prot · GV09111 · 2008-05-14 00:00:00 — Detta har vi tidigare motionerat om, och den kritiken kvarstår. Terrorism bekämpas, som vi tidigare nämnt, inte bara med repressiva metoder. Det är också av yttersta vikt att motverka grogrunderna för terrorism: fattigdom, hopplöshet och kränkningar av mänskliga rättigheter. I många fall är dialogen det viktigaste verktyget mot radikalisering och terrorism. Där finns inga enkla lösningar. Det krävs ett långsiktigt arbete för att främja demokrati, mänskliga rättigheter, statsbyggande och utveckling. I skrivelsen finns det en hel del fin retorik som går i den här riktningen. Men på alltför många punkter lever inte skrivelsen upp till de vackra orden. Jag kan ta ett exempel. har arbetat på olika sätt för dialogfrämjande mellan och och den muslimska världen. Exempel på det är , som startades på initiativ av , dialogprojekt inom EU:s Barcelonaprocess och samt verksamheten vid generalkonsulatet i . Regeringen nämner i skrivelsen att denna politik indirekt är en viktig komponent i förebyggandet av terrorism. Man nämner bland annat verksamheten vid generalkonsulatet i , som vi i justitieutskottet fick möjlighet att besöka och där vi fick en massa nyttig information om det oerhört viktiga arbete som sker under ledning av generalkonsul . Generalkonsulatet har , vilket generalkonsuln också har påpekat, så knappa medel att elementära förpliktelser inte kan uppfyllas. Vi anser inte att detta är vare sig rimligt eller överensstämmande med den politik för dialogfrämjande som regeringen säger sig vilja föra. Generalkonsulatet i är viktigt och måste få goda förutsättningar att bedriva sitt arbete. Slutligen: deltar i ett antal internationella insatser. Med tanke på de resurser som krävs för internationella insatser samt vikten av att fortsatt ska ha en hög trovärdighet för den politik som bedrivs och som syftar till att förbättra säkerheten utanför gränser, avseende respekt för mänskliga rättigheter och folkrätten, menar vi att det behövs en nationell strategi för de här insatserna. Det finns inte , och det är också andemeningen i reservation nr 9. Det är dags för regeringen att presentera en sådan strategi. Jag yrkar alltså bifall till reservationerna 2, 3, 4, 8 och 9. I detta anförande instämde och (båda s). 34 (): debatterar vi framför allt den nationella strategin för att möta hotet från terrorism. Väldigt mycket av de förslag som ligger i den nationella strategin är förslag som har behandlats i annan ordning, beslut som redan har fattats och beslut som ska komma att fattas. Det är en sammanställning över den strategin för de olika åtgärder som regeringen tycker är viktiga att vidta. Därför kommer jag inte att gå in på alla delar, och vi återkommer i debatten när det gäller de specifika ärendena. Det som är det allra viktigaste när det gäller den nationella strategin är att det finns en fullständig avsaknad av en analys av vad de åtgärder som redan har vidtagits har gett för resultat. Arbetet i kampen mot terrorism har gått i en rasande fart. Vi vet att väldigt många av de förslag som lades fram efter den hemska händelsen i gjordes på ett rättsosäkert sätt. Jag har deltagit i många debatter i den här kammaren där flera ledamöter, även från den borgerliga alliansen, har uttryckt en oro över och en kritik av bristen på rättssäkerhet och eftertänksamhet i lagstiftningsarbetet. Men man har inte förmått stå upp och säg: Nej, då är vi inte beredda att anta den här lagstiftningen. Man har i stället sagt att trots de brister som finns när det gäller rättssäkerhet är vi ändå tvungna och vi är ändå beredda att anta lagstiftningen. Det är ju ett mycket medvetet val som man kan göra. Där har vi från varit väldigt noga med att har man inte uppfyllt rättssäkerhetskraven i kampen mot terrorism har vi inte varit beredda att tillstyrka lagstiftningen. Men med den kritiken av bristerna som alla partier i riksdag har framfört borde det vara rätt rimligt, när man nu ska göra en samlad nationell