prot · GV09120 · 2008-06-02 00:00:00 — Många är de detaljplaner som egentligen inte skulle leda till bebyggelse just på grund av de klimatförändringar som sker. Och få, kan vi konstatera, är de politiker som vågar ta i de här svåra frågorna och säga: Den här detaljplanen ska inte förverkligas. I stället säger man att det här inte är någonting som kommer att ske så vi kan väl ändå släppa fram den här planen detta i ett perspektiv där vi vet att när vi bygger så bygger vi i minst ett hundraårsperspektiv. Det är bra att miljöministern stryker under vikten av att kommunerna på ett bättre sätt beaktar risken för översvämningar, ras och skred i sin fysiska planering. Det är också bra att det tydligt framhålls att budskapet som ges till kommunerna ska vara tydligt. Men frågan kvarstår ändå: Vad gör vi med de planer som ligger? På något sätt måste vi få vårt kommunfolk att komma till insikt om att de får tänka om även till det som redan är beslutat. gäller det att ta vara på de möjligheter som finns för ökad avtappning av . I sin interpellation säger att det kommer att ta . Jag har förhoppningen att den diskussion som förs vad gäller utbyggnad i kommer att driva på utvecklingen så att vi får fram detta möjligt. Den översyn av vattendomen för som har Klimat- och sårbarhetsutredningen som grund pågår, och det är första steget för att undanröja riskerna. Vi kan konstatera att både staten och kommunerna har ett ansvar i det arbetet. Förhoppningen är att när diskussionen om finansieringen av avtappningen kommer upp detta är ju inte enbart en statlig fråga kanske det är dags också för kommunpolitikerna att fundera över frågan och verkligen få upp den på bordet och inse att det kanske är dags att tänka efter före. 196 Miljöminister (): Jag tycker att både och gjort viktiga inlägg i denna debatt. Det är bra att vi är ense om så mycket av huvudinriktningen. Jag menar att vi verkligen delar mycket av utgångspunkterna och märker också att vi gemensamt tar frågorna på allvar. tog upp ett exempel från sin hemkommun. Jag möter fler exempel på kommuner runt , också sådana med samma partifärg som , där man ivrigt bygger ut . Exempel på det finns alltså på flera håll. Jag är övertygad om att klimatförändringarna kommer att behöva sina statsmän och -kvinnor både internationellt och nationellt men sannerligen också i kommunerna. Jag har ju framhållit den lagändring vi redan gjort, och som svar både på det som antyder och det som tar upp vill jag säga att jag är medveten om att Klimat- och sårbarhetsutredningen föreslagit ytterligare skärpningar i lagen jämfört med dem vi redan mycket snabbt genomfört. Jag utesluter inte att vi ska vidta fler åtgärder även om jag vill undvika den typ av väldigt långtgående regleringar genom vilka jag tror man också skulle kunna åstadkomma lösningar, via samverkan till exempel mellan kommuner och framtida regioner kring , eller andra kustnära områden där man kan utsättas för dessa förändringar. Jag tror att det är mycket viktigt att samverka med utgångspunkt från de förändringar som man vet kommer, att förutse dem och att gemensamt hitta en inriktning beträffande vattendrag och kuster så att man inte spelar schack med varandra för att försöka åstadkomma de mest attraktiva kustlägena genom att konkurrera ut andra som tar mer ansvar. Också där är jag beredd att ta initiativ om det skulle behövas, men i första hand kommer jag att lita på att den klokskapen finns lokalt och regionalt. Jag delar uppfattningen att det kan vara en ödesfråga hur vattennivån i utvecklas. Vi kommer i detta arbete att pröva åtgärderna när det gäller tappning. Vi följer mycket noga det arbete som görs beträffande slussarna i både och , och vi kommer självklart också att från statens sida vara beredda att medverka. Det här är frågor som ska gemensamt, både genom ett kommunalt ansvar och genom den roll som staten har. 197 (): Detta får bli mitt sista inlägg för jag kan ju inte stå här och bara berömma ministern rakt av. Det är mycket