prot · GV0983 · 2008-03-26 00:00:00 — Men vi kan inte välja bort det industriellt konstgjorda transfettet eftersom vi inte vet vilka produkter som innehåller det eller ej. Det finns ingen märkning. Industriellt framställd mat förlorar både näringsämnen och smak i de många processer som den ska gå igenom. Därför tillsätter man aromer, smakförstärkare och härdade fetter för att kompensera för smak och konsistens. Man kan faktiskt säga att maten sminkas. I , som ni säkert har hört talas om,av kan man läsa mer om den fejkade maten. Den boken borde ni alla läsa. Den som äter mycket så kallade transfetter ökar risken att drabbas av hjärtsjukdom, insulinresistens och försämrat immunförsvar. Dessa onaturliga transfetter lagras in i våra cellvävnader och gör dem stelare. Enkelt uttryckt gör de så att vi åldras snabbare. Det är viktigt att skilja på naturliga transfetter som kommer från idisslare och de kemiskt framställda. De naturliga transfetterna i smör och animaliskt fett förekommer i mindre mängder av det totala fettet, nämligen , jämfört med det industriellt framställda som kan innehålla ända transfett. De naturliga transfetterna kan vi inte ta bort ur mjölk och kött. Men de industriellt framställda kan vi faktiskt låta bli att använda. Livsmedelspolitik måste även ta hänsyn till de människor som inte lever upp till kostrekommendationerna. Att införa regler som begränsar mängden industriellt framställt transfett i livsmedel är en folkhälsofråga. Att genomsnittet är bra säger ingenting om hur det kan vara i utsatta grupper. sade att den som står med ena benet i kallt vatten och det andra i kokhett vatten i genomsnitt också har det bra. Det är precis så det är. Om inte folkhälsoaspekter biter på de moderatledda regeringsföreträdarna borde lika spelregler för näringslivet vara ett argument som de kan köpa. De företag som jag har varit i kontakt med, till exempel Delicato, skulle välkomna att införde samma regler som . Vem, , ska informera konsumenten om transfetter, azofärgämnen och andra tillsatser i maten? Experterna är eniga om att industriellt framställda transfettsyror är skadliga. Om lyssnar på så lyssnar jag på professor som är näringsfysiolog och som har forskat specifikt om transfetter. Transfetter har inga kända goda hälsoeffekter som motiverar att de borde användas i livsmedel. uppmärksammades dessa risker. Det är dags att vi får en lagstiftning . Det är billigare för samhället att kontrollera ett förbud än att kontrollera ett intag hos befolkningen. Gör som lagstifta! I detta anförande instämde , och (alla mp). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Vissa handelspolitiska frågor Föredrogs näringsutskottets betänkande 2007/08:NU9 Vissa handelspolitiska frågor. 179 (): En ung kvinna cyklar hem från sitt arbete. Hon är , och klockan närmar sig . Hon är inte skiftarbetare. Hon har arbetat från tidig morgon. Hon har lite ont i fingrarna efter alla timmar vid symaskinen. Hon bor i en industri- och exportstad, Xiamen, i . I en liten by i utanför sitter två små flickor. De är omkring . Deras familjer är fattiga, och alla inkomster behövs. De knyter mattor. Deras små fingrar är flinka. De två flickorna borde vara i skolan i stället och lära för livet. När skoldagen är slut borde de vara ute och få möjlighet till lek. I en alltmer globaliserad värld är prislappen viktigare, även här i , än arbetsförhållandena. Därför måste kraven öka. Jag yrkar därför bifall till reservationerna 2 och 5 i betänkandet om vissa handelspolitiska frågor. Det är viktigt att det internationella handelssystemet tar ett större ansvar för hållbar social och ekologisk utveckling. En rättvis globalisering kräver att kampen mot oacceptabla arbetsvillkor förstärks. En ökad konkurrenskraft får inte skapas genom rovdrift på människor och miljö. På lång sikt är det endast en socialt och miljömässigt hållbar utveckling som skapar en varaktig tillväxt. De mänskliga rättigheterna i arbetslivet måste stärkas. Global fri