prot · GV0962 · 2008-02-12 00:00:00 — Landstingen, som är den regionala nivån, upplevs som något främmande. Om vi skapar regioner som också kan stärka de små kommunerna kan vi ha kvar de mindre kommunerna och inte göra som den tidigare regeringen och satsa pengar på att slå ihop och göra storkommuner. Det vore en sämre väg att gå utifrån folkstyrelsedimensionen. tog upp Skåneproblematiken. Jag skulle kunna ha en lång utläggning om hur diskussionen har förts i och , där vi har processat för att kunna sätta ned foten och bli en bra region. Det jag saknar i den debatt som förs ute i kommuner och så vidare är tillväxtfrågorna utifrån den skattebas som tveklöst påverkas av bildandet av regionerna. När , , tittade på skattebasen för konstaterade man att den kommer att mångdubblas om regionen får förverkligas i den form som arbetar för. Det vore ett stort lyft såväl för regionen som för i övrigt om man ser utifrån ett skatteutjämningsperspektiv. De som borde stå på barrikaderna och ropa att Mälardalsrådsområdet ska bilda en region är , och . Ministern tar upp som samarbetspartner. Jag får lov att säga att de kontakter jag har haft med har varit mycket positiva. Han är öppen i diskussionen och för en bra dialog. Men det gäller också att betona precis som ministern gör att de lokala och regionala önskemålen måste väga tungt, men att det här inte får bli en fråga för landstingsråd, kommunalråd eller tjänstemän. Det här är en fråga om demokrati. När det gäller just de här grupperingarna är det ofta så att de växer ihop med organisationen. Detta får inte bli en maktfråga, utan bara den demokratifråga det tveklöst är. Den folkliga förankringen måste, precis som ministern säger, utgå från de politiska partierna, enskilda medborgare, näringsidkare och intresseorganisationer på regional och lokal nivå. Det är där vi har underifrånperspektivet. Om vi tror att folket i stugorna ställer sig på barrikaderna och kämpar för en regional bildning, då tror jag att vi har missuppfattat hela frågan. Detta är en fråga framför allt för de politiska partierna. 41 Statsrådet (): Jag tackar för synpunkterna. Det är väl ändå så att just för att jag respekterar de folkvalda på lokal och regional nivå och deras demokratiska process ska jag hålla mig undan från detta. Lita på att demokratin fungerar! Debatten kom i gång efter att var tillsatt. När den kom med sitt betänkande, och även under processens gång, började debatten i residensen och slotten, bland landshövdingar och myndighetschefer de är väldigt nära berörda. Men har det hänt, , att den här debatten är på väg allt längre ned i folkdjupet. Den har nått landstingshusen, den har nått kommunalhusen och den är på väg att också nå fram i vardagsrummen och vid köksborden hos människor. Det är det fina med det här. Jag har också märkt när jag har varit ute i landet och träffat både medborgare i allmänhet och valda företrädare att det finns en dynamik. Man har inte fastlåsta positioner. Man tar in argument. Man tittar på vilka ekonomiska effekter och vilka sociala effekter olika samarbetsformer får. Bakgrunden till detta är ju en snabbt fortgående globalisering av ekonomin. För att vi ska klara våra gemensamma åtaganden behöver vi också se till att vi har en offentlig service till medborgarna, ett beslutsfattande på lokal nivå, som fungerar. Hela det här projektet handlar faktiskt om att flytta ned beslutsmakt från statsmakten till lokalt folkvalda. För att kunna överta flera uppgifter från staten är det nödvändigt att man regionalt har en något större geografisk plattform än de länsindelningar som gjordes . Det har hänt en hel del . Jag vill också tacka och för goda synpunkter, likaså för redovisningen av erfarenheterna från och från som kom med. När det gäller fråga kan jag säga att regeringen alldeles tydligt har klargjort att vi är beredda att permanenta de här försöken. Det som händer är ju att allt som har liv utvecklas och växer. har det därför kommit i gång samtal också