske redan med den kommission som är tänkt att träda till sent . Det som nu tydliggör är att trots att det står i Lissabonfördraget att man ska gå ned till en tvåtredjedelskommission i förhållande till antalet medlemsstater har man funnit att man kan fatta just ett sådant beslut. Man gör en avsiktsförklaring och fattar sedan ett beslut om att det ska vara en kommissionär per land. Det kan möjligen påverka, för detta anses vara en av de frågor som har varit viktiga på . Det är en viktig orsak till att det blev nej, och tycker att det här är viktigt att kunna ta med sig till det irländska folket om frågan ska prövas på nytt. 95 (): Jag vill ställa en fråga om bankgarantin. har vi haft ett toppmöte där den finansiella krisen har diskuterats. Man har också diskuterat en återhämtningsplan, vad som ska göras och en lång rad åtgärder som statsministern ser som en stor framgång. Det handlar också om vilka typer av krispaket som ska kunna presenteras och inte. Men bankgarantin fungerar fortfarande inte den bankgaranti som vi under stor tidspress lyckades få igenom här i den svenska . Vi ställde upp på den, visserligen med vissa frågetecken, men vi rätade ut dem och lyckades enas om garantin för att in- och utlåning och det finansiella systemet skulle fungera. När detta först presenterades lät det som att det var en svensk räddning för bankerna här i . Men sedan, när det inte fungerade för det fungerar ju fortfarande inte har vi i stället fått höra att det är EU:s fel. Det handlar om reglerna från EU, om huruvida man kunde ändra avgifterna och så vidare. Eftersom detta fortfarande inte fungerar undrar jag om statsministern tog med sig frågan till toppmötet. Hur gör de andra länderna? Och hur gjorde ni i diskussionerna för att försöka få den här viktiga finansiella garantin att fungera? Det kommer inte att fungera med våra industrier om inte det finansiella systemet funkar. hade vi en utfrågning i finansutskottet och näringsutskottet med och . Där kom det fram att de tycker att det är bra med räddningspaket. Det välkomnar de. Men om inte det finansiella systemet och in- och utlåning fungerar faller detta också platt. Det är A och O att det här kommer på plats. Vad gjorde ni? 96 Statsminister (): När den internationella finansiella kris som emanerade från fick stor påverkan på och även på började enskilda länder sätta ihop egna lösningar som var okoordinerade. Dessutom fanns en tendens att man gick gentemot nödlidande finansiella institutioner, en bank eller någon annan som hade problem, och försökte lösa deras problem. var drivande inte helt ensamt men drivande för behovet av ett koordinerat svar mellan alla EU:s medlemsländer som inte inriktar sig på enskilda nödlidande finansiella institutioner utan skapar ett ramverk för stabilitet i hela den finansiella sektorn. Detta kom på plats på ett särskilt toppmöte. Det blev en lagstiftning som sedan genomfördes här i riksdag. Det är ytterligare tolv medlemsländer som har gjort på motsvarande sätt. Men fortsatt är det alltså en majoritet som inte har genomfört lagstiftningen hemmavid, vilket vi har påtalat är ett problem eftersom det är tänkt att vara ett koordinerat svar från många medlemsländer sida vid sida. Eftersom det är ett koordinerat svar som täcker hela ingick i det också ett önskemål om att kommissionen skulle komma med en form för hur man skulle utforma garantier och det specifika inom de olika delarna av systemet. Mot det har svenska och andra banker rest invändningar. De tycker att det ligger en reglering för att inte kunna växa med krediter och dessutom att garantiavgifterna har kommit att bli för dyra och för komplicerade. har vi agerat gentemot kommissionen för att få bort den här regeln som förhindrar den kreditexpansion som är mycket viktig. Vi försöker fortsatt agera på ett sådant sätt att garantiavgifterna blir bättre fungerande. Jag vill påpeka att det inte bara är vi som gör detta. Det är fortsatta ansträngningar. Jag håller helt med om detta fortsatt är huvudproblemet. Det är svårt att nå fram med andra finanspolitiska stimulanser om man inte får det finansiella systemet att fungera bättre. 