prot · GV09100 · 2008-04-22 00:00:00 — Men beräknar kommuner och landsting att gå back med 1 miljard. I ett sådant läge fortsätter regeringen att påstå att satsningar på näringslivet är någonting som ska ske lokalt och regionalt. Det innebär ju, precis som sade att driften av en skola, en vårdcentral, ett sjukhus eller en kulturinstitution får ställas mot en nödvändig näringslivssatsning. Att direktörer i har fått kraftiga skattelättnader har ju inte inneburit bättre förutsättningar för forskning och utveckling inom Paper Province i . Är det verkligen så att den borgerliga regeringen nu har kommit på och bestämt att det är kommuner och landsting som ska ta ett större ansvar för näringslivspolitiken och näringslivsutvecklingen? I sådana fall är det en gigantisk kursförändring mot tidigare inställning hos borgerliga regeringar. 65 HANS (): När man läser näringsministerns svar ser man att hon talar om behovet av kompetent arbetskraft i basindustrin. Jag skulle vilja veta hur regeringens neddragningar på komvux, på arbetsmarknadsutbildningen och färre högskoleplatser underlättar kompetensförsörjningen för basindustrin. För mig går det inte ihop. Sedan förstår jag att näringsministern mycket hellre talar om gruvnäringen och gör en utflykt in i miljöpolitiken än att tala om hur man ska ge basindustrin konkurrenskraftiga energipriser. När man hör utläggning om hur sakta vi ska minska koldioxidutsläppen i landet tycker jag att det känns som om man måste påminna om en sak. Den svenska elproduktionen är nästan helt fri från koldioxidutsläpp. Den består nästan helt och hållet av vattenkraft och kärnkraft. Varför den diskussionen ska in i det här förstår jag inte. Vi har en ren och mycket billig elproduktion i som borde innebära att vi kunde ha lägsta energipriser, möjligen med undantag för . Men tyvärr verkar det som om näringsministern inte är villig att göra ett dugg för att åstadkomma den här nödvändiga förändringen för den svenska basindustrin. Jag tycker faktiskt att det är dags att näringsministern börjar kliva in i sin roll. Det är dags att lämna oppositionsrollen. Jag är faktiskt trött på att höra en minister som till talar om vad socialdemokratiska regeringar har gjort och inte har gjort tidigare och inte vill tala om sin egen politik. Det är dags för det . 66 Näringsminister (): Låt mig börja med att säga att när vi tillträdde fanns det 1 miljon människor i utanförskap. Socialdemokraterna må ha glömt detta. Det var 1 miljon människor som inte gick till jobbet en vanlig dag. 550 000 förtidspensionerade, varav många var unga, var det vi fick ta över. har vi minskat utanförskapet med 164 000 personer. Det är rekord i . Det är därför som människor nu ser att det kommer ökade skatteintäkter till kommunerna, vilket också gynnar kommun. Ökade skatteintäkter till innebär hemma i mitt eget landsting plus . Det är den generella politik där människor är i arbete. Jag trodde att ett arbetarparti som Socialdemokraterna förstod att arbete är bra för ett samhälle, både för enskilda personer och för det gemensamma. Att jag kritiserar er socialdemokrater när ni pratar med dubbla tungor är för att ni säger en sak när ni pratar basindustri men en helt annan sak när ni pratar klimatfrågor. När ni säger minus när det gäller koldioxidutsläppen vill jag veta vad det innebär i ökade kostnader för svensk basindustri. Berätta det för mig! Berätta det för svenska folket! De måste få veta att er politik inte håller ihop. Ni säger en sak på det ena mötet och en helt annan sak på ett annat möte. Sedan tror jag ju inte mina öron när jag hör börja prata om statlig prispolitik på energiområdet. vet mycket väl att staten inte kan gå in och prissätta energin, för vi befinner oss i ett gemensamt arbete tillsammans med andra EU-länder. Vi kan inte subventionera olika industrigrenar. Däremot kan vi se till att energiinvesteringarna ökar, att överföringskapaciteten ökar och att vi får ökad konkurrens när det gäller energi. Det