prot · GV09104 · 2008-05-05 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Talmannen meddelade att voteringen skulle utgå. Voteringen skulle kvarstå. Meddelandet hade delats ut till ledamöter. 3 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Socialminister (), statsrådet (), utbildningsminister (), statsrådet () och kulturminister (). 4 § Svar på interpellation 2007/08:600 om tillsyn i konkurs 1 (m): har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till att reformera tillsynen i konkurs. Jag besvarade en skriftlig fråga från i samma ämne. Som jag då förklarade har tillsynen i konkurs relativt utretts. ansåg att tillsynen borde förändras på flera sätt men att den grundläggande strukturen med en omfattande tillsyn under statlig kontroll skulle kvarstå. En del av utredningens förslag kan sägas vara överspelade genom de organisatoriska förändringar som skett hos och . Det finns delar av utredningens förslag som kan och bör genomföras. En mer genomgripande reform, som föreslår, kan emellertid inte ske utan att frågan utreds på nytt. Som jag tidigare anfört är konkursrätten föremål för ett omfattande lagstiftningsarbete. Regeringen avser att snart lägga fram en proposition om förmånsrätten. Vidare pågår en utredning som bland annat har till uppgift att samordna förfarandena för företagsrekonstruktion och konkurs. Indirekt kommer frågor om tillsyn att beröras av utredningen, eftersom tillsynen skiljer sig väsentligt mellan ärenden om konkurs och ärenden om företagsrekonstruktion. Mot denna bakgrund bör frågan om en eventuell reformering av tillsynen i konkurs anstå till dess de nya förfarandereglerna är på plats. 2 (): Jag har som ministern alldeles sade skrivit en fråga i det här ärendet. Anledningen till att jag envist återkommer i en interpellation är givetvis att svaret inte enligt min uppfattning var till nöjsamhet. Vad är det då jag vill peka på? Jo, den gamla utredningen, som genomfördes i ärendet, bygger på den gamla regeringens intentioner. Den är enligt mitt förmenande principiellt vidrig jämfört med vår nya alliansregerings uppfattning när det gäller några viktiga aspekter. Jag ska ta upp tre av dessa. Det första är att jag anser att den är ineffektiv i den meningen att konkursförvaltare i sin profession inte har möjlighet att agera på ett professionellt sätt. Egentligen skulle konkursförvaltaren i dagens situation kunna liknas vid en kirurg som ska ha en tillsynsmänniska bredvid sig när han opererar. Man kan jämföra den med våra advokater: har 4 400 advokater och ett advokatsamfund som kan jämföras med en tillsynsmyndighet med 28 personer. Här har vi 400 konkursförvaltare och 75 personer som utövar tillsyn över dem. I princip finns det en tillsynsmänniska per fem konkursförvaltare . Detta är inte anständigt ur flera synvinklar. Min andra synpunkt är att det helt enkelt är dyrt. Vi som kanske är borgenärer för mindre företagare har satsat ett riskkapital, och vi vill inte betala denna höga kostnad som enligt en siffra jag har ligger mellan 40 och 50 miljoner . Nästa synpunkt jag har gäller rättssäkerheten. Myndigheten är inte fristående. I stället uppstår, vilket också förre ordföranden i HD har tydliggjort, en jävssituation mellan stat och enskilda på en gång. Jag menar att denna del är så allvarlig också när man jämför internationellt, med eller andra europeiska länder, att det finns anledning till en utredning. Som ministern sade i sitt svar behövs det en ny utredning om vi skulle införa ett annat förfarande som jag föreslog i min interpellation. Ja, detta är jag övertygad om, men jag tycker att det är så angeläget att jag skulle önska att vi vågade starta en sådan med tanke på de brister som finns i det nuvarande systemet. 