strategi, att man också säger att nu måste vi göra ett stopp. måste vi faktiskt analysera. Vi måste utvärdera vilka effekter den lagstiftning vi har antagit har fått i kampen mot terrorism. Det finns inte en antydan till den eftertänksamheten i den nationella strategin. Tvärtom signalerar man nu att vi är beredda att ta flera steg framåt. Genomgående står det också, och det är ganska intressant, fru talman, på punkt efter punkt både i regeringens skrivelse och i utskottets betänkande att det är viktigt att man förbättrar rättssäkerheten, att kampen mot terrorism aldrig får föras på annat sätt än på demokratiska grunder och att rättssäkerheten också ska finnas. Man är väldigt noga med att poängtera det på punkt efter punkt. Det är ganska intressant att man är tvungen att lyfta fram och tala om att det här står vi minsann för. Man pekar också på att det finns brister när det gäller rättssäkerheten, och den är väldigt noga med att ständigt framföra denna kritik och att försöka arbeta för att rättssäkerheten ska stärkas. Det låter ju väldigt fint, fru talman. Men år har gått, bristerna på rättssäkerhet finns fortfarande kvar, och man tvekar inte att ta vidare steg framåt. När ska den här regeringen, när ska den här säga: Nej, nu räcker det inte med att vi säger att det är väldigt viktigt med rättssäkerheten och att vi lyfter fram det varenda gång. När ska man säga: Nej, nu är vi inte längre beredda att acceptera lagförslag som inte uppfyller rättssäkerhetens krav. är vi beredda att säga nej. Inte en enda gång. För är det ganska tydligt att demokratins grunder och rättssäkerhetens principer är väldigt vackra ord för regeringen, men att man inte är beredd att sätta någon kraft bakom dem när det väl kommer till kritan. har när det gäller frysning av tillgångar bedrivit en aktiv kamp för att listningen måste ha de rättssäkerhetskrav som är rimliga att ställa, att processen för att föra av namn från listan måste förenklas och göras mer rättssäker, att man måste få en möjlighet till omprövning av frysningsbeslutet och att de som förs upp på listan ska få tillgång till domstolsprövning och adekvata rättsmedel. Det är fullständigt rimliga rättssäkerhetskrav i en demokrati och i en demokratisk process. Trots alla år som har gått finns fortfarande inte det här. Även i den här nationella strategin och även i det här betänkandet säger majoriteten: Det jobbar vi för, det är väldigt viktigt. För de människor som står på listan existerar inte det . vi i den här bara säger att vi ska fortsätta att driva det här och inte säger nej, nu accepterar vi inte det här längre, är det människor som blir utsatta för ett rättsövergrepp. Frågan om flygpassagerardata är en del i den här processen, det vill säga lagring av passageraruppgifter. Lagring av passageraruppgifter finns redan i . Det är framför allt kraven från på att man ska införa det även i EU:s medlemsländer som lett till att det förslaget nu föreligger. Det handlar om att man ska registrera och analysera samtliga flygpassagerare som reser inom, till eller från EU. Informationen ska man använda för att identifiera riskpersoner eller personer som på något sätt kan kopplas till riskpersoner. Sedan ska man genom olika system analysera rörelsemönstret hos människor. Den här personen reste till , för att sedan resa till och därefter till . Det är den typen av rörelsemönster som man ska kartlägga. Sedan ska man slå larm om någon beter sig på ett misstänkt sätt. Den här oerhörda mängden information ska sparas i sammanlagt . Då kan man ganska tydligt se proportionalitetsprincipen när det gäller integritetsfrågor. Det kan inte vara en rimlig proportion mellan den här oerhörda mängden data och . Anledningen till att jag lyft fram detta kommer ni att få höra från talarstolen. Man kommer från alliansens sida att säga att regeringen är mycket tveksam till det här, att det också står i den nationella strategin att man är osäker på om det verkligen kan vara rimligt att vidta en sådan