viktigt att vi kan vara överens om sådana här saker. Det handlar om stora värden, mycket står på spel och det borde inte vara partipolitik med i sådana här frågor. I interpellationssvaret ges, som sagt, en tydlig bild av hur ministern ser på detta och att han också ser allvarligt på det. Jag tänkte därför ta mig friheten att bjuda in ministern till för en tvärpolitisk diskussion om dessa frågor så att vi verkligen talar om samma sak. Statsmakten i all ära, som ministern var inne på, men det finns även mycket kommunalpolitik i detta. Jag håller med ministern om beskrivningen att det finns ett intresse av att skapa ett boende som är attraktivt. Det vill ju varje kommun; det är inget snack om saken. Men var drar vi gränserna, och hur ska det se ut? är således välkommen till för att diskutera dessa frågor tvärpolitiskt både utifrån ett Enköpingsperspektiv och utifrån ett riksperspektiv och i stort. Opinionsmässigt tror jag inte att det skulle vara helt fel. Politiskt skulle det vara helt korrekt att försöka lösa saker och ting i samförstånd. 198 (): Det är sällan vi har så målinriktade och raka interpellationsdebatter i kammaren som i detta fall. Även jag måste säga att det varit en mycket givande debatt, och vi har fått ett mycket tydligt besked från ministern. Dessutom tycker jag att det är ett bra besked. Jag håller med om att fler åtgärder krävs för att komma åt den byggnation som trots allt sker . Jag håller med ministern om att det vore olyckligt om vi skulle behöva lagstifta på det här området. I stället gäller det att få kommunfolket att inse att de har ett ansvar för sitt område. 199 Miljöminister (): Också jag vill tacka för debatten. Jag besöker gärna både och andra kommuner runt . Även jag ser att vi kommer att behöva skapa förutsättningar för ett konkret samarbete över partigränserna liksom över gränsen mellan kommun, region och stat. Låt mig som gammal kommunpolitiker säga att jag gillar de tonerna eftersom det ofta gäller konkreta, tydliga frågor som sedan ska ge lösningar på stora, principiella problem, såsom det här rör sig om. Det utgör därmed en del av det nationella samarbete som vi vill åstadkomma när det gäller klimatfrågorna. Vi kan se det mycket tydligt när det gäller området kring . Tack så mycket till er båda! Överläggningen var härmed avslutad. 33 § Svar på interpellation 2007/08:736 om möjligheterna till försäkringsskydd i bostadssektorn 200 Miljöminister (): har frågat statsrådet vilka åtgärder han avser att vidta när boende drabbas av fukt och mögelskador och inte har något skydd. I anslutning till detta aktualiseras frågor om förändring av lagen om byggfelsförsäkring. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag besvarade en interpellation av om ansvarsfrågor kring mögelskadade hus. De frågorna är nära besläktade med de spörsmål nu tar upp. Jag har därför redan besvarat bland annat den allmänna frågan om försäkringsskydd vid fukt- och mögelskador. Plan- och bygglagstiftningen är tydlig när det gäller byggherrens ansvar för att de tekniska egenskapskraven uppfylls. Byggherren är också ansvarig för att valet av material bidrar till att kraven uppfylls. Detta innebär att byggherren måste ha eller skaffa sig tillräcklig kunskap för att undvika att icke-etablerade tekniska lösningar upphandlas. Byggherren tecknar vanligtvis civilrättsliga avtal med en eller flera entreprenörer. Avtalen baseras i allmänhet på de allmänna bestämmelser som branschen har kommit överens om och reglerar bland annat de garantier och garantitider som gäller mellan de avtalsslutande parterna. Entreprenören är enligt branschens allmänna bestämmelser skyldig att avråda byggherren i det fall en föreslagen teknisk lösning inte är förenlig med gängse praxis. Vid byggande i egen regi för försäljning är det dock inte lika entydigt vem som har byggherreansvaret i plan- och bygglagens mening. Vi utreder därför denna fråga inom ramen för den pågående översynen av lagstiftningen. Lagen om byggfelsförsäkring trädde i kraft . Huvudsyftet med lagen är att fel och skador ska rättas till snabbt, utan långvariga rättstvister om vems ansvaret är. Ytterst ska lagen vara ett skydd för de boende mot byggfel och skador som skulle kunna bidra till ohälsa. De tecknade försäkringsavtalen avser en period , och premien betalas som ett engångsbelopp innan byggstart. Försäkringen följer byggobjektet och gäller oberoende av vem som äger huset. Vid försäkringsfel och skador går försäkringsbolaget in och åtgärdar problemen och har därefter i sin tur skyldighet att återkräva entreprenören. När det gäller frågan om så kallade utvecklingsfel ska ingå i byggfelsförsäkringen eller inte vill jag rent allmänt betona det olämpliga i att obeprövade material och konstruktioner används i full skala. Teknisk utveckling är självfallet angelägen vid ny- och ombyggnad för att möta nya utmaningar som till exempel klimatförändringarna. Nya tekniska lösningar måste dock testas i liten skala och följas upp. Erfarenheter måste återföras innan de används i produktionen. Att i försäkringssystemet föra in andra fel än sådana som avviker från fackmässigt godtagbar standard vid den tid då arbetena utfördes skulle kräva nya gränsdragningar mellan utveckling och forskning. Dessutom skulle utvecklingsfelen leda till avsevärt högre försäkringspremier som uttryck för en högre risk. Dessa förhållanden låg också till grund för den nuvarande utformningen av bestämmelserna i lagen. I en hållbar utveckling av samhället, där bygg- och fastighetssektorn väger tungt, är ett kvalitetssäkrat fackmässigt utförande avgörande. I detta ingår en långsiktigt effektiv användning av resurser, bland annat material och energi, och att säkerställa en god inomhusmiljö. Att tvingas göra omfattande ingrepp för att rätta till relativt nybyggda hus är inte förenligt med detta. Klimatförändringarna med högre temperaturer och luftfuktighet kommer att kräva en professionell hantering inom bygg- och fastighetssektorn vad gäller materialval och konstruktioner liksom behovet av kylning. Avslutningsvis vill jag dock betona att regeringen ser allvarligt på ökande allergier med mera och därför har gett i uppdrag att ta fram ett underlag om brister med mera i byggnadsbeståndet. Förhoppningsvis kommer kopplingen mellan brister i inomhusmiljön och upplevd ohälsa att kunna belysas. 201 (): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret på interpellationen. Vi andas alla in cirka en och luft och vistas i snitt ungefär 21 ½ timmar inomhus. Av dygnets totala luft som vi andas in är det alltså som är utomhusluft. Att många nya sjukdomstillstånd kan antas ha sin grund i ökad inomhusvistelse i lokaler med dålig inomhusluft är därför inte så konstigt. Jag har uppfattat att forskningen är säker på att så är fallet. Det man fortfarande saknar kunskap om är emellertid alla de mekanismer som kan tänkas ligga bakom detta. Förmodligen finns det inte bara en förklaring, utan orsakssambanden kan vara många. Grunden kan vara användning av undermåliga byggmaterial, felaktig hantering, även av bra byggmaterial, rena byggfel samt naturligtvis skador uppkomna under själva byggprocessen eller senare under användningen. Fukt har ofta en stor betydelse i detta. Eftersom ministern inledde sitt svar med att påpeka att han besvarade en interpellation från mig om ansvarsfrågor kring mögelskadade hus vill jag börja debatten med att påminna om vad ministern sade den gången. Jag citerar ministern direkt ur protokoll: Om huset är nytt kan fortfarande en garanti från entreprenören vara aktuell. Om huset är yngre än torde möjlighet finnas att skadorna täcks av befintliga försäkringssystem. Det svaret har upprört många av de drabbade. Det är nämligen så, vilket ministern säkert känner till, att byggbolagen enligt svensk lagstiftning inte är ansvariga för utvecklingsfel när man har byggt på ett sätt som när det byggdes, när det utfördes, ansågs vara fackmässigt, men som sedermera har visat sig vara olämpligt. Så tillämpar man nämligen lagen