3 (m): Först vill jag ta upp detta med att den gamla utredningen bygger på den socialdemokratiska regeringens uppfattning och direktiv. Ja, så är det naturligtvis. Men när det gäller omfattande utredningar har vi inte outtömliga resurser för utredningsförfarande, och det är kutym inom statsförvaltningen att om man har genomfört en omfattande utredning ska det väldigt mycket till för att göra om den . Det gäller i synnerhet om det inte har varit stora strider om innehållet i de resultat som har kommit efter remissbearbetning och annat. När det gäller konkurser och tillsyn av dem har man också en successiv reformering av systemen. Systemet är ineffektivt och dyrt, säger interpellanten. När man gör jämförelsen med advokatsamfund och liknande kan man ju tycka att det borde gå att spara en del pengar, och det är möjligt att det går att göra så. ska man vara klar över att den grundläggande uppfattningen i den utredning som gjordes var att den här strukturen hade många fördelar och att man inte avsåg att ändra på den. Det har funnits problem med jäv, vilket också togs upp i inlägget, men det gäller inte längre. har skattemyndigheten övertagit flertalet av borgenärsuppgifterna. Det är en del av den successiva reformering och modernisering som sker. Där har något hänt. Sedan nämndes det finska systemet och att det är intressant. Det är alldeles riktigt. Där ligger det huvudsakliga ansvaret för övervakning av konkursförvaltningen hos borgenärerna. Man kan välja en eller flera ombudsmän som man avger redovisning till, och det finns en särskild myndighet som ska utöva tillsyn och så vidare. Det är mycket i det finska systemet som är intressant för oss att titta på. säger min erfarenhet att det är mycket sällan som tillskapande av nya myndigheter innebär enorma besparingar. Om man skulle kunna åstadkomma det vore det en statlig innovation. Men det är möjligt att det finns klokheter i detta. Det viktiga är ändå som jag ser det att man har en effektiv och avgränsad administration som tar ansvar för den typ av uppgifter som måste ligga någonstans. I mitt svar har jag tydliggjort att vi nu inte avser att tillsätta någon ny utredning. Ett argument för att avvakta är det arbete som pågår i en del andra frågor och som kommer att påverka förutsättningarna för tillsyn vid konkurs. Där är vi ändå inne på de områdena, och man ska nog passa sig för att kasta upp alla bollar , i synnerhet om resurserna för utredningsverksamhet är begränsade. Det finns väldigt många frågor där den här regeringen vill och ska ändra, men vi tvingas ta det i en viss takt. Men, som sagt, det finns en del att fundera över när det gäller tillsynen i konkurser. Vi tycker att den finska modellen är intressant på många sätt. Den kanske inte är möjlig att direkt överföra. Det måste i varje fall studeras. Det pågår en successiv modernisering och reformering, och i grunden har vi ganska färskt underlag som säger att vi i är hyfsat nöjda med den grundstruktur som har funnits. Där någonstans står vi . 4 (): Jag tycker att det här är intressant. En av anledningarna till att jag har väckt den här interpellationen är att jag tycker att man, precis som ministern säger, som man tillskapar någonting har möjlighet att förändra på vägen. Jag tror att det är väldigt viktigt i det här sammanhanget att man är vaken i fråga om olika möjligheter och var svårigheter finns. Bakom det här finns ju också det som vi talar om, nämligen legitimation och auktorisation och så vidare. Hur stark kan den bli? Ska den till exempel vara svagare för en konkursadvokat än för andra advokater, eller kan man stärka den? Jag menar fortfarande att det som jag lite grann vill åt gäller antalet personer som utövar tillsyn i varje enskilt fall. Det är väldigt allvarligt om vi inte ger förtroende åt professionen att arbeta. Precis som ministern sade är det en hyfsat bra organisation. Nej, man kanske inte kan överföra den direkt till . Men det är ett faktum att man i tillsynsförfarandet hellre gör stickprov på lite olika områden. Man följer verksamheten, som vi gör i de flesta andra sammanhang. Det skulle vara mycket bättre än att ha en tillsynsmyndighet , när tillsynsmannen följer varje