förenings- och förhandlingsrätt måste garanteras och slavarbete, barnarbete och diskriminering elimineras. Det är inte acceptabelt att 70 miljoner barn arbetar. När konkurrensen i världen hårdnar är en av globaliseringens utmaningar att samarbeta inom ramen för EU. Det är så det blir möjligt att stärka löntagarnas rättigheter och bekämpa arbetslösheten. För att klara detta måste EU satsa på en rättvis konkurrens, och det måste bli svårare för de multinationella företagen att erövra allt större marknadsandelar på konsumenternas bekostnad. Att frihandeln är viktig för och alla länder över hela världen är vi överens om i . Det som skiljer oss åt är att vi från oppositionens sida inte har samma information om vad det är som händer inom WTO och med förhandlingarna vad gäller och EPA. Vi behandlar här i kammaren handelspolitiska frågor, och handelsministern är inte här. Det beror kanske på att det är ett motionsbetänkande, så det må vara hänt. Men utskottet har inte heller fått någon information. Därför känner vi socialdemokrater en viss oro. Vad är det som händer på detta område? Vi har inte fått någon information i en sådan här viktig fråga som frågan om frihandel som berör jordbruk och industrifrågor som är så viktiga för fortsatta utveckling och tillväxt. Men det kanske är så att vi här i kammaren kan få information från de borgerliga riksdagsledamöterna om vad som händer på området. Det kan förhoppningsvis vara så att åtminstone de har fått information. Det är bra om vi kan få veta mer här i kammaren . Det är viktigt att Doharundan ros i hamn och att ett avtal inom WTO blir klart. Det är inte utan att vi nu känner en viss oro över att det drar ut . Det handlar om WTO:s trovärdighet långsiktigt men också legitimitet. Att ha multilaterala handelssystem är en garant för stabilitet och kan också vara en arena för konfliktlösningar. Man krigar inte med dem som man gör affärer med. Tjänstedirektivet som ska skapa en bättre inre marknad för tjänstehandeln måste utvecklas. Det får aldrig vara så att arbetsrätt eller lönenivå sätts på spel eller utgör ett hot mot samhälleliga tjänster. För svensk del är det viktigt att behålla regleringen av arbetsmarknaden genom dispositiva lagstiftningar och avtal mellan arbetsmarknadens parter. Varje land har fått i uppdrag att anpassa sin lagstiftning. Och på UD finns det ett så kallat tjänstedirektivssekretariat som arbetar med att samordna och stödja departementen i arbetet med att genomföra direktivet. Men frågan är: Vad händer? Det handlar om en ny lagstiftning, och det är inga parlamentariker inblandade. Det kommer förmodligen en proposition sent omsider hit till kammaren, och ska vi ta ställning till den. Men kanske kan vi få lite mer information här om hur arbetet fortskrider, hur det går framåt med tjänstedirektivet som ska anpassas till svensk lagstiftning. Det här är oerhört viktigt för tjänstesektorn. Det finns säkert runt om i vårt land företagare inom tjänstesektorn som sitter och funderar över att komma ut på en ny marknad. De vill nog ha besked om vartåt vägen går i den här frågan. Vi socialdemokrater ser samhällsbygget som en armkrok trygga människor vågar. Den välfärd som skapats i och har skapats genom en helhetssyn på samhället och på hur förutsättningar för ekonomisk utveckling skapas. För ett litet exportberoende land som har haft framgångar på världsmarknaden har detta bidragit till att vi har kunnat utveckla vår välfärd och höja människornas levnadsstandard. Tillsammans med de övriga nordiska länderna har vi byggt upp en välfärdsmodell som bygger på att både män och kvinnor arbetar och att samhället reducerar de ekonomiska riskerna vid sjukdom och arbetslöshet. och andra nordiska länder är förebilder för många andra länder när de arbetar för tillväxt. Det är i det här perspektivet som vi socialdemokrater ser dagens betänkande Vissa handelspolitiska frågor, som handlar om rättvis handel och WTO, det vill säga världshandelsorganisationen. I en liten by i