är ett bra sätt att se till det finns tillgång och också möjligheter att konkurrera på energimarknaden. Det är precis det som händer . Utbildning för basindustrin är nyckeln, och tro inte annat än att den skolpolitik som ni ansvarade för, där eleverna inte fick tillräcklig kunskap, inte fick påverkan på svensk basindustri. rustar vi skolan. Det är bättre lärarutbildning och mer kvalitet i skolan. Det är yrkes- och lärlingsutbildning tillsammans med högskoleförberedande utbildning. Det är mer kvalitet i den högre utbildningen. Det är forskning och innovation så att vi ligger i världsklass så att vi kan jobba tillsammans med svensk basindustri. Det är inte fler Amsåtgärder som basindustrin efterfrågar. Inget av företagen efterfrågar det. Man efterfrågar bra skola och bra högre utbildning så att man kan få kvalificerad arbetskraft. vill jag säga att svensk skogsindustri, svensk gruvindustri och annan basindustri är otroligt viktigt för oss. Jag tror att man inom industrin ser att de generella åtgärder som vi genomför, som skapar långsiktighet och stabilitet, där vi förstår att de agerar på en global marknad och måste ha global konkurrenskraft, är viktiga för svensk basindustri. Vi har gemensamma program för basindustrin, riktat mot miljöområdet, riktat mot energieffektivisering. På det sättet finns vi i ett nära samarbete med svensk basindustri och inte bara, vill jag säga, med svensk bil- och fordonsindustri utan med många delar av svensk basindustri. Jag hoppas naturligtvis att vi också, genom skogsnäringen, kan få en ökad produktion när det gäller energi, en effektivare skogsanvändning som gör att råvarorna räcker till fler saker. Det har vi också lagt fram en skogsproposition om, som precis finns på bord. Det finns många fina åtgärder som leder till att vi får en bättre utveckling. Det är klart att svensk basindustri är otroligt viktig för också för många andra småföretag. Den generella företagspolitik som vi genomför är en god hävstång för att de också ska kunna vara här i framöver. 67 (): Arbetslöshetsstatistiken ska väl egentligen inte dras här, men jag kan hålla med om en sak. Arbetslösheten har gått ned i vissa kommuner. Det gäller till exempel kommun, där Outokumpu nu har satsat 1,8 miljarder för att öka sin verksamhet. Men det man också ska veta är att socialbidragen har ökat. Kostnaden för socialbidrag och försörjningsstöd har ökat i kommun. Mycket tyder på att väldigt många av dem som har blivit utkastade från a-kassan, fått en lägre ersättning, nu tvingas ta försörjningsstöd för att komplettera sin inkomst för att över huvud taget uppnå drägliga levnadsvillkor. Det tror jag inte att man ska glömma när man pratar om de här frågorna. Jag tycker att det är viktigt att vi diskuterar förutsättningarna för basindustrin och ser vad man kan göra. Jag upplevde faktiskt inte att jag fick svar från näringsministern den här gången heller. Socialdemokraterna har till exempel sagt så här till svensk fordonsindustri: Ni är viktiga för , för jobb, konkurrenskraft och forskning. Därför är vi beredda att satsa pengar på ett gemensamt fordonsforskningsprogram. Då är min fråga: När får industrin det beskedet av ? Det tycker jag var en ganska enkel fråga, herr talman. Jag hoppades att jag skulle få svar på den. Jag och ställde dessutom frågan: Hur kan basindustrin tjäna på att man drar ned på komvux, att man försämrar den svenska och att man minskar satsningarna på högskolan? Hur kan basindustrin tjäna på det? Hur kan man tjäna på att det inte finns arbetsmarknadspolitiska utbildningar, till exempel kvalificerade utbildningar? Hur kan basindustrin tjäna på det? Och hur kan det vara bra för kommunerna att de ska överta den näringspolitiska verksamheten när uppenbarligen har abdikerat. Det skulle jag vilja ha svar på, herr talman. 