enskilt ärende. Det kan hända att man enbart behöver ändra på riktlinjerna för det arbetet för att det skulle bli mycket bättre. Jag tror att de här professionerna ska få känna sig starka och få känna att samhället litar på dem. Det är ju det som har visat med att ha en liten organisation i där det är ombudsmän som också är ombudsmän för borgenärerna. Det är jätteviktigt att vi får den typen av uppföljning och inte en tillsyn, typ gamla , där man i varje enskilt ärende har ännu en person som granskar. Jag är glad över att vår justitieminister är intresserad av att följa ärendet och se hur det ska fortsätta. Men jag kan inte låta bli att fråga : Kan man inte se över vad som kan göras utan att en utredning nödvändigtvis behöver ske? Jag har nämligen också respekt för att vi inte har obegränsat med resurser till utredningarna. 5 (m): I det jag sade om successiv reformering ligger att vi faktiskt gör förbättringar när vi ser att sådana är möjliga utan stora åthävor. Och i den utredning som är genomförd finns det förslag som är intressanta, som vi tittar på. Det finns till exempel förslag om att i viss mån öka förvaltarnas självständighet. Det är kanske inte tillräckligt, men det är i viss mån. Det kan finnas sådana saker som man successivt kan titta på, och det är bra. Man kanske ändå måste bestämma sig för om man vill ha en omfattande och genomgripande reform eller en successiv reformering. När det gäller en genomgripande reform eller stora förändringar är det min uppfattning att det inte är aktuellt just nu med tanke på att vi arbetar med förmånsrätten och en del annat som påverkar förutsättningarna för granskningen. Då måste man vänta och göra saker i rätt ordning. försöker vi inom departementet naturligtvis ständigt att hålla oss ajour med hur man löser frågor i andra länder, inte minst i de nordiska. Vi har ju ett nordiskt samarbete. Det är självklart att våra specialister diskuterar för- och nackdelar med olika system, och vi försöker lära av varandra. Det som för min del är det centrala i detta är naturligtvis att man har en väl fungerande granskning men också att man har en effektivitet i organisationen. Jag tycker att det är bra att man har löst en del av problemen genom att skattemyndigheten har fått ta över en del av det som uppenbarligen har gett förutsättningar för vissa jävssituationer, att man har försökt lösa det. Det kan finnas fler sådana saker som vi kan hantera. Men, som sagt, jag kommer inte att föreslå en omfattande reformering när det gäller tillsynen i konkurs förrän vi är klara med det andra och förrän vi har funderat mer på om vi har stora brister i det system som vi har . Det är naturligtvis väldigt viktigt att detta fungerar på ett bra sätt, eftersom det handlar om att i ordnade former avveckla insolventa gäldenärers tillgångar och se till att man fördelar dem på ett vettigt sätt till de borgenärer som är aktuella. Det är ett väldigt ansvarsfullt arbete. Det är väl också skälet till att man kanske har varit lite försiktigare när det gäller att göra dramatiska förändringar, eftersom det är väldigt känsliga frågor. Jag är inte bekymrad över att det är känsliga frågor, utan vi har vår grundläggande syn. Kan något lösas lite mer vid sidan av staten är det till fördel, men just nu har vi den organisation vi har, och det får fungera på det sättet. Mitt besked är detsamma som jag gav som svar på den skriftliga frågan. Men, som sagt, det är ett väldigt intressant frågekomplex. Med tanke på att vi kommer med spännande propositioner framöver om förmånsrätten och om samordnat insolvensförfarande är vi i närheten av de här frågorna, som är oerhört viktiga för företagsamheten i landet. 