prot · GV09127 · 2008-06-12 00:00:00 — Jag ska läsa upp ett svar från Neelie Kroes: Kommissionen kan bekräfta att det svenska presstödet blivit föremål för granskning dels efter ett klagomål. Den klagande har begärt att kommissionen ska hemlighålla dennes identitet. Enligt reglerna om uppgiftsskydd i förordning (EG) nr 45/2001 åligger det kommissionen att hörsamma varje begäran om hemlighållande. Kommissionen gör en bedömning av alla uppgifter som den får kännedom om genom de parter som omfattas av förfarandet. Den klagande har alltså begärt att kommissionen hemlighåller dennes identitet. En sådan begäran måste kommissionen lyda, vilket jag beklagar. Här finns ingen öppenhet. Men hur som helst kan man inte hemlighålla och dölja allt. I detta fall är det alltså som har gått till kommissionen och gnällt på det svenska presstödet och dessutom bett om att få vara anonym. Det är verkligen fegt. Vill man förändra en politisk fråga ska man våga göra detta i en öppen debatt. Det är ett anständighetskrav som man borde kunna ställa på och andra företag i detta land. Informationsplikten är uppfylld från regeringens sida men inte vad beträffar innehållet utan bara vad beträffar antalet gånger som vi har setts, vilket jag bara kan tolka som att regeringens mål från allra första stund har varit att begrava presstödet och då också begrava och . 55 (): Den här frågan handlar om den information som statsrådet har gett till oss i om de överläggningar som har varit med EU och de organ som finns där. Det sägs att detta presstöd skulle ifrågasättas. Jag instämmer gärna med föregående talare, både och , i deras argumentation. Utskottets majoritet väljer att redovisa att antalet gånger som vi har fått information i utskottet har betydelse. För mig är det snarare viktigt vad det har varit för innehåll i denna information och vad som har legat bakom den information som statsrådet har kommit med. Vi har invaggats i tron att statsrådet har gjort sitt yttersta för att bevara och bevaka det svenska systemet med presstöd. Allteftersom denna fråga har utvecklats framgår det att det inte finns några dokumenterade ageranden från EU:s sida om att detta presstöd ska ifrågasättas. För mig känns det som att vi i KU har blivit lite lurade. Jag kan inte komma ifrån den känslan. Det gör att jag hamnar i en sådan situation att jag tycker att det går att ifrågasätta hur statsrådet har agerat, och för mig är det uppenbart att hon har agerat olämpligt. 56 (): Innan jag börjar vill jag informera , som har lämnat kammaren, att vi i alliansen jobbar tillsammans, och vi diskuterar och går igenom våra inlägg här i debatten för att spara tid och för att vi oftast har samma uppfattning i sak. Det roliga är att när det gäller de utskott som inte arbetar på det sättet kommer kritik från Socialdemokraterna som låter: Varför är ni uppe och upprepar samma sak? Är ni inte en enhet? Hur vi än gör är Socialdemokraterna alltså inte nöjda, åtminstone inte . Jag vill uttrycka glädje över att vi i är så duktiga på att läsa dagstidningar. Vi ligger tvåa i efter . Vi läser dagstidningar mer än dubbelt så mycket som EU-snittet, och det hoppas jag kommer att fortsätta. Jag går över till presstödet och denna granskning, som gäller huruvida vi fått rätt information i av vår kulturminister eller inte. Anmälaren anser att den information som lämnats av kulturministern varit så bristfällig och i så dålig överensstämmelse med det som verkligen gjorts att ministern därigenom brutit mot den regel som finns i riksdagsordningen, kap. 10, om regeringens informationsskyldighet. Som redan har sagts här i talarstolen har utskottet och fram till den dag då anmälan gjordes lämnats redovisningar om överläggningarna med generaldirektoratet för konkurrens vid åtta tillfällen. har vi fått utförlig information i ärendet, och det har getts möjlighet att ställa frågor. Information har också lämnats i budgetpropositionen och i interpellationsdebatter. Jag delar inte riktigt anmälarens och andra talares uppfattning att det rörde sig om så stora förändringar i det vi fått information om och det som senare stod i förslaget. Att storstadsstödet var ifrågasatt har varit känt . Det var bra att regeringen förekom och gjorde en ändring av detta stöd eftersom det kan underlätta så att vi får behålla övrigt presstöd. Anmälaren ville även att skulle granska om kulturministerns agerande kan sägas vara förenligt med den av beslutade målsättningen med presstödet. När presstödet infördes var det för att hjälpa nedläggningshotade tidningar och därigenom säkra mångfalden. har flera nya stödformer införts för att främja samverkan mellan tidningar. Många tidningar gick i graven trots stödet, och stödet har i många fall blivit i princip permanent för vissa tidningar, vilket inte var meningen från början det tror jag att vi alla är överens om. Medievärlden ser nu helt annorlunda ut, och många av aktörerna ägs av internationella bolag som har verksamhet inom flera medieområden och i flera länder. Mycket sker internationellt, bland annat när det gäller annonsmarknad, tryckeri och distribution. Skälet till att man från EU nu vill se över presstödet det vill jag påminna om är den notifiering som förra regeringen gjorde då ytterligare nya regler om presstödet skulle införas. Enligt EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel och som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion oförenligt med den gemensamma marknaden. Enligt artikel 88.1 ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna fortlöpande granska alla stödprogram som förekommer i dessa stater och lämna förslag på åtgärder som krävs med hänsyn till den pågående utvecklingen. Det gjordes ingen prövning av de statliga stöden när vi blev medlem i EU 1995, men det innebär alltså inte att man inte blir prövad senare och att stöden inte ses över . I riktlinjer för beredning av ärenden som rör Europeiska gemenskapens statsstödsregler anges att det förekommer att kommissionen begär upplysningar från medlemsstaterna för att kunna granska befintligt stöd. Redan tidigt stod det klart att det var storstadsstödet som ansågs vara ett problem. Alliansen är för ett fortsatt presstöd, och ambitionen har varit att behålla det i dess helhet. Men det är viktigt att lägga fram ett förslag som kommissionen ser positivt på. I propositionen från förra mandatperioden, 2005/06:201, Morgondagens nyheter nya villkor för driftsstöd till dagstidningar, skulle bland annat det maximala stödbeloppet till storstadstidningar minska etappvis . tillstyrkte i huvudsak dåvarande förslag men ansåg att det sammanlagda årliga driftsstödet till storstadstidningar skulle sänkas med 4,5 miljoner fördelade . I departementspromemorian Nya villkor för presstödet, som är ute på remiss , föreslås att driftsstödet för högfrekventa storstadstidningar ska minska etappvis . Därefter ska det beräknas på samma sätt som driftsstödet för hög- och medelfrekventa dagstidningar. har mot bakgrund av den process jag nu kortfattat har beskrivit kommit fram till att ministern uppfyllt kravet på information till utskottet. 57 () replik: säger att ministern och regeringen inte kan ges någon kritik för agerandet i denna fråga. Jag kan hålla med dig om att de tillfällen då bland annat kulturministern har varit i utskottet och informerat kan ha varit åtta. De kunde ha varit tio eller 14 stycken också. är det åtta gånger. Men vad som inte har framkommit är att ni ju inte tar ställning till vad som sades . Det gäller ju just informationen om hur man har arbetat med