68 Näringsminister (): Vad svensk basindustri behöver är god infrastruktur. Då duger det inte att göra som Socialdemokraterna gör; att inte finansiera alla de löften som man gav under den förra regeringens tid. måste vi steg för steg återupprätta förtroendet för svensk infrastrukturpolitik. Det första steget togs : till skötsel och underhåll. Vi kommer att återkomma med en infrastrukturproposition , och en närtidssatsning. Det återstår en hel del att göra för att städa det bord som Socialdemokraterna lämnade efter sig med minus 100 miljarder. Det andra handlar om kompetensförsörjning. Vi förbättrar nu . Vi ser till att barnen lär sig det de ska lära sig i skolan. Vi har kvalitet i främsta rummet. Vi har bättre lärarutbildning, uppföljning av kunskapsnivåer och högre kvalitet. Vi har lärlings- och yrkesutbildning som anpassas efter att elever är olika och efter att också företag ställer olika krav. Vi höjer kvaliteten på universitet och högskolor. siktade man bara på antalet platser. siktar vi på kvalitet. Det som vi också ser till att leverera är en långsiktig energi- och klimatpolitik som står i samklang med övriga världen så att inte vår svenska basindustri får andra villkor än basindustrin i andra delar av världen. De behöver likvärdiga villkor. De behöver bra konkurrenskraft. Vi ser till att vi får intäkter i form av skattebetalare, det vill säga att fler människor kommer i arbete. 164 000 fler i arbete, 164 000 färre i utanförskap det är resultatet av regeringens politik. Jag är otroligt stolt över att vi kan säga till alla dem som stått utanför, de 164 000, att vi steg för steg kommer att fortsätta det här arbetet. Se alla dessa 164 000 som kan försörja sig själva, som kan bidra till det svenska folkhushållet! Jag tycker att det är en fantastisk insats, och jag tror att svensk basindustri är väldigt glad över att det äntligen finns en regering som tar sysselsättningsfrågan på allvar. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2007/08:553 om förbättrad tolkservice för döva, hörselskadade och döva med synskada 69 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra och trygga tillgången till tolkar för gruppen döva, hörselskadade och döva personer med synskada så att de, i likhet med alla människor, kan ta del av samhällslivet. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare slås det fast att personer med funktionshinder ska ha samma möjligheter som andra att delta i samhället (prop. 1999/2000:79). Övergripande gäller principen om lika rättigheter, vilket betyder att individens behov måste ligga till grund för samhällsplaneringen och att alla resurser måste användas på ett sådant sätt att det ger varje individ lika möjligheter att delta i samhället. Varje samhällssektor ska därför utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare, inklusive personer med funktionsnedsättning. Kostnader för de nödvändiga anpassningsåtgärderna ska finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten enligt den så kallade ansvars- och finansieringsprincipen. När det handlar om myndighetsutövning finns bestämmelser om anlitande av tolk i förvaltningslagen (1986:223). Enligt förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga kan ekonomiskt stöd ges till kostnader med högst för tolk åt barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade som tar del av utbildning inom ett företag. Vidare kan i vissa fall stöd till personligt biträde lämnas med högst till en arbetsgivare eller den som har kostnaden för biträdet. Till företagare som har funktionshinder som medför stora kommunikationssvårigheter får ekonomiskt stöd lämnas med högst . Därutöver har en skyldighet att enligt 3 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) erbjuda dem som är bosatta inom , eller som är kvarskrivna enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas där, tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Genom denna lagstadgade skyldighet att erbjuda tolk har gett denna grupp en starkare rätt till tolk för teckenspråkiga än för andra personer med annat språk än svenska. I betänkandet Översyn av teckenspråkets ställning (SOU 2006:54) uppmärksammades att gränserna är oklara mellan vad som ingår i den vardagstolkning som landstingen ska erbjuda och finansiera och den tolkning som annan huvudman ska ansvara för och finansiera. Regeringen har därför gett ett uppdrag till att kartlägga hur bestämmelsen i 3 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) tillämpas samt tydliggöra vad som ingår i den vardagstolkning som ska erbjuda. Uppdraget ska redovisas . Exempel på gränsdragningsproblem är bland annat när det handlar om tolk i arbetslivet, insatsen ledsagarservice enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och om ett tolkuppdrag är en följd av myndighetsutövning eller om det faller under vardagstolkningen. Regeringen har även från och med årsskiftet infört en ny fördelningsmodell av statsbidraget till landstingens tolktjänst. Den nya fördelningsmodellen tar i högre grad hänsyn till landstingens faktiska kostnader för tolkverksamheten eftersom det har visat sig att statsbidragets andel av totalkostnaden varierar väsentligt mellan landstingen. Den nya fördelningsmodellen införs successivt . 70 (): Jag vill tacka för svaret. Det är mycket bra att man i betänkandet Översyn av teckenspråkets ställning har uppmärksammat att gränserna är oklara mellan vad som ingår i den vardagstolkning som ska erbjuda och finansiera och den tolkning som annan huvudman ska ansvara för och finansiera. Det är också mycket bra, precis som sade, att det nu har kommit en ny fördelningsmodell för statsbidraget. Det finns ca 10 000 personer i som är födda döva, barndomsdöva, och har teckenspråk som sitt förstaspråk. Ytterligare 20 000 personer använder teckenspråk. Det är en relativt liten grupp som inte bråkar och skriker för att få sina rättigheter tillgodosedda. Många lever i ett helt onödigt utanförskap. Därför är det bra att regeringen är på gång för att åtgärda detta. Men det är en rätt lång väg kvar att gå. För att teckenspråkiga döva, hörselskadade och dövblinda ska kunna fungera i arbetslivet är det viktigt att de får den tolkservice som är nödvändig. Tolk på arbetsplatsen ingår i vardagstolkningen och finansieras av landstingen med max . Därutöver ska arbetsgivaren stå för kostnaden. Arbetsgivaren ska stå för kostnaden! Eftersom det blir kostsamt för den enskilde arbetsgivaren blir konsekvenserna att teckenspråkiga arbetstagare inte har samma möjlighet att delta i konferenser, fortbildningar och utbildningar knutna till arbetet. De ställs utanför och får svårt att avancera på arbetsplatsen, och de hänger inte med i löneutvecklingen om de får ett arbete. Allt fler döva vill starta egna företag men har mycket begränsade möjligheter att få den tolkservice som är nödvändig för att de ska kunna driva företaget. Teckenspråkiga egna företagare har svårt att konkurrera på arbetsmarknaden eftersom de själva får stå för de tolkkostnader som överskrider de medel som beviljas av Ams. Döva med goda affärsidéer som försöker driva egna företag har blivit tvungna att ge upp eftersom de inte får den hjälp de måste ha. Jag kan nämna ett exempel. Ett dövt par som driver ett eget mindre företag hade anmält sig till en utbildning för egna företagare. De hade beställt tolk i förväg för kurstillfällen en gång . De har inte beviljats tolk. Först nu efter har de beviljats tolk vid ett kurstillfälle. Alltså har de missat en för dem mycket viktig utbildning. Kan minister utveckla sin syn, och vår syn, på dövas möjligheter att ha ett arbete och driva ett företag? 