och tolkningen av den inom byggsektorn, och så kommer det kanske även att gå för dem som drabbats exempelvis av putsning av fasader med enstegsmetoden. Som konsument är det lätt att tro att skadorna på bostaden vid ett sådant tillfälle ska täckas av byggfelsförsäkringen, men så är det tyvärr inte. Byggfelsförsäkringen behöver enligt 2 § i byggfelsförsäkringslagen inte omfatta utvecklingsfel. När försäkringen behövs som allra bäst täcker den som allra minst. Enbart vad gäller enstegsmetoden kan det vara så mycket som 25 000 bostäder där de boende sitter på både en hälsobomb och en ekonomisk katastrof. De här familjerna, herr talman, vill gärna ha ett bättre svar, eftersom det ofta tar innan byggfelen visar sig och sedan ytterligare innan kunskapen sprider sig och man inser att det inte handlar om något enstaka problemhus här och var, utan om byggfel. Därför har många hört av sig med synpunkter om att byggherrens ansvar borde utsträckas till . Jag undrar vad ministern tycker om ett sådant förslag. Kravet på att byggfelsförsäkringen även ska omfatta utvecklingsfel avfärdar ministern i sitt svar med att försäkringspremien då skulle bli avsevärt mycket högre. Jag får helt andra signaler. En sådan lagändring skulle förmodligen betyda att byggherrarna inte tog de risker med nya och oprövade material som man så ofta tar . Då skulle det uppstå färre fel, vilket skulle leda till behov av lägre försäkringspremier. Det är åtminstone vad jag har hört. Är det inte värt en snabbutredning, ? 202 Miljöminister (): och jag börjar bli ett strävsamt par här i talarstolar, där vi diskuterar olika byggfrågor. Det känns helt stilenligt och hemtrevligt på något sätt att vi nu ägnar också en av försommarens allra vackraste kvällar till att diskutera detta. Det hindrar dock möjligen vår chans att ta del av lite av den utomhusluft vi skulle må så bra av. För att komma till frågor kan jag konstatera att om igen pekar på det vi kan anta, medan jag menar att det som ligger till grund för ansvarsfrågor och försäkringsfrågor gäller mer än bara det som kan antas och som måste klarläggas ytterligare genom forskning. Jag konstaterar att eget inlägg bekräftar riktigheten av mitt svar. När det gäller frågan om utvecklingsfel konstaterar jag att jag utförligt har förklarat regeringens och lagstiftningens syn på detta i interpellationssvaret. Jag tycker inte att det föranleder en ny snabbutredning. Det jag hänvisade till var inte bara de höga premierna, som de berörda skulle riskera, utan också att det skulle innebära att man ändrade själva den grundläggande synen på ansvarsförhållandena, nämligen att nya tekniska lösningar först ska testas i liten skala. Det kan inte räknas som fackmässigt användande att gå över till inte prövat material eller materialanvändning. Det är den fackmässigt godtagbara standarden vid den tid då arbetet utfördes som är utgångspunkten för lagstiftningen och för reglerna när det gäller försäkringspremierna. Det är därför som vi avvisar detta och inte har utvecklingsfel som en del av byggfelsförsäkringen. Jag har gett de svaren också i interpellationssvaret. 203 (): Ministern säger i sitt svar: Att i försäkringssystemet föra in andra fel än sådana som avviker från fackmässigt godtagbar standard vid den tid då arbetena utfördes skulle kräva nya gränsdragningar mellan utveckling och forskning. Det är helt korrekt. Men situationen är inte den. Jag tror att ministern är lite dåligt informerad. Situationen är den att det är just precis det som sker på byggmarknaden. När sedan problemen uppstår betraktas inte längre byggmetoderna som fackmässigt godtagbar standard, och då gäller inte försäkringen. Jag kräver inte att det här området skulle hanteras annorlunda än andra områden, utan att det ska vara lika på andra områden. Det borde vara det avtal man har ingått som gäller. Det borde inte vara så att man från byggherrarnas sida kan säga: De villkor som gällde när vi byggde gäller inte längre. Det är det som gör att just det här området