6 (): Samordningen av förfarandet när det gäller företagsrekonstruktion och så vidare tycker jag inte har så mycket med det här att göra. Det är i vilket fall inte min poäng med den här interpellationen. Men frågan som sådan har att göra med detta. Min poäng är ju att vi inte ska ha en så stark tillsynsverksamhet att professionen inte får ta sitt regelrätta ansvar. Jag tycker fortfarande att det är på tok för mycket att det i princip finns en tillsynsmänniska för fem förvaltare. Jag tror mig veta att tillsynen inte är så kraftfull någon annanstans. Det tycker jag att man möjligtvis kan titta över. Sedan har jag jättemycket respekt för att man inte kan göra genomgripande utredningar, även om jag tycker att det skulle vara bättre att göra en sådan nu än att vänta ett tag, för jag tror att man förr eller senare måste göra det. har, som ministern sade, tillsynsmyndigheten organiserat om sitt arbete lite i den här riktningen. Det beror på att man själv upplevde att det som man hade sjösatt var fel. Man upplevde det själv när HD:s tidigare ordförande sade att det finns risk för jäv och så vidare. Då är det klart att man försöker organisera om verksamheten. Det är jättebra. Det är i helt rätt riktning. Jag tror att varje signal från ministern i den här riktningen är värdefull för verksamheten, så att vi kommer åt de delar som är iögonfallande och uppseendeväckande och får bästa möjliga resultat också inom den här branschen. Jag tackar för ett svar, och jag tackar för möjligheten att få debattera den här frågan med ministern. 7 (m): Detta ska bli mycket kort. Jag glömde några saker som jag ändå tycker är viktiga. Vi har en ganska stark tillsyn; det är riktigt. Det är möjligt att den är överdimensionerad i vissa avseenden, framför allt när man jämför med andra områden. Det är sällan man får höra att vi har en överdimensionerad tillsyn, så det kan naturligtvis vara roligt att påpeka. Men anledningen till att det kanske har blivit så och anledningen till att man har varit mån om den struktur som vi har är naturligtvis att staten, i samband med konkurshantering, ofta har stora ekonomiska intressen. Det gäller också enskilda. Men det är stora intressen som är känsliga att hantera. Det handlar också om något slags vilja att försäkra sig mot oegentligheter som ibland förekommer i den här verksamheten. Det är givetvis inget försvar för att ha ett överdimensionerat statligt tillsynsansvar, men det finns ett skäl och jag tycker att man ska ha med sig det. Som jag sade tidigare: I ansvaret för tillsynen ligger att försöka se till att man inte ger utrymme för ekonomisk brottslighet. Ingen ska behöva dra ett kort strå alldeles i onödan. Detta är viktigt när vi försöker få en bättre ordning för att reda ut företagsekonomiska problem och den typen av bekymmer som kan dyka upp och som alltid dyker upp . Viljan att säkra detta kan naturligtvis gå lite för långt, men jag tror ändå att det är väldigt viktigt att ta med sig de problemen och den viljan i det arbete man bedriver även framöver. Med detta vill jag säga att jag är övertygad om att man har precis samma ambitioner i och i andra länder, där man har valt andra system. Det finns anledning att vara intresserad av detta. Det vi kan vara intresserade av är naturligtvis både att säkra fortsatt god kvalitet i verksamheten och kanske också högre effektivitet. Detta får vi återkomma till när tiden är mogen för det. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2007/08:593 om digital mobbning 8 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat justitieministern vad regeringen anser om nätmobbning och om hon är beredd att satsa på forskning om nätmobbning och på att ställa ekonomiska medel till förfogande för att stoppa mobbningen innan den blir kriminell och därmed åtalbar. Interpellationen har överlämnats till mig. Barns och ungdomars trygghet är en viktig fråga för regeringen. Alla former av mobbning är oacceptabel och måste motverkas. Mobbning är ofta både skrämmande och kränkande för den som drabbas. Digital mobbning kan, som skriver, uppfattas som än mer skrämmande eftersom man inte alltid vet vem avsändaren är och informationen kan nå ett mycket stort antal personer. Det finns ett flertal undersökningar som kartlägger