jobbar männen med att färga tyger till tekoindustrin. De har betalt så att de har mat för dagen och tak över huvudet. Men deras arbetsgivare har inte investerat i bra arbetsmiljö eller i återvinningssystem som tar till vara och renar sköljvattnet vid infärgningen. Det påverkar hela byn och deras hälsa när färgämnena från tygerna rinner ut i vattnet. Den 17-åriga kvinnan från Xiamen har gått och lagt sig . Hon somnade direkt. Hon ska snart upp till ett nytt arbetspass. Flickorna som knyter mattor har fått mat och har somnat utmattade och ska vakna upp till en ny arbetsdag, inte i kunskapens tecken. Det är för dem vi ska se globaliseringen som en möjlighet till ökat välstånd i alla delar av världen, men globaliseringen måste fördelas rättvist. Vi har alla ett ansvar, särskilt i industriländerna, att driva på och förbättra vardagen för alla dessa som inte har samma rättigheter som vi. 180 (): Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 1, som handlar om WTO och organisationen av WTO, samt reservation 8, som handlar om EKN eller och miljöfrågor där. Handelspolitiken och det här betänkandet inrymmer en rad frågor inom en rad olika områden. Därför är det viktigt att vi i utskottet har möjligheter att ta del av den svenska ställningen i handelspolitiken och handelsfrågorna. Och jag är, som , faktiskt väldigt irriterad över att vår nuvarande handelsminister inte har orkat besöka utskottet för att informera om pågående förhandlingar inom WTO, vad som är på gång och den svenska ståndpunkten. Den förra handelsministern hade åtminstone den ansatsen och kom och besökte oss i utskottet. Jag ska inte säga att jag tycker att det här är upprörande, för det finns värre saker här i världen än så, men det underlättar ju inte diskussionerna i kammaren och underlättar inte för oppositionen att ta del av hur långt diskussionerna inom Doharundan har kommit. Det är ändå på det sättet, fru talman, att internationell handel har en stor betydelse för fattiga länders möjligheter att minska fattigdomen. Hur handelsavtal utformas är därför avgörande för utvecklingsländernas möjlighet att påverka utvecklingen i sina egna länder, för det är verkligen skillnad på frihandel och fri handel. Frihandel leder inte nödvändigtvis till utveckling för alla utan att man diskuterar vad den ska innehålla. Här måste vi göra en åtskillnad mellan vad som är mål och medel. Är målet frihandel eller ska det ses som ett medel för den ekonomiska utvecklingen? För är det ett medel och inte ett mål i sig. Ett frihandelsavtal som syftar till att ge utvecklingsländerna bra förutsättningar bör därför ta hänsyn till ekonomiska, sociala och medicinska faktorer vid utformningen av de nya handelsavtalen. Tyvärr finns det anledning att känna oro, inte minst över regeringens brist på hållning i denna fråga. Jag kan inte göra någon annan tolkning eftersom jag inget annat vet, utan den kunskap som jag har är den som jag har fått via debattartiklar eller intervjuer av vår handelsminister. Det handelsavtal som undertecknades mellan EU och stater i , och , de så kallade ACP-länderna, alltså före detta europeiska kolonier, kräver att de fattiga länderna ska öppna sina marknader för tjänsteexport. skyddar EU sin egen industri genom handelshinder. Jag tänker då närmast på EU:s jordbrukssubventioner som uppgår till nästan . Risken är stor att jordbrukssubventionerna kommer att dumpa priserna på världsmarknaden och därmed riskerar att beröva hundratals miljoner människor deras levebröd. För att handeln ska kunna ske på rättvisa villkor måste den svagare parten få fördelar. Fattiga länder måste ges rätt att skydda inhemska näringar på marknaden mot de transnationella bolagen. Fackliga rättigheter och miljöhänsyn måste gå före frihandeln. De rika länderna måste upphöra med sin ensidiga protektionism, subventioner och dumpning av priser. Ett annat exempel på EU:s protektionism är tull på etanol. finns handelstull på importerad etanol från . Det gör att etanolen beläggs