med och huruvida de skulle kunna vara med i ett sådant här regionalt samarbete. Exakt hur det ska utformas kan jag inte svara på. Det är ett underifrånprojekt som vi icke ska trycka på vare sig medborgare eller folkvalda från statlig nivå. Det är medborgarna och deras folkvalda på lokal och regional nivå som ska bestämma hur de vill ha det. Tillväxtfrågan tar upp. Det är just en av de saker man ska överlåta från staten till de lokalt och regionalt valda. De ska också hantera de frågor som handlar om regionens ekonomiska tillväxt, näringslivets villkor, arbetspendling och allt det som har att göra med den långsiktiga försörjningsmöjligheten för människor runt om i vårt långa och relativt glesbefolkade land. 42 (): Jag vet inte vad det är för någonting som egentligen försöker slåss emot eller vad det är han ska bevisa här. Det jag har sagt är att man bör avkräva de län och regioner som ansöker en demokratiredovisning, en analys av effekterna för folkstyret, närheten mellan väljare och valda, förtroendevaldas möjlighet att i praktiken utöva demokratisk styrning och en bedömning av hur eventuella demokratiska underskott ska lösas. Det här är inga märkligheter som hindrar någon process eller på något sätt skulle strida mot ett underifrånperspektiv. Det sätter däremot fingret på att det här är oerhört viktigt. Bara för att man har bevistat ett kommunalrådsrum, varit landstingsråd eller sitter i någon gruppering som går in och ansöker om en regionbildning är det inte så att man med automatik, bara för att man är folkvald, har det här fullständigt förankrat och bearbetat hos befolkningen i länet. Jag tycker att det faktiskt fattas en hel del av folklig förankring i de här frågorna. När säger att det här inte är någonting man ska diskutera i stugorna utan att det är de politiska partiernas uppgift är det klart att man kan se det så. Men det är en lite torftig demokratisyn. Det kan jag tillåta mig att tycka. Sedan säger att det här diskuteras i vardagsrummen. Det kan man naturligtvis ha olika uppfattningar om. Jag tror att det är långt kvar till dess att man i tillräcklig mån ska kunna tycka att de här tankarna är förankrade och legitima. Det är mycket kvar av den typen av diskussioner. Möjligen har det trängt ned i kommunalhusen. När den regionala indelningen gjordes var ingen demokrati. Då var det konungens befallningsmän som sändes ut i hela landet. Axel ritade den här kartan. Ärligt talat tycker jag att det har hänt väldigt mycket , men den regionala strukturen har stått sig. Ska vi nu göra förändringar tycker jag att det är viktigt att lägga en ökad tyngd på just demokratifrågorna och närheten till folket, närheten till de folkvalda. Hur ser den dimensionen ut? Det har mest talats om effektivitet, samordning och kostnadsjakt. Det är den typen av frågor som har ingångsvärden i den här diskussionen. I gör man en viktig markering. Kommittén vill betona att det är viktigt att inrättandet av regionkommuner inte leder till att antalet förtroendevalda väsentligt minskas. Det finns skäl att bevaka denna fråga särskilt eftersom den totala minskningen av förtroendevalda har varit mycket stor. Statistik finns endast tillgänglig för kommunerna, och där var minskningen störst då politikerkåren minskade med ungefär 20 000 personer. Det är färre förtroendevalda , och de politiska partierna uppbär heller inte den styrka som de gjorde . Det finns faktiskt allvarliga argument för att ta just de här legitimitetsfrågorna på lite djupare allvar. Statsministern har sagt att han vandrar omkring sida vid sida med folket, vars förtroende han bär. Den typen av högtravande formuleringar andas ju 1600-tal. Jag tror att man får akta sig när det gäller det här så att inte slutformuleringen blir: Jag har folket bakom mig, långt bakom mig. Det kan sluta så också om man inte är tillräckligt känslig och ser de här demokratifrågorna. Jag tycker att mitt förslag inte är någonting som egentligen stör processen. Det skulle stärka en sådan här process. Jag uppmanar dig, , att ta upp den kastade handsken och engagera dig konkret i demokratifrågorna. 