97 (): Det är bra att man sopar rent framför egen dörr om man vill att alla andra ska gå med. Det är viktigt att man jobbar på hemmaplan också. Här har vi märkt att olika ministrar har sagt olika saker. har sagt att det inte är så viktigt att alla går med, medan har gjort stor affär av att det är jätteviktigt att alla går med för att inte någon ska bli utpekad särskilt. Om regeringen ger så olika bilder är det kanske svårt för bankerna att veta vad det är som egentligen gäller. Är det likadant i andra EU-länder, det vill säga att regeringarna ger olika bilder, eller talar man med en och samma tunga där? 98 Statsminister (): Det förs ungefär samma diskussion i många europeiska länder om hur man ska få bankerna att gå in i systemet. Märk väl att vi också har vinnlagt oss om att lägga restriktioner, bland annat på bonusar och ersättningar till ledande befattningshavare i de finansiella institutionerna. Det må ha starkt folkligt stöd, men det är inte säkert att bankledningarna tycker att det är den mest smakfulla av åtgärder. Man ska minnas att det här leder till en förhandling där vi också försöker efterkomma de delar som jag nämnde. Vi har också kunnat åtgärda en del av dem. Vi är övertygade om att lösningen blir bäst om alla går med. Det är det som ger det koordinerade svaret och tryggheten till hela marknaden, och det är det vi hoppas kunna åstadkomma. Men jag tror inte att vi ska underskatta att det fortsatt finns en hel del problem och förhandlingar som återstår, och det gäller många länder förutom . 99 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att det i huvudsak ska handla om statsministerns återrapportering från Europeiska rådets möte . 100 (): Jag har en fråga i anslutning till frågeställning. Det är ganska omfattande slutsatser om ekonomiska och finansiella frågor i slutsatserna här. Det handlar egentligen om finanskrisen. Slutsatserna innehåller många maningar till medlemsstaterna att genomföra åtgärdsprogram för stabilitet, tillsyn och öppenhet inom finanssektorn. De innehåller också uppmaningar till banker och finansinstitut att utnyttja de här erbjudna garantierna så att företagen ska kunna få sina lån och så att räntorna ska kunna sänkas för företag och allmänhet. Men man kan väl säga att det är mycket lite som händer. Krisen förvärras för . EU:s ledare verkar ägna sig mycket åt överläggningar, men det blir lite verkstad. Jag skulle vilja lyfta upp en fråga som också har väckts från annat håll än från , nämligen möjligheterna för ett ökat statligt äganden inom banksektorn. Skulle inte det kunna bidra till en ökad stabilitet inom finanssektorn och öka bankernas låneförmåga? Jag skulle vilja höra hur statsministern ser på den frågan. 101 Statsminister (): Vad är det vi har lärt oss och egentligen återkommande under stora delar av 90-talet också? Jo, det är att den finansiella sektorn är skör och har återkommande obalanser som leder till problem. kan helt plötsligt följa stora förluster och till och med risk för konkurser. Jag tycker inte, som , att det är skattebetalarna som ska stå för risken. Skattebetalarna som tror att de betalar in pengar för att få sjukvård och äldreomsorg får i stället höra att deras pengar har gått åt till att finansiera en konkurs i en bank eller i en finansiell institution. Det tycker jag är fel. Låt oss använda de offentliga resurserna till det de är avsedda för, till att få en bra välfärd och till investeringar på andra områden, och säkerställa konkurrensen och att det är ägarna som får riskera resurserna på de finansiella marknaderna. Vi har i stället försökt att inrikta oss på att få en stabilitet som bygger på avgifter och en sorts uppbyggt försäkringssystem utan att helt flytta över risken på skattebetalarna, för det finns en del som ropar på det. Det finns inget enklare svar än att staten ställer sig som garant för alla risker som innebär att hur illa det än går ska skattebetalarna träda till och då får vi lugn och ro. Vi har försökt att finna en form som mer utformas så att det också är de som tar riskerna som även ska stå för nedåtrisken. Det är i den miljön vi för de här förhandlingarna. Jag tycker inte att det är en korrekt beskrivning, och framför allt delar jag inte uppfattningen att det vore önskvärt att gå mot ökat statligt risktagande eller risktagande med skattebetalarnas pengar i en sektor som uppenbarligen nu och då återkommer till konkurser och problem. 102 (): Det är intressant att notera att har uttalat sig i den riktning som jag tog upp tidigare, nämligen att erbjuda marknaden nyemissioner med statliga pengar som ger ökad kapitalbas, ökade möjligheter till lån till företagen och också ökad utdelning till staten som ägare i dessa banker. Banksektorn och finanssektorn har ju haft bland de högsta vinstnivåerna i näringslivet, och det skulle kunna bli en bra utdelning för skattebetalarna på lång sikt med ett statligt ägande. Det handlar också om en infrastruktur som är grundläggande i samhället. Det kanske inte förvånar statsministern, men det är vår åsikt att vi ska ha en stor andel statligt ägande i de grundläggande infrastrukturerna. 