med en avgift på per liter. Och det går inte att utesluta att tullavgifterna syftar till att försvara den sydeuropeiska vinetanolen. Jag kan inte dra någon annan slutsats. Man kan också fråga sig vad som är det rimliga i att det ska finnas särskilda tullar på brasiliansk etanol när det inte finns några tullar på råolja, vilken omvandlas till bensin eller diesel. EU:s tullmyndighet har föreslagit att denna tull ska höjas ännu mer. har visserligen fått ett undantag , men vad som händer därefter vet vi inte. För är det viktigt att tullavgifterna på importerad etanol avskaffas. Jag vet att regeringen har sagt så, men det måste vara ett krav. Det blir inte trovärdigt om vi dessutom ska tvinga på utvecklingsländer nya handelsavtal som ensidigt gynnar EU:s politik. Man kan fråga sig vad skulle ha varit om motsvarande politik hade drivits från starkare länder vid när tog itu med det utbredda supandet och införde restriktioner, med starkt stöd av folkrörelsen, med statligt monopol på försäljning som exempel. När det gäller svensk handelspolitik finns det anledning att känna oro. är en statlig myndighet som har till uppgift att främja svensk export. De utfärdar exportkrediter till företag som en försäkring mot uteblivna betalningar från köpare. Den löpande verksamheten finansierar EKN genom exportföretagens , men det är staten och skattebetalarna som är den slutliga garanten om affären går fel. Innan EKN beviljar en kredit ska de också göra en miljögranskning. Men det gäller bara för projekt som omfattar minst 100 miljoner. Vi menar från att det är viktigt att också projekt som understiger 100 miljoner ska omfattas av denna miljöprövning inte att de bör eller ges möjlighet utan att de ska. Det ska vara ett obligatorium. För det behövs tydliga riktlinjer för vilka klimat- och miljömål som ett företag måste uppfylla för att få en ansökan beviljad. Mot denna bakgrund är det rimligt att regeringen gör en översyn av EKN:s miljöpolicy så att det framgår vad som är en acceptabel klimat- och miljöpåverkan samt att projekt även omfattas av detta. har skrivit under , och konventionen om mänskliga rättigheter. Dessa konventioner anser att de företag som erhåller exportkrediter från EKN måste följa. Det bör vara ett krav för att staten över huvud taget ska garantera krediter till företag. skulle på det sättet kunna bli ett föregångsland när det gäller krav på exportföretag som uppbär statliga krediter. Kravet bör ställas bland annat mot bakgrund av att den svenska staten via EKN gett exportkrediter till för ca när de har sålt militär utrustning till som är en diktatur och ett synnerligen instabilt land där man bryter mot de mänskliga rättigheterna. Misslyckade svenska exportaffärer har under alliansregeringen förvandlats till bistånd i och med att regeringen använder biståndsbudgeten till att göra skuldavskrivningar. Det skulle även kunna hända med affären i . uppgick skuldavskrivningarna till 1,5 miljarder. I budgeten finns avsatt. Skulderna som skrivs av som bistånd uppkom genom misslyckade affärer av svenska företag som hade försäkrat sina investeringar hos . Det är viktigt att veta. Biståndspengar används för skuldavskrivningar av misslyckade handelsavtal. 181 (): Jag tänkte inleda med att markera att handel är viktigt och att det är viktigt att vi i fortsätter att driva en inriktning mot att vi ska ha en handel så fri från tullar som det är rimligt att ha. Detta främjar givetvis också välstånd, samarbete och annat som vi har nämnt. Jag tänkte också göra en liten historisk tillbakablick. Tullar och andra medel har tidigare använts för att få in pengar till staten, och det har varit en ganska stor källa till inkomst. har vi i stället gått över till skatter på arbete och så vidare. Historien har så vitt jag vet inte stannat ännu så jag hoppas att vi kan gå vidare med andra typer av medel, som till exempel skatter på miljöförstöring. Tillbaka till nutid. Hur är det nu? Vem är det som lyckas i världen och varför? Vad