43 HANS (): konstaterar insiktsfullt att det har hänt en del i . Det är alldeles riktigt, herr talman, har blivit en del av . Det är en inte oväsentlig händelse. Jag tror också att det som framkommer i den här interpellationsdebatten är viktigt, att man inte försöker skapa något slags esperantoregioner, någonting som trycks på ovanifrån. Alla i den här diskussionen tycks ju vara eniga om att det ska växa fram underifrån. Det ska finnas en bredare legitimitet än i enbart snäva politiska grupper. Jag tror också att det är viktigt att man pratar om två motsatspar. Det har förekommit en hel del analyser av avståndet mellan väljare och valda. Det är ett viktigt motsatspar. Ett annat är mellan centrum och periferi. Låt mig återigen lyfta fram , som jag tycker är ett gott exempel. Där använder man sig sedan regionen bildades av medborgardialog eller för diskussioner med medborgarna om viktiga sakfrågor. Det handlar om att regionledningen samverkar med kommunerna genom olika former av kommunresor. Kulturpolitiken lyfts fram som en viktig del i tillväxtpolitiken. Det finns ett särskilt ungdomsforum, och i går avhölls en speciell globaliseringsdag för gymnasieungdomar där man dessutom utlyste en uppsatstävling med temat globalisering, regionalisering och näringsliv. Den riktar sig till alla gymnasister i . Jag tycker också att det är bra att det finns en diskussion i andra delar av om regioner. Det kan vara . Det kan vara . Min uppmaning till statsrådet är att inte låta de här viktiga diskussionerna försinka möjligheten att permanenta de områden som man har pekat ut ska kunna permanentas, alltså försöksområdena, varav är ett. Det handlar om att flytta ned beslutsmakt, precis som statsrådet säger. Det handlar också om att visa respekt för den lokala och regionala politiken. Det må föras diskussion, men jag tror att det är väsentligt att man kommer tillbaka till kammaren med en speciell proposition om permanentning av försöksområdena och sedan i nästa steg kanske en proposition om andra regioner i andra delar av . 44 (): Jag vill rätta en viss del av historieskrivning. Jag var själv ordförande i regionprogram . Jag konstaterade då att de största motståndarna till regiontanken var landshövdingarna. konstaterar jag att landshövdingarna står på barrikaderna för detta åtminstone i , om jag bortser från en landshövding med talmanserfarenhet. var mot detta och var för. är Kommuner och Landsting för utvecklingen. De som är emot regionaliseringen är fraktioner inom vissa partier. tar upp folkstyrelsedimensionen, och den är oerhört viktig. Jag delar denna uppfattning. Jag ser det som att vara folkvald på den regionala nivån innebär att man är okänd och att det inte finns någon folklig förankring. Hur upplever då sin roll här i ? Finns det ingen förankring mellan dig som riksdagsledamot och folket? Jag pratade om folk hemma i sina stugor. Jag är övertygad om att det är svårt att engagera folk till en stor debatt om en sådan svår fråga som inte upplevs som primär. Vad som är viktigt utifrån ett befolkningsperspektiv är att kommunerna fungerar på ett bra sätt med en nära demokrati. Jag upplever att regionbildningen är grunden för att stärka kommunerna. Den fara jag ser i den pågående processen är att kommunalråd, landstingsråd och makthungriga tjänstemän i våra kommuner och landsting styr processen. Det ska vara ett underifrånperspektiv, som ministern tar upp, där de politiska partierna, näringslivet och aktörerna i övrigt i kommuner och landsting för diskussionerna. 