åtgärd och att kommer att stå emot. Man kommer att diskutera, och man vill ha förändringar i den här lagstiftningen. Om jag ska luta mig mot gamla erfarenheter, hur utvecklingen har sett ut när det gäller kampen mot terrorism, oroar jag mig för att det inte kommer att dröja länge förrän det ligger ett sådant förslag här på bord. Därför skulle jag vilja få ett klart och tydligt besked från allianspartierna: Kommer ni om ett sådant förslag läggs på riksdags bord att säga nej till det? Jag yrkar bifall till reservation 3 och till reservation 7, men vi står givetvis bakom alla våra andra reservationer. Avslutningsvis vill jag säga att kampen mot terrorism måste föras på ett rättssäkert sätt, på ett demokratiskt sätt och utan de brister som den har förts med . Risken är, som jag ser det, att kampen mot terrorism snarare skapar en grogrund för kommande terrorism. En kamp där man inte står upp för demokratiska värden och för rättssäkerhet, där enskilda individer blir kränkta och utsatta för rättsövergrepp skapar bara ytterligare hat, ytterligare grogrund för terrorism. Vi riskerar att vår kamp för att förhindra terrorism snarare blir en grogrund och ett bidrag till en ökad terrorism i världen. Det är väl inte det syfte vi vill uppnå. 35 (): Jag börjar med en liknelse när det gäller kampen mot terrorism. Terrorism är något fruktansvärt. Det är vi alla överens om. Den drabbar oskyldiga människor. Den splittrar länder. Den skapar en press på politiker. Framför allt tär den på det demokratiska systemet på ett sådant sätt att man alltid måste vara noga med att bekämpa terrorism. Det viktigaste vi har att göra detta med är vårt demokratiska system som vårt rättssamhälle vilar på och som vi måste skydda. Terroristerna får aldrig ha det moraliska övertaget genom att peka på icke godkända metoder när vi med vårt demokratiska system försöker bekämpa den. Jag är född i . Det är ett land vars medborgare turkar, kurder, syrianer, assyrier, armenier med flera; det finns ett sjuttiotal folk som bor där har plågats av terrororganisationen . Så länge jag kan minnas har kampen mot PKK enbart förts med militära medel fram tills . För lite röstade man fram ett parti, AK-partiet, som valde att använda även andra metoder. Jämte de metoder som man redan hade prövat gjorde man enorma satsningar i framför allt östra som faktiskt gav resultat. Det främsta rekryteringsunderlaget i området började ge stöd till en regering som började tala om att PKK bara var ett symtom på orättvisor i landet. Ett exempel som detta är lätt att överföra till förhållandena i . Vi har inte drabbats direkt, som , och , av terrorattentat, men vi har att skydda våra medborgare och oss själva på ett sådant sätt att det kan inge förtroende och också visa för dem som väljer terrorn som metod att i är det inte fritt fram och i har vi åtgärder. Jag vill också lyfta fram på vilket sätt man i hanterar denna typ av åtgärder. När vi i EU-sammanhang försöker titta på och ha viss överensstämmelse i lagstiftningen är det ett område som jag särskilt vill lyfta fram. Det gäller samarbetet mellan säkerhetstjänster. Vi vill naturligtvis lita på att säkerhetstjänsten i andra länder, som är demokratiska och som utger sig för att vara demokratiska, är underställd en parlamentarisk insyn, precis som det är i . Men vi ser att just i samband med kampen mot terrorism har säkerhetstjänster på många håll i världen använt så kallade extraordinära metoder, alltså metoder som ofta saknar lagstöd och bryter mot principer om rättssäkerhet och andra mänskliga rättigheter. Detta är anmärkningsvärt, särskilt i de länder som kallar sig demokratiska som till exempel där man har tagit kommandot i en jakt på personer som oftast på lösa grunder misstänks vara potentiella terrorister. Personer har flugits till fångläger. Vi har kritiserat det från denna kammare. Regeringsföreträdare har rättmätigt gått ut och tagit bladet från munnen och sagt vad man tycker. Det finns fortfarande en bas på , , som