har handeln för del i detta? Frälser handeln de länder som jobbar mycket med handel? Tyvärr kan vi se att det inte gäller alla. Länderna söder om i har en handel som motsvarar av bnp medan har en handel som motsvarar av bnp. Det är i mitt tycke ett bevis på att handeln inte är allenarådande för vad som gör att länder lyckas. Man måste till exempel också ha en egen produktion och så vidare. Det är viktigt att se att handeln bara är en del i hur man lyckas och att handeln inte får motverka de andra faktorerna. Det är där vi ska ha fokus. Vi har en stor enighet i kammaren om att handeln i grunden är något bra. Men hur ska vi göra för att komma vidare och göra det ännu bättre? Vi i har insett att om man ser det historiskt krävs det en viss flexibilitet för att lyckas. De länder som har lyckats bra har successivt lagt tullar på saker som man har byggt upp en egen produktion av. Man har skyddat sin egen produktion tills den har varit konkurrenskraftig. Sedan har man släppt på tullar och handelshinder steg för steg och hanterat de effekter som uppkommit. Detta är egentligen grunden. Man har varit flexibel och anpassat sig till den situation och verklighet man lever i och inte bara avskaffat alla tullar på en gång. Går man tillbaka till den historiska utblicken har det handlat om vårt land och andra länder. Men är det inte längre så. Vad är det som ska vara flexibelt? Fattiga länder måste få ha en viss flexibilitet. Men den ska inte handla om de mänskliga rättigheterna, miljöhänsynen eller den grundläggande arbetsrätten. Det är därför viktigt att se att FN:s konventioner på dessa områden, sociala konventioner, miljökonventioner och arbetsrättsliga konventioner, är mycket viktiga och måste anses som viktigare än de handelsavtal som vi har med olika länder. Även om inte handelsministern har lyckats komma till utskottet har jag förstått av olika debatter att regeringen tydligt har deklarerat att man menar att dessa handelsavtal är precis lika viktiga och att man mycket väl kan vara flexibel när det gäller mänskliga rättigheter eller miljöhänsyn och att det inte är lika viktigt. Det är riktigt illa. Man måste se vad som är rättvist och bra för människor. Handel och rättvisa är något som man borde förknippa med varandra. är det inte så att handeln är rättvis. Den gynnar rikare länder. Det kan till exempel handla om läkemedel där patentdelarna av handelsavtalen gynnar de rika ländernas läkemedelsbolag medan den tulleskalering man tillåter sig missgynnar fattiga bönder som inte kan gå vidare i en inhemsk förädling av produkter. Rika länder har också många åtgärder att ta till för att reglera handelns effekter. Det kan handla om många andra saker än tullar medan fattiga länder ibland inte har något annat än tullar att ta till, vilket också skapar någon form av orättvisa. Vidare har det tidigare nämnts i kammaren, nu och vid andra tillfällen, att EU:s subventioner av egen jordbruksproduktion och exportsubventioner och så vidare drabbar fattigare länder. Man kan också se att vi använder en onormalt stor del av EU:s medel till dessa subventioner i stället för att satsa på forskning och annat som vi har pratat om i till exempel Lissabonstrategin. Det är väldigt dumt. Dels blir det orättvisa villkor, dels missgynnar det oss själva. Jag tror därför att vi måste se att rättvisa i det här fallet handlar om att vi kan behöva ha olika villkor utifrån olika länders olika förutsättningar. Varför är det då så? Olika länder befinner sig som sagt var i olika skeden. Ett annat exempel när det gäller detta kan vara att om det är en 18-årsgräns när jag går på krogen så kan jag tycka att det är rimligt. Det är 18-årsgräns för alla. Så har jag kanske något yngre syskon som inte får komma in, och det är också rimligt. Men så när syskonet blir 18 höjs gränsen till 22. Man kan tycka att det är rättvist det är ju 22 för alla. När syskonet blir 22 höjs gränsen igen och så vidare. Problemet är att man måste se att vi är i olika situationer. Därmed