45 Statsrådet (): Demokratiunderskott och en del andra sådana signalord tas upp av . Det är ord som vanligtvis brukar förekomma när man förordar en ny grundlagsutredning. Vad jag förstår är det detta som egentligen syftar på. Jag talade om, , att debatten har förts bland landshövdingar och deras chefer, och har den kommit ned till kommunhus, landstingshus och förhoppningsvis snart till vardagsrum och kök där medborgarna finns. Det är viktigt att debatten förs åt det hållet. Här talas om och . Det har gjorts ett flertal utvärderingar av just det som tar upp, nämligen hur demokratin har fungerat. genomförde på regeringens uppdrag bland annat en utvärdering. Den visade att det har skett en betydande uppgradering och prioritering av det demokratipolitiska arbetet jämfört med hur det var . Som-Institutet i har följt och studerat ända sedan den regionen bildades . I en nyligen utgiven antologi, Det våras för regionen. 19982005, konstateras att intresset för regionala frågor liksom förtroendet för tjänstemän och politiker i har ökat . En sammanfattande bedömning är att det har skett en markant förändring av demokratin i . är en markant majoritet av de västsvenska medborgarna nöjda med demokratin på den regionala nivån. Det bör också noteras att efter bildande kännetecknades av stora ekonomiska och organisatoriska problem och politisk splittring som man mänskligt att döma skulle tro skulle minska medborgarnas förtroende. Men det har tydligen inte skett. Summan av kardemumman är att medborgarna känner sig mer nöjda och att de har tillgång till bättre demokratiska instrument för att påverka utvecklingen i närheten av där de bor. 46 (): Jag har över huvud taget inte pratat grundlagsutredning eller berört grundlagsfrågor. Varifrån den typen av funderingar kommer förstår jag inte. Jag har pratat om behovet av en demokratiredovisning i anslutning till ansökningar om regionförsök. Effekter för folkstyre, närhet till väljare och förtroendevaldas möjligheter ska analyseras. Den typen av problem ska tas på allvar. redovisar hur han uppfattar , där det tydligen inte har varit några problem utan solen har lyst klart från en blå himmel och allt har varit jättebra och alla har varit nöjda. Vad är problemet med att kräva den typen av åtgärder, redovisningar och analyser? Jag vill vara med och skapa instrument för att en viss typ av problem ska tas på allvar i samband med att det sker en stor förändring i vårt land. Men på något sätt vill man inte ta till sig diskussionen utan det hänvisas till att det är någon annan sak eller någon annans uppgift. Kan med handen på hjärtat säga att han inte har några problem över huvud taget med den folkliga förankringen och att han har alla i bakom sig? Så funkar inte politiken. Så kan inte något landstingsråd säga. Så kan inte heller ett kommunalråd säga. Det kan inte ens talman säga. Man får jobba varenda dag för förankring och legitimitet. Det är särskilt viktigt i nya stora organisationer. Då går det inte att gömma sig bakom olika allmänna välvilliga floskelfulla politiska uttalanden utan då är det som gäller. Jag är inte ute i illasinnat syfte. Mitt syfte är att fördjupa demokratidimensionen i processen. borde kunna ta upp den kastade handsken och göra mer än vad han gör. 47 Statsrådet (): Vi har i den här trevliga debatten konstaterat att regionfrågan lever. Den har kommit ned från slott och herresäten, residens, till folkvaldas boningar och är på väg in i stugor och vardagsrum. På den vägen är det nu en omfattande diskussion. Den kommer att pågå. Vi har en process, som jag nämnde i svaret, där vår samordningsman ska redovisa sina erfarenheter. Vi håller på att sammanställa de över 500 remissvar som har kommit in från olika intressenter som erbjöds att lämna remissvar. Även andra har kommit in. Det här bildar en helhet. tar självklart upp viktiga frågor, men det är fel väg att jag ska uppdra åt landsting eller kommuner att använda vissa mallar när de skickar in ansökningar. Däremot kan vara övertygad om att det är den här typen av frågor som regeringen måste ha för ögonen när vi framöver när den dagen kommer ska hantera ansökningarna och frågan. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § Svar på interpellation 2007/08:342 om regeringens bostadspolitiska rivningspolitik 48 Statsrådet (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att förmå kommunerna att genomföra regeringens bostadspolitiska rivningspolitik. Låt mig först och främst göra ett klarläggande: Regeringen har ingen bostadspolitisk rivningspolitik. har däremot lanserat ett tiopunktsprogram som går ut på att hjälpa och stödja kommunerna i deras arbete för en förbättrad miljö. En av dessa punkter är en rekommendation till kommunerna att inventera allmännyttans bestånd i syfte att upptäcka onödiga energiläckage. Om man då skulle upptäcka att det skulle vara både miljömässigt och kostnadsmässigt fördelaktigt att riva ett hus och i stället bygga nytt tycker jag att det är ganska naturligt om kommunen skulle överväga detta alternativ. Men det är naturligtvis beslut som de allmännyttiga bostadsföretagen och kommunerna själva måste ta. Att föreslå åtgärder som kan förbättra boendemiljön, minska energiläckage och energikostnader och leda till nya och moderna bostäder till hyresgästerna kan knappas kallas ett skuldbeläggande. Snarare bör skuldfrågan riktas åt ett annat håll. Miljonprogrammens miljöproblem kan åtgärdas om den politiska viljan finns, säger i ett inlägg på Socialdemokraternas hemsida. Frågan är var den politiska viljan fanns som Socialdemokraterna hade regeringsmakten. Att många av miljonprogrammens flerbostadshus står inför upprustningsbehov för miljardbelopp, något som de allmännyttiga bolagen nu har att bära, kan vi tacka tidigare s-ledda regeringars bostadspolitik för. Socialdemokraterna säger att de vill satsa 15 miljarder på att rusta upp miljonprogrammen under 20102016. Det kommer att bli mycket intressant att ta del av en närmare specifikation av hur denna satsning ska finansieras och hur pengarna ska användas. Arbetet för en förbättrad miljö ligger högt upp på regeringens agenda, och regeringen välkomnar naturligtvis även initiativ från andra aktörer som går ut på att förbättra miljön. Vi kan bara se det som positivt att enskilda partier, organisationer, kommuner, företag och medborgare engagerar sig för att förbättra vår gemensamma miljö. Från regeringens sida sker naturligtvis också satsningar. Exempelvis satsar regeringen inom klimatområdet för perioden 20082010. Av dessa medel ska gå till en satsning på hållbara städer med syftet att stimulera stadsbyggnadsprojekt som bidrar till en förbättrad miljö och minskad klimatpåverkan. Vi har också Byggabo-dialogen som är ett resultat av en överenskommelse mellan företag, kommuner och regeringen för utveckling mot en hållbar bygg- och fastighetssektor med fokus på framförallt förbättrad energi- och resursanvändning. Det pågår även en energieffektiviseringsutredning som ska lämna sitt slutbetänkande . Utredningen förväntas bland annat komma med förslag som avser att öka energieffektiviseringen i bostäder och lokaler. Det finns också olika stöd för installation av energieffektiva åtgärder samt för konvertering till mer energieffektiva uppvärmningssystem i lokaler och bostadshus. Avslutningsvis kan man konstatera att den förra regeringen lämnade efter sig en bostadsmarknad som kännetecknades av obalanser, bostadsbrist, utanförskap och enorma upprustningsbehov av miljonprogramsområdena. Regeringen lägger nu grunden för en bostadspolitik med de boende i centrum där valfrihet, trygghet och goda bostadsförhållanden är centrala begrepp och som ska bidra till stabilisering av dessa områden så att de utvecklas till områden där människor kan känna trygghet, trivsel och gemenskap. 