barns och ungas medievanor och hur de upplever och påverkas av olika medier, däribland Internet. Flera aktörer, både statliga och icke-statliga, är engagerade på området och arbetar med att sprida kunskap och ge stöd till såväl barn och ungdomar som deras föräldrar. Vi har alla ett ansvar som medmänniskor att visa att vi inte accepterar mobbning vare sig i skolan eller någon annanstans i vårt samhälle. Det är dock föräldrarna som har det yttersta ansvaret för att förmedla normer och värderingar till sina barn och ungdomar. Även skolan, den ideella sektorn och andra barn och ungdomar utgör naturligtvis viktiga resurser i det förebyggande arbetet, liksom ägarna till de mötesplatser, eller så kallade communities, där unga umgås på Internet. skriver att mobbning via nätet till sin form är något mer än det vi kan rå på genom olika aktiviteter och program inom skolans ram. Jag är dock övertygad om att det värdegrundsarbete och det arbete mot mobbning som pågår i landets skolor har stor effekt på unga människors attityder och beteende även utanför skolans område. Jag tror att det är nödvändigt att bemöta och diskutera dessa frågor just i skolan, där vi kan nå ut till alla barn och ungdomar. Därför är det också viktigt att skolornas arbete är kvalitetssäkrat och att man använder metoder som har bevisad effekt. Regeringen har gett Myndigheten för skolutveckling i uppdrag att genomföra en treårig utbildningssatsning för skolor om forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning i skolan. I uppdraget ingår även att utvärdera effekterna av de metoder som skolorna använder mot mobbning . Myndigheten har god kunskap och erfarenhet av att arbeta med frågor som rör nätmobbning. På grund av generationsskillnaden och olikheterna i medievanor är kunskapsbristen stor hos många vuxna om nya medier. Bristen på kunskap gäller såväl mediernas positiva som negativa sidor. För att sprida kunskap och öka förståelsen för nya medier och barns och ungas medievanor arrangerar utbildningar och seminarier runt om i landet. Dessa riktar sig i första hand till lärare och andra yrkesgrupper som arbetar med barn och unga. samarbetar även med som har byggt upp en särskild hjälplinje dit barn och unga kan vända sig för att få råd och stöd kring sina upplevelser på Internet. överlämnade regeringen sin skrivelse om barnpolitikens inriktning till . I skrivelsen aviseras en undersökning om vilken kunskap och erfarenhet personal inom exempelvis hälso- och sjukvården, , skolan och polisen har av de risker för psykisk ohälsa som är förknippade med barns användning av nya medier. Syftet är bland annat att ta fram och sprida goda exempel samt identifiera behov av ytterligare kunskap och samarbete om dessa frågor. Jag konstaterar, bland annat mot denna bakgrund, att det pågår ett omfattande arbete mot olika former av mobbning. Regeringen är emellertid väl medveten om att det förebyggande arbetet ständigt måste följas upp och utvecklas i takt med att mobbningen tar sig nya uttryck. Jag avser därför att tillsammans med mina regeringskolleger även fortsättningsvis noga följa utvecklingen på området. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 9 (): har ställt en fråga till justitieministern, och står jag och diskuterar med integrations- och jämställdhetsministern. Detta är som sagt en mycket, mycket angelägen fråga. Mobbning har kanske förekommit på olika sätt under en väldigt ; den kanske alltid har funnits. Men det här med nätmobbning är något nytt och något som har kommit i och med att vi exponerar oss mer och mer på nätet. Den mobiltelefon ett barn eller en tonåring kanske fick i julklapp av sina mor- eller farföräldrar kan faktiskt omvandlas till ett hotverktyg där man tar emot sms eller mms där det står äckel eller andra saker. och har också tittat på detta. De lyfter i sin rapport fram att vart tionde av de yngre barnen, alltså barn mellan , och av de äldre barnen, , uppger att mobbningen