71 (): Först vill jag säga ett tack till som har aktualiserat en viktig fråga. Och sedan vill jag tacka minister för svaret. Under förra mandatperioden ställde jag två liknande interpellationer. Då hade jag en känsla av att det jag ville säga inte riktigt gick fram till berörda statsråd. Det berodde inte på nedsatt hörsel från de svarandes sida utan snarare på att de inte ville lyssna och ta emot mina argument för att förbättra situationen för hörselskadade döva. har vi fått en regering som verkar bry sig mer om de personer som har någon form av funktionsnedsättning. Vi ser fram emot kloka beslut som minskar deras utanförskap i samhället. De flesta av oss har mött eller kommer att möta någon person som är döv. Den personen har rätt att bli bemött på ett korrekt sätt. Genom närvaron av en tolk kan vi samtala, och ska vi inte tala till tolken utan genom tolken. En väl utbyggd tolkservice är en självklarhet i ett välfärdsland, men så är inte alltid fallet här i . Låt mig få lyfta fram ett exempel från mitt prästyrke. En älskad mormor dör. På begravningsgudstjänsten finns det dövtolk närvarande som tolkar allt, inklusive sånger och psalmer. Jag noterar att barnbarnet, som är dövt, följer med i vad som händer. Men vid minnesstunden efteråt har inte resurser att bidra med tolk, och då är han utestängd. Ett annat exempel är behovet av tolkar efter kontorstid eller . Då gäller det att vara ute . Men allt kan inte förutses. Med en veckas varsel kan det bli föräldramöte för en skolklass, och den döva pappan kan inte gå dit eftersom det inte finns en tolk tillgänglig. Han avstår från att gå dit. Om han går dit får han sitta där och titta utan att vara delaktig. Eftersom är folkhälsominister vill jag lyfta fram en grupp döva som har det extra svårt. Jag tänker på alla dem som drabbas av psykisk ohälsa. De har små möjligheter att få behandling. Det saknas psykologer och psykiatrer som kan kommunicera obehindrat på teckenspråk. Det finns inte heller några behandlingshem för döva ungdomar. Det behövs både barnpsykiatriska utredningsplatser och behandlingshem med goda kunskaper om dövas situation och teckenspråk som kommunikationskompetens. Erfarenheter visar att socialförvaltningar har svårt att erbjuda åtgärder som räcker när det gäller både teckenspråks- och specialkompetens. Ärenden avslutas alltför ofta utan att någon hjälp kan erbjudas. Vi vet att vår nuvarande regering har gjort och kommer att göra stora satsningar just på psykiatrin. Det är mycket bra. Är beredd att verka för att dessa stora satsningar på psykiatrin också ska innefatta döva med psykisk ohälsa? 72 Statsrådet (): Det är fantastiskt att vi har teckenspråkstolkning uppe på läktaren. Det är så fantastiskt att få det språket också. Jag besökte Mo Gård och var med om en invigning av en skulptur. Det är en fantastisk verksamhet som berör på djupet när man ser hur fint mycket fungerar, men man ser naturligtvis också de stora behoven. Interpellanten och meddebattören tar upp flera viktiga frågeställningar. Ytterst handlar det om precis det som stadgas, nämligen möjligheten till delaktighet, inte bara i samhällsliv utan också i arbetsliv. Det är någonting som vi i regeringen pläderar väldigt mycket för, och där vi har gjort en del. Men min övertygelse är att mer behövs. Jag blir naturligtvis väldigt glad när jag ser siffrorna som gäller nystartsjobben, en åtgärd som vi vidtog för att sänka trösklarna till arbetslivet som har vuxit sig väldigt höga för personer med funktionsnedsättning. Siffrorna visar att av nystartsjobben ändå har gått till personer med funktionsnedsättning. Det tycker jag är väldigt glädjande siffror, även om väldigt mycket mer behövs. Arbetsmarknadsminister och jag har till och från samtal om just hur vi ska kunna sänka trösklarna ännu mer för att fler ska kunna komma in på arbetsmarknaden och få möjlighet till ett arbetsliv där man naturligtvis ingår i en arbetsgemenskap, där man kan känna delaktighet och tillhörighet och att den kompetens som man är bärare av ska kunna användas på ett bra sätt. Det är en angelägen uppgift, och där har jag inte alla svar . Men tro mig, det är ett arbete som pågår kontinuerligt och som vi känner är väldigt prioriterat och viktigt. Naturligtvis inkluderar jag också möjligheten till eget företagande i detta. Vi har försökt påbörja ett arbete för att förbättra möjligheterna för döva och hörselskadade att kunna bli delaktiga genom att de faktiskt får tillgång