49 (): Jag tackar bostadsministern för svaret ett ovanligt polemiskt svar för att komma från regeringen, även för att komma från . Jag vet inte om är nöjd med den rubrik som sattes på den debattartikel som fick mig att anmäla den här frågan för debatt här i kammaren. Miljonprogrammets hus bör rivas av miljöskäl, löd den. Problemet är egentligen inte att ni vill riva utan hur ni i olika sammanhang framställer och behandlar allmännyttan och hur ni har valt att slå in på en väg bort från en bostadspolitik med sociala ambitioner. Detta är bara ytterligare ett bevis på er uppgivenhet. Sälj ut, riv bort eller gör vad som helst för att bli av med problemen! Ni har förändrat de bostadspolitiska målen. Ni har avskaffat allt statligt stöd till bostadsbyggande, såväl till nyproduktion som till ombyggnation. Och framför allt har ni skyllt och skyller alltjämt på den socialdemokratiska regeringen som avgick . Det håller inte längre, ! Dagens problem är dina problem, och du måste hitta dina lösningar. Några kosmetiska utspel då och då räcker inte. Människor är inte dumma. Jag förstår inte logiken i borgerlig bostadspolitik: Riv gammalt och bygg nytt! Vi vet alla hur det ser ut när det gäller nybyggda hyresrätter . Det blev så dyrt att det inte byggs några alls sedan investeringsstöden togs bort. Det som först och främst fick mig att reagera på och regeringens nya rivningspolitik är dock de okunniga och fördomsfulla utgångspunkterna. Artikeln handlar visserligen om klimatsmarta kommuner, men är ni ute efter energieffektivisering i de kommunala bolagens bestånd är det obegripligt varför insatserna ska begränsas till den del som byggdes och utgörs av flerbostadshus. Om ni är ute efter energieffektivisering i rekordårens bostadsbestånd måste jag säga att era utgångspunkter tar avstamp mer i fördomar än i fakta. skriver i sin rapport för hållbar utveckling i olika boendemiljöer att flerbostadshusen byggda inte är mycket sämre när det gäller åtgång av energi för uppvärmning än dagens flerbostadshus. Det är snarare tvärtom. Det innebär inte att de äldre husen är tillräckligt bra ur energisynpunkt utan snarare att många av de nybyggda flerbostadshusen är alltför dåliga. De småhus som byggdes är ett större problem, säger i samma rapport. Man skriver att till skillnad från vad som gäller flerbostadshus har energieffektiviteten ökat markant över åren i nybyggda hus. Det borde alltså finnas en potential för förbättringar av energieffektiviteten i rekordårens småhusbebyggelse. När de byggdes hade av småhusen direktverkande el för uppvärmning. har många konverterats till andra uppvärmningssätt, men i anges att fortfarande har direktverkande el. Dagens siffra är kanske . Här finns alltså potential, och ni skär ned i stöden. Vart vill jag då egentligen komma med detta resonemang? Jo, jag tycker att det anmärkningsvärda är att också i klimatfrågan ska tydligen miljonprogrammet och allmännyttan utmålas som det stora problemet. Ur klimatsynpunkt borde och regeringen snarare föreslå en rivning av något tiotusental villor. Är det ett förslag vi kommer att få se från regeringen, ? beskriver i sitt interpellationssvar vilka satsningar regeringen står bakom, däribland den så kallade klimatmiljarden en tummetott på 340 miljoner som ska jämföras med vår helhetssatsning för att skapa fler attraktiva bostadsområden. Vi anser att det måste till en miljardsatsning för miljonprogrammet. 50 (): Jag måste först säga att jag blir ganska förvånad över att statsrådet använder så mycket av sin tid åt att försöka fördela skuld på gamla regeringar, och inte ens det verkar räcka, utan han menar att också oppositionens brister gör att sakernas tillstånd inte är så bra som de borde. Det är klart: Har man inte mycket mer att komma med än ett par hundra miljoner i denna jättefråga får man väl försöka vända intresset åt något annat håll. Det var väl detta vi fick bevittna. Men, herr talman, frågan om energiförbrukningen i våra bostäder är alltför allvarlig för att gömmas i partipolitiska angrepp från det ansvariga statsrådet. Vi har inte sett Klimatberedningens slutförslag ännu, men vi vet ungefär vilka krav på sänkningar av koldioxidutsläppen som måste till, och vi vet att det huvudsakligen kommer att belasta trafiken och våra bostäder. När det gäller de nivåer som vi kommer att röra oss med när vi ska försöka omsätta de beting vi kommer att ha för framtiden är det inte vanlig energibesparing vi pratar om. Det handlar om mycket större åtgärder.