103 Statsminister (): Det frågeställaren nu nämner är en del av paketet, nämligen möjligheten att förstärka det egna kapitalet, bland annat med så kallade röststarka preferensaktier som för kan vara i statlig ägo för att säkerställa att vi får tillbaka pengarna. Då är hela syftet att också kliva ur det ägandet och inte ha ett långsiktigt ägande i banksektorn. Det är ett sätt att möta detta. Frågeställaren sade att det inte händer någonting. Vi ska väl ändå vara så korrekta att vi noterar att det sker en väldig omstöpning av de finansiella marknaderna i just . Det är en väldig kreditexpansion. Det hänger ihop med att väldigt många av våra stora företag, som har jobbat med företagscertifikat eller finansiering via andra stora institutioner ute i världen, nu vänder hem och önskar få sin kreditgivning från svenska banker och finansiella institutioner, det vill säga att det blir en ökad konkurrens. Det är sant när bankerna säger att de lånar ut mer pengar än någonsin, men det är också sant när småföretagare säger att de känner sig väldigt trängda och har svårt att låna pengar. Det händer väldigt mycket just . Det är därför den här åtgärden kan vara ett stöd för att utöka långivningen. 104 (): Statsministern låter inte särskilt övertygad om det som kom fram på toppmötet när det gäller de rättsliga garantierna till . Statsministern verkar vara inne på att det redan finns i fördraget, och därför behöver vi inte göra någonting mer. Är inte sanningen den, statsministern, att det bara är ett sätt att försöka lura irländarna till att rösta ja trots, som statsministern uttrycker det, betänkligheter. Irländarna hade faktiskt en folkomröstning, och där sade en majoritet nej. Då måste man också respektera det nejet. gör man en krumbukt och säger att man har lite rättsliga undantag. Statsministern verkar inte tro själv att det är några undantag. Vad är det EU-ledarna håller på med egentligen? Är inte det riktigt stora problemet som vi ser att EU-ledarna inte tycks vilja lyssna på folket? Det är en av de stora utmaningarna som jag skulle vilja se EU stå inför . Medborgarna kommer aldrig att lita på EU när det går till på det här sättet. Den andra punkten där jag inte heller tycker att statsministern är särskilt övertygande gäller klimat- och energipaketet. I stället för att hänvisa till att man hade framgångar på toppmötet i de beslut som fattades hänvisar statsministern till det beslut som fattades , det vill säga målsättningen. Problemet med slutsatserna och det man kom fram till på nu är till exempel att den mest energiintensiva industrin i EU kommer att undantas från auktioneringen av utsläppsrätter. Det kommer att innebära att kolkraftverken i både och är de stora vinnarna. Det innebär en stor förlust för världen framöver när det gäller att klimatfrågorna. EU har slängt av sig ledartröjan i klimatförhandlingarna. 105 Statsminister (): Jag vill bara inskärpa att ordet betänkligheter är en direkt utläsning av vad som står i slutsatserna. Det får möjligen föras en diskussion med den som har översatt detta från vad som i grunden förmodligen har varit uttryckt på franska. Det är en presentation som är gjord av irländarna. Det är inte vi som har på något sätt formulerat detta. De återkommer och beskriver med det här ordet, betänkligheter, vilka klargöranden de vill ha. De vill att det ska ha legal verkan på . De vill ha en ordning som innebär att de får behålla sin kommissionär. Kommissionären efterkommer då , och vi säger att vi ska utverka de här legalt verkande formuleringarna på men att vi måste ta oss tiden att göra det med den legala expertisen. Så tolkar jag det. Det är ett sätt att gå dem till mötes i precis det de har begärt. Huruvida det sedan förslår eller inte blir det irländska folket som får avgöra. Vi ska respektera det nej som vi har fått på , men vi ska också respektera att vi har 25 andra medlemsstater som har sagt ja. Deras ja leder till en önskan att få se Lissabonfördraget på plats. Det är i den miljön vi nu försöker agera på ett sätt som ska göra det möjligt . Hänvisningen till är helt central eftersom det var då som 20-procentsreduktionen formulerades, men utan att man kunde säkerställa med legal verkan hur det skulle gå till. Väldigt många har ägnat sig åt att ifrågasätta det. Det är en sak att sätta mål, men kan man också visa att man får det på plats? Det var en hel del som undrade om vi verkligen skulle åstadkomma det. Därför var det här toppmötet en stor framgång. har världen med legalt bindande verkan en medelsiktig målformulering som man inte kommer undan. Man måste så att säga åka hem och föra in detta. Det har i en del fall skett till priset av uppluckringar av auktioneringsdelen absolut.