följer med från skolan och in i hemmet det vill säga, barnen kommer inte undan. Det är också stora skillnader mellan könen. Flickor blir i högre grad än pojkar utsatta för mobbningen. Organisationen har tittat lite extra i . Där uppger av de unga att de har varit utsatta för mobbning, varav för nätmobbning. De har alltså fått anonyma sms eller mejl som skickats till dem på sajter eller via communities. Det finns också en annan typ av mobbning: När man går in på en community och ska chatta med sina vänner stänger de andra ungdomarna helt plötsligt ned, och man märker att man är ensam kvar på sajten. Jag tycker att ministern i sitt svar tar för lätt på de här frågorna. Regeringen är medveten om det förebyggande arbetets vikt, säger man, och man vill ständigt följa upp och se hur mobbningen utvecklas och tar sig nya uttryck. Men jag tycker inte att det räcker med att säga så. En tjej som hade blivit mobbad sade i en av de här undersökningarna: Jag försökte gömma mig och skolka för att slippa gå till skolan, där jag blev mobbad. Men i stället fick jag en massa hemska sms från olika personer. Det kändes verkligen hemskt. Jag grät jättemycket. Det är föga tröst för henne och andra att regeringen säger att man noga ska följa utvecklingen. Jag vill nu höra med ministern: det inte så att vi måste ta i med lite mer krafttag i det här för att förhindra att denna mobbning till slut tar sig sådana uttryck att den blir åtalbar och kriminell? 10 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag håller med om de problem hon beskriver. har också beskrivit dem i sin interpellation, som var ställd till justitieministern men har överlämnats till mig som har ansvar för ungdomspolitiken. I mitt svar beskriver jag väldigt mycket av det som händer. En sak är att jag inte tror att vi enbart kan jobba mot nätmobbning. Jag tror att mobbning är ett uttryck för att i det här fallet barn och unga inte förstår att respektera sina medmänniskor, att ha respekt för varandra. Då tror jag att det värdegrundsarbete som pågår i våra skolor är en viktig bas att utgå från. Föräldrarna har ett ansvar hemma, men också vi som vuxna medmänniskor i samhället har ansvar för att överföra värderingar till barn och unga. Myndigheten för skolutveckling har fått 10 miljoner som satsas i skolor för att utbilda lärare i evidensbaserade och forskningsbaserade programmetoder för hur man kommer till rätta med mobbning. Där ingår också mobbning på nätet. Datainspektionen jobbar med de här frågorna. De har en hel hemsida där barn och unga kan få reda på mer just när det gäller kränkningar på nätet. För Allmänna arvsfondens medel har vi sagt att man ska prioritera projekt som handlar om våld, kränkningar och också om mobbning som det beskrivs i frågeställningen. Det är väldigt många som jobbar med de här frågorna. forskar kring barns och ungas medievanor. Jag skulle vilja säga så här: Det kommer aldrig att vara nog. Jag tror att mobbning kommer att ta sig olika former och olika uttryck. Man kommer att kunna använda sig av olika tekniker. Jag kan beklaga om vi aldrig kommer att komma till rätta med det. Men jag skulle vilja ställa motfrågan till : Vad utöver det som görs saknar du och tycker att regeringen bör titta närmare på? Väldigt mycket görs. Vi måste följa upp. Vi måste lära oss vad som funkar och vad som inte funkar. Vi måste blicka utåt, också till andra länder, och se vilka metoder som används. Men för tillfället har vi gjort väldigt stora satsningar. Är det så att det finns ytterligare någonting som borde göras som regeringen ännu inte har gjort skulle jag uppskatta att få höra förslag på ytterligare åtgärder. 11 (): Den socialdemokratiska regeringen satsade ju under förra mandatperioden på de här frågorna, och den nuvarande borgerliga regeringen har också tagit upp dem. Men det är viktigt att man gör mer, att man faktiskt initierar mer arbete, mer forskning. Ministern säger här att man håller på att utveckla metoder.