är det kanske mest kända exemplet. Men det finns alltför många exempel även inom EU. Vi menar från sida, tillsammans med , att europeiska säkerhetstjänster och regeringar i högsta grad har varit delaktiga, till exempel i hemliga fångtransporter. Då är det minsta man kan begära att det i denna skrivelse skulle finnas en diskussion om det faktum att säkerhetstjänst inte respekterar mänskliga rättigheter och tortyrförbudet. Enligt vår uppfattning har den svenska Säkerhetspolisen, , och deras samarbete med säkerhetstjänst en mycket stor grad av osmaklighet. När vi skriver en sådan här skrivelse och debatterar den borde det åtminstone i en passus nämnas att det inte är okej att ett land och dess säkerhetstjänst inte lever upp till de demokratiska värderingarna att människor oavsett vad de misstänks för har rätt till domstolsprövning. Vilka rättssäkerhetskrav måste ställas? Vad är det vi omhuldar och tycker är viktigt i kampen mot terrorismen en kamp som vi inte har råd att förlora. särskilda rapportör, , avlämnade en rapport om FN:s och EU:s terrorlistor. Han skriver att EU:s och FN:s hanteringssätt av listorna kränker de grundläggande principerna om mänskliga rättigheter och lagbunden rättstillämpning. instämmer i denna kritik. Jag kommer att räkna upp ett antal punkter som vi måste vara överens om. Jag tror att vi är överens om dem. Men det verkar som att vi utifrån dessa punkter kommer fram till olika slutsatser. Det är den kritik jag har mot betänkandet som majoriteten står bakom. Vi tycker att det är oerhört viktigt att man blir underrättad om anklagelserna mot sig och grunderna för dessa. Det är något som är så grundläggande. Man får inte sitta i ovisshet, såsom människor faktiskt har gjort och fortfarande gör, inte minst på men också, tyvärr, här hemma i . De senaste fallen är de ärenden som har med att göra. Det sitter somalier häktade. De vet inte riktigt vilka anklagelserna är. En annan punkt är rätten att bli hörd och att få försvara sig mot anklagelserna. Det kan man inte göra om man inte vet vad man anklagas för. När man väl har fått reda på vad man anklagas för ska man kunna försvara sig mot detta. En tredje punkt som vi tycker är viktig är rätten att få beslut som inverkar på ens rättigheter granskade av ett opartiskt och fristående organ. Det låter som självklarheter, men i , och är det inte längre självklarheter. Vi har tagit ett steg framåt när det gäller rättssäkerhet men två steg tillbaka när det gäller behandlingen av människor utifrån de principer som vi har slagit fast är viktiga. Den sista punkten är något som vi har lyft fram i våra reservationer. Det är rätten till kompensation när man felaktigt drabbats av sanktioner. När medborgare gör sig skyldiga till överträdelser är de tvungna att betala skadestånd. Det är samma sak för företag. Regeringen har lagt fram en proposition som vi kommer att debattera . Den handlar om att vi ska bötfälla företagare hårdare än vi har gjort om de diskriminerar. Men när staten genom sin säkerhetstjänst begår övergrepp kanske framför allt i andra länder men även här i har vi börjat överge vissa principer som handlar om att staten inte ska skyddas mot medborgarna utan att medborgarna ska skyddas mot staten. Vi tycker inte att man ska kunna få kompensation om man har drabbats felaktigt när det gäller denna typ av ärenden. Vi minns att det faktiskt går i civilmål och i brottmål, men just i denna typ av ärenden har vi frångått denna princip. Jag vill avsluta med en annan viktig fråga. Det gäller lagring av passageraruppgifter. I går tog det svenska fotbollslandslagets förbundskapten ut laget som ska till . En person lyste med sin frånvaro. Samma person lyste också med sin frånvaro när landslaget skulle till . Det var inte på grund av att han inte hade blivit uttagen till den resan utan för att säkerhetstjänst hade fått för sig att den här personen som har lika svart hår som jag och ett kanske mer annorlunda namn än vad jag har skulle kontrolleras. De