skiljer sig från andra områden. Om jag försäkrar en bil är det reglerna för den bil som jag har köpt som gäller. Det är till och med så att om man har en veteranbil är man inte tvungen att sätta ett säkerhetsbälte på den , för de lagarna fanns inte när bilen byggdes. Det är just det faktum att man efteråt ändrar villkoren till nackdel för dem som äger husen och de boende som gör det så udda. Det är vad man vänder sig emot. Jag brukar klaga på att jag får fel minister att diskutera med. Jag undrar om det är problemet här. Om vi fick fram bostadsministern på arenan kanske vi skulle få en annan diskussion. Det finns ingen som hävdar att det skulle vara något problem att ändra på villkoren och i byggfelsförsäkringen baka in utvecklingsfelen. Alla jag har talat med jag har ägnat åt detta säger att vi skulle få precis den effekten. Vi skulle först höja premien. Men skulle det visa sig effekter för ansvaret, som är oerhört stort. Det handlar om som husägaren får stå för om det är en villa som är drabbad. Det skulle hamna på försäkringsbolaget och indirekt på byggherren. Det gör det inte . Där har ministern återigen fel. Det skulle leda till att man inte gjorde det man gör. Man konstaterar alldeles för snabbt att det är en fackmässigt godtagbar produktionsteknik. Det är vad man gör eftersom man kan använda lagen på det sättet att man konstaterar: Det var inte någon fackmässigt godtagbar produktionsteknik eller metod, och därför gäller inte försäkringen. Kommer man ifrån det skulle metoderna inte användas så snabbt utan de långa tester som behövs inom byggsektorn. Det kanske handlar om att en ny metod måste prövas längre. Jag tror att är för kort och att är det minsta. Därför är kravet inte orimligt. Jag tror jag stannar där. 204 Miljöminister (): Jag beklagar att egentligen aldrig är nöjd med den minister han får debattera med i de här frågorna. Jag känner också igen att vi brukar hamna i detta att problemen i grunden beror på att jag är dåligt informerad. Det handlar aldrig om att det skulle kunna vara någonting i de egna tankegångarna som brister. Vad jag konstaterar är att lagstiftningen gicks igenom väldigt noga när den genomfördes. Det var ett omfattande övervägande som låg till grund för den lagstiftningen. Den samlade bedömningen var att man inte skulle skapa felaktigheter i själva konstruktionen. Av interpellationssvaret framgår att regeringen och vi som är ansvariga för detta tycker att det skulle leda till detta om man gjorde de förändringar som efterfrågar. Jag kan också konstatera att vi nu systematiskt går igenom ett antal av de frågor som gäller brister med mera i byggnadsbeståndet genom det mycket stora uppdrag som har fått. Det ska i samverkan med ett antal andra myndigheter gå igenom hur läget ser ut i byggbeståndet och vilka åtgärder som det kan föranleda. Jag ska inte utesluta att vi också den vägen kan komma fram till kloka förändringar som kan behövas för att åtgärda problemen. Därför tycker jag också att en sådan här ljus sommardag ska inte bara se helt mörkt på tillvaron och inte heller på det här området. Han ska också räkna med att det mycket väl kan komma kloka förslag som leder till förbättringar på det här området även om det inte helt kommer att vara exakt de åtgärder som just nu föreslår. 205 (): Det är märkligt att det är så att de parter som finns på marknaden på både byggarnas och konsumenternas sida delar min uppfattning och inte ministerns uppfattning. Jag hoppas ändå att ministern på något sätt tar till sig den del av problematiken som de boende och fastighetsägarna brottas med och där lagstiftningen är problemet. Det uppdrag som regeringen gav till ska enligt ministern redovisas, som han sade förra gången, i slutet . Det kommer förhoppningsvis att leda en bit på väg mot en lösning. Men det är bråttom. Även om byggande nu har gått ned är det ändå ungefär 14 000 nya egnahemsägare som riskerar hälsa och ekonomi när de bygger eller köper ett hus med dagens rättsosäkerhet. Så är läget