till en tolk. Vi vet alla att språket är nerven till relationer med andra människor och till kommunikation på olika plan. Avsaknaden av möjligheter att kommunicera hör naturligtvis också intimt samman med risken för att få en psykisk ohälsa. Kommunikationen är grunden för delaktigheten och för väldigt mycket av meningsfullheten i tillvaron och måste vara väl fungerande. Låt mig säga att den förra borgerliga regeringen lade fram propositionen Stöd och service till vissa funktionshindrade.Det blev väldigt mycket siffror när jag läste mitt interpellationssvar, och jag ber om ursäkt för det. Men i de formella texterna måste man hänvisa till den exakta lagstiftningen, och då blir det så där tråkiga svar. Men det var en viktig proposition som vi lade fram. Där sade vi också att vardagstolkningen skulle vidgas och innefatta tolk i arbetslivet, vid nyanställning, vid introduktion och vid utbildning inom företag. Då ansåg vi också att tolktjänst som man kan erhålla vid daglig verksamhet enligt LSS skulle betraktas som vardagstolkning. Men det slogs också fast i denna proposition att det inte är möjligt att i varje detalj avgränsa vardagstolkningen, utan vi förutsatte då att landstingen i sin praktiska verksamhet skulle ge detta en innebörd. kan vi väl säga att det inte har fungerat som vi då lagstiftningen trädde i kraft trodde att det skulle fungera. Jag ska be att få återkomma till detta i nästa inlägg. 73 (): Det är inte bara på läktaren som vi har teckentolk, utan det är faktiskt första gången som jag på tv-skärmen ser en liten ruta med en teckentolk som egentligen alltid skulle finnas där. Som vi känner till vill regeringen satsa på och fristående utbildning. Vi vill satsa på all utbildning. Men tyvärr är detta också ett annat område där döva, hörselskadade och döva med synskada drabbas. Landstingen står för tolkkostnader i samband med utbildning. För studier på universitet och högskolor och folkhögskolor finns särskilda medel avsatta för teckenspråkstolk. Inom övriga utbildningsformer, till exempel komvux gäller helt andra regler, och där är det upp till varje kommun att avgöra om de har råd att bevilja tolk. Och för privata utbildningar saknas det helt kostnadstäckning. Jag kan börja med att berätta om en kille vars högsta dröm var att utbilda sig till trädgårdsmästare. För att bli behörig att söka till denna kommunala utbildning läste han upp sina betyg och slet med det. Han lyckades och blev antagen till utbildningen. Man kan förstå hur lycklig han var. Men när skolan fick veta att han var döv och behövde tolk avvisades han. Utbildningen skulle starta , men han fick aldrig börja. är han tyvärr arbetslös. Jag kan nämna några andra exempel på privata utbildningar. Det var två döva flickor som hade blivit antagna till en coachutbildning. De kunde inte genomföra den därför att ingen huvudman åtog sig kostnaden för tolkar. Detta var ett viktigt arbetstillfälle för dem. Men de var döva, och de fick inte denna möjlighet. En döv pojke i sökte och antogs till en massageutbildning anordnad av en privat utbildningsanordnare. Han beviljades tolk via Ams för , men sedan var det stopp. Ingen ville betala tolk för hans fortsatta studier, och han vara nära att avbryta sin utbildning. Men ibland finns det vardagshjältar. Rektorn på skolan, och pojken själv lyckades pussla ihop ekonomin, vilket gjorde att pojken fick en tolk och kunde fortsätta sin utbildning. Listan över döva personer som nekas tolk är oändligt lång. Jag undrar hur ser på de dövas möjligheter att få en önskad utbildning och precis som alla andra medborgare få sina önskningar och livsverk uppfyllda. 74 (): ska vi ha ett samhälle tillgängligt för alla. Vi vet att vägen dit är lång. Det är många små bitar som måste passa in för att det ska bli så. En viktig bit är tillgången till vardagstolkning. ska vi äntligen, enligt ministern, få klarhet i vad som ingår i begreppet vardagstolkning. Det är ett vitt begrepp. Det kan inrymma mycket.