blir det inte rättvist att ha samma regler. Vi måste ge ett politiskt manöverutrymme för fattiga länder. När det gäller de särbehandlingsregler som finns inom handelsavtalen klassificerar man länder in i specifika grupper, och då kan de få några särbehandlingsregler. IATP har tidigare visat att man i stället kan ha andra typer av kriterier som bättre passar länder så att man inte oflexibelt passar in länder i särskilda fack. I stället kanske vi borde ha separata kriterier när det gäller produktionsberoende, marknadsberoende, begränsningar av råvaruförsörjning för industrin och till exempel kapacitet att stå emot valutakriser. När det gäller WTO är det ganska oflexibelt med de breda rundorna, för de kan, som sagts, inte direkt anpassas till vissa länders specifika förutsättningar. Det finns många exempel på detta. Min tid börjar rinna mot sitt slut, men jag tänkte också lyfta upp de tvistlösningsmekanismer som finns inom WTO. Det är bland de starkaste om inte de allra starkaste internationella domstolsliknande mekanismer vi har. Man kunde hoppas att de skulle vara rättvisa. I stället är det svårt för fattiga länder att tillämpa dem. Det blir mest för de rika länderna. Därför måste de reformeras så att vi får någon sorts rimlighet. Slutligen hänvisas det i betänkandet till att vi ska vänta på Doharundan innan vi gör de reformeringar av WTO som tydligen alla tycker borde göras. Det kan man tycka, och jag kan ha viss respekt för det, även om jag tror att det är alldeles fel. Dels riskerar ju att ytterligare fördröjas, dels är dessa förändringar nödvändiga nu för fattiga människor i världen, till exempel sådana som beskrev här tidigare. Men om vi nu ska vänta vill jag få ett svar på om ni ändå anser att de förändringar som vi har beskrivit i vår motion till exempel är bra, eller är vänta-svaret bara ett sätt att fördröja debatten? Vad anser ni om dem konkret? Det vill jag veta. Jag hade egentligen tänkt nämna något om rättvisemärkt också. Jag vill bara kort säga att jag hoppas att vi får se en fortsatt satsning från regeringen på detta så att det inte sjabblas bort. Men vi får väl se vad som kommer. För tids tänkte jag inte yrka bifall till alla våra reservationer, utan jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 1. 182 (): Jag vill inleda med att yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Vikten av frihandel kan inte nog understrykas, och behovet av stabila spelregler är en viktig förutsättning för tillväxt och sysselsättning här hemma såväl som globalt. är som vi alla vet ett mycket handelsberoende land med ett fåtal stora, framgångsrika globala företag. Men för att små och medelstora företag ska växa krävs satsningar för att de ska våga expandera på den internationella marknaden. Den presenterade handelspolitiska deklarationen har många bra initiativ för handels- och investeringsfrämjandet. Detta tycks ha gått totalt förbi. En av nyheterna är satsningen på ett nätverk för svenska företagare med utländsk bakgrund, och jag välkomnar att kompetensen hos våra nya svenskar nu bättre kommer att tas till vara. Dessa företagare är en resurs i det svenska samhället. De har möjlighet att agera dörröppnare för svensk export eftersom de ofta har kontakter och unika kunskaper om de länder de tidigare varit bosatta i beträffande den rådande affärskulturen, språket, politiken och inte minst religionens roll. En annan nyhet är att tillsammans med närmare 700 företag har skapat en plattform för att marknadsföra svensk miljöteknik och hållbart byggande världen över. Det finns spjutspetskompetens inom dessa viktiga områden i , där vi kan vara behjälpliga för att lösa miljö- och klimatproblem globalt. En tredje nyhet i den handelspolitiska deklarationen är en ny företagsrådgivning som ska göra det enklare för småföretag att dra nytta av EU:s inre marknad. Det är viktigt att svenska företag faktiskt betraktar som sin hemmamarknad en marknad med 27 länder och nästan 500 miljoner konsumenter.