enligt alla parter på marknaden. Ministern inledde sitt svar med att peka på och gör det även . Mot bakgrund av det vill jag uppmana ministern att tala med sina sakkunniga på departementet och och uppmana dem att besöka nu då främsta experter på detta är samlade här för att uppdatera oss i frågan. Eftersom regeringens egna sakkunniga har visat så stort ointresse för frågan tänkte jag efter debatten lämna över ett program plus en lista på alla de prominenta personer som kommer att delta i seminariet. När ministern upptäcker att där finns representanter för alla de stora intresseorganisationerna, forskning, villaägare, konsultföretag med mera, kanske ministern skulle kunna försöka få sina egna experter att våga sig över till och lyssna. De kan då skaffa sig kunskaper utan att behöva vänta på . De finns och kommer att serveras här i . Välkommen själv, förresten! 206 Miljöminister (): Jag förstår att har många kontakter. Efter att jag nu har haft ett antal debatter med är det sista jag misstror kapaciteten att ringa många och stå till tjänst med att lyssna på många synpunkter. Att den finns är jag övertygad om. kommer också att följa frågorna och dessutom ha ett mycket omfattande utredningsarbete att genomföra tillsammans med en rad andra myndigheter. Det betyder också att man utöver den engagerade genomgång som står för också kan ha en systematisk, omfattande och bred genomgång som kräver myndigheternas kapacitet. Det innebär också att det finns tillgång till den sakkunskap och den expertis som kommer att behövas för att kunna redovisa bra och kloka förslag. Om det kommer fram sådana förslag också här i till exempel på det kommande mötet välkomnar jag det. Det är självklart att det också är alldeles utmärkt i det arbete som ska göras. Jag svarar på de frågor som har ställt till mig . De tycker jag att jag har gett ett hederligt och rakt svar på i interpellationssvaret. ska vi se till att jobba vidare med frågorna. Det kommer att kunna ge bra lösningar framöver. Det räknar jag med. Där kommer jag också att välkomna insatser. Överläggningen var härmed avslutad. 34 § Svar på interpellation 2007/08:792 om sophanteringen 207 Miljöminister (): har frågat mig om jag är beredd att förtydliga avsikten med uppdraget till att beskriva konsekvenserna av att ta bort det jämförliga avfallet från den kommunala sophanteringen. Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att göra en konsekvensbedömning av att begränsa definitionen av hushållsavfall till avfall som uteslutande kommer från hushåll. I uppdraget ingår att se till vilka miljömässiga och hygieniska effekter som kan uppkomma samt att analysera vilka förändringar som kan följa av att flera aktörer får tillgång till marknaden. I uppdraget ingår vidare att göra en samhällsekonomisk bedömning såväl som en bedömning för enskilda aktörer. I regleringsbrevet framgår att uppdraget ska redovisas , men har fått förlängd tid till . Avfallshanteringen i har genomgått en positiv utveckling, och en rad viktiga och lyckade åtgärder har genomförts med syfte att minska deponeringen av avfall och i stället öka återvinningen och resursutnyttjandet av avfallet. Utvecklingen inom avfallsområdet har medfört att det är självklart att betrakta avfall som en resurs och inte längre som enbart ett problem. råder konkurrens om avfallet på liknande sätt såsom för andra varor och tjänster. Regeringen ser positivt på denna utveckling och ser behov av att flera aktörer kan få tillgång till marknaden så att konkurrensen därigenom ökar. Regeringen har en ambition att förtydliga dagens ansvar för avfallet och att renodla de roller som dagens avfallsaktörer besitter för att få till stånd en ökad konkurrens. Definitionen av hushållsavfall har varit omdebatterad . Gränsen för vad som ingår i begreppet och därmed jämförligt avfall är otydlig, vilket skapar en oklar legal situation både för företag och för kommuner. I regeringens arbete med regelförenkling ingår också att skapa tydliga regler för företagen.