gjorde att han missade planet. När hela landslaget skulle mellanlanda i och skulle vidare med anknytningsflyg till höll man kvar en enda person. Det var inte , för han är stjärna, känd och nästan svensk. Det var en annan person som var relativt okänd och ny förmåga som säkert kommer att tjäna det svenska landslaget väl och säkert kommer att tas till svenska hjärtan och vara svensk. Men han hölls kvar. Det fanns inte en enda förklaring från säkerhetstjänsten. Man tyckte helt enkelt att man skulle undersöka den här killen ordentligt trots att han reste i landslagsgruppen och trots att man väldigt tidigt visste vem han var och i och med att den assisterande förbundskaptenen var kvar med honom och höll honom sällskap. Problemet med detta är inte händelsen i sig. Det kan hända vem som helst av oss här att man fastnar i passkontrollen eller dras undan av säkerhetstjänsten. Problemet är vad det leder till. Det leder till att människor börjar bli tystare. De börjar sluta att bete sig på det sätt som de kanske normalt beter sig. De blir helt enkelt rädda och förtryckta. Vad den här landslagsspelaren sade var: Sådant händer ju. Hur ska man acceptera att sådant händer? Är det två gånger, tio gånger eller varje resa man gör genom bara för att i kriget mot terrorismen har sett det som en stor uppgift att kontrollera? Det är precis som sade om situationen i . Det gäller dem som har mörkt hår eller ett utländskt utseende, eller hur det nu ska vara i , där man framför allt tittar på namnen. Jag är faktiskt orolig. Jag tycker att man borde ha tagit upp det i skrivelsen. När det gäller just lagring av passageraruppgifter har vi nu också infört i det som i har varit legitimt. Jag vill inte att den specialmat som jag och andra beställer det gäller kosher, vegetariskt eller muslimsk mat ska kunna registreras och kunna lagras . Vem sjutton har nytta av detta? Jo, förmodligen för att kunna stoppa en framtida landslagsspelare så att han missar flyget. När det gäller Säpos samarbete med bland annat CIA finns det flera exempel. Jag kommer att ta upp dem när vi debatterar frågorna. Det är synd att vi inte har lyckats nå ända fram i betänkandet eftersom det har goda ansatser. Jag är också glad att det finns företrädare för alliansen som har förstått problematiken. Vi kan inte vinna kriget mot terrorismen med militära medel. Det handlar minst lika mycket om att vi måste se på de sociala bitarna bakom. Det handlar inte minst om att lyfta upp att utanförskap är en legitim grogrund för dem som försöker rekrytera. 36 i (m): En bil med sex personer rullar in vid huset. Personerna går in i huset, och går larmet hos polisen. Det är skottlossning på västtyska ambassaden. Gruppen som trängt sig in på ambassaden och tagit tolv tjänstemän som gisslan kallade sig för Kommando . Det är en gren av den marxistiska Röda armé-fraktionen, mer känd som Baader-Meinhof-ligan. Deras krav var att de västtyska myndigheterna skulle släppa 26 terrorister ur olika fängelser. och efter att två personer avrättats i gisslan skakas ambassaden av en kraftig explosion. var delar av byggnaden i fullt eldhav. Det var slutet på ett drama som skördade tre dödsoffer och sedermera också ett fjärde. har tack och lov förskonats från storskaliga terroristattentat. Även om det direkta terroristhotet mot och svenska intressen bedöms vara relativt lågt är det ingen garanti för att eller svenskar på resor och vid tjänstgöring utomlands drabbas . Faktum är att svenskar har funnits bland offren för terroristattentat i olika delar av världen . Hemma i vårt vardagsrum ser vi bilderna flimra förbi på tv:n. Det är raserade hus, sönderslitna bilar, ruiner, räddningsmanskap, lemlästade människor och begravningsscener. Bilderna kommer från , , , , , , , , , och nästan från och i går från . Metoderna är självmordsattacker, kemiska och biologiska stridsmedel, sprängämnen, skjutvapen, tagande av gisslan, kidnappningar och flygplanskapningar. Enligt den undersökning som är gjord av Styrelsen för psykologiskt försvar är nära hälften av befolkning oroliga för terrorhandlingar i . Det är kanske en naturlig reaktion på de händelser som sker i vår värld. Vi kan inte blunda för verkligheten. Terrorismen finns i vår omvärld, och det är ett gränsöverskridande fenomen. Framför allt är risken stor att utnyttjas som bas för rekrytering, logistiskt stöd och finansiering. Det finns också risk att används som bas för att planera attentat utanför landets gränser. Regeringens skrivelse om en nationell strategi för att möta hotet terrorism som vi har på vårt bord behandlas i betänkande Ju30. Den beskriver väl regeringens arbete, vad som är på gång, vad som bereds, vad regeringen driver och vad som gjorts för att möta hotet från terrorism. De konkreta åtgärder som planeras redovisas fyra rubriker som anger de övergripande intentionerna i arbetet. Det finns ett antal motioner i ärenden, hela 22 stycken, och 15 reservationer och särskilda yttranden. har vi också på vårt bord att behandla Ju32 som behandlar europeiska kommissionens meddelande om en upptrappning av kampen mot terrorism samt ett meddelande från kommissionen om bättre sprängmedelssäkerhet. I det ärendet finns en motivreservation. Frågor om terrorism är viktiga, aktuella och väcker debatt. Det är viktigt att de gör det. Det är en svår balans mellan medlen för att bekämpa terrorismen å ena sidan och respekten för integritet, frihet och rättsstatens principer å andra sidan. Det är svårt att skydda sig mot terrorism i ett öppet demokratiskt samhälle. Man kan införa mycket av ökad reglering, ökad övervakning och internationellt samarbete som ett motmedel. Men vi måste alltid fråga oss: Var går gränsen till att vi får en polisstat i stället för den demokrati som vi vill värna? Det är viktigt att betona att arbetet i kampen mot terrorism måste utgå från respekten för den öppna, fria staten. Vi har till uppgift att säkerställa effektiva, proportionerliga och väl anpassade och rättssäkra insatser i kampen mot terrorismen. Vi har att värna den fria, öppna demokratin och dess värden som baseras på rättsstatens princip samt motverka diskriminering. Därför är det glädjande att regeringens arbete i kampen mot terrorism bärs upp av sex ingångsvärden. Jag kommer att ta upp dem här, för de är väldigt viktiga i den framtida diskussionen om kampen mot terrorism. 1.Detta är ett långsiktigt arbete som kräver flexibilitet, samverkan och en osviklig respekt för folkrätten och de mänskliga rättigheterna. 2.Vårt samhälle ska också vara präglat av öppenhet och tolerans. 3.Samhällets internationalisering ska bejakas och utvecklas. 4.Etnisk, kulturell och religiös mångfald är en tillgång. 5.Möjligheten att förverkliga kulturell identitet är självklar och ska stärkas. 6.Segregation, diskriminering och utanförskap ska motverkas. Terrorism är inte på något sätt ett nytt fenomen. Vi har drabbats av det både i EU och i vår omvärld. Länder som , , och även har drabbats av terroristattentat . som då står inhemska politiska grupper, i huvudsak separatistiska grupper, anarkistiska grupper och vänsterradikala grupper, för de flesta incidenterna. Europol rapporterar att terroristattackerna inom EU ökar. skedde hela 583 attacker inom unionen. Av dessa kan relateras till separatistiska grupper. Majoriteten av attackerna genomförs de facto av baskiska och korsikanska separatister i och . Därför är det viktigt att slå fast att terrorism, extremism och fundamentalism bär många olika kostymer. Det kan vara ideologiska, religiösa, etniska och geografiska förtecken. Jag vill betona att religionen islam som sådan inte är ett hot. Däremot kan islamistiska fundamentalister och extremister utgöra precis samma sorts hot som vänster- och högerextremister eller för den delen fundamentalistiska separatister. Terrorism inspireras av många olika faktorer: ideologiska, religiösa eller etniska motsättningar. Regeringens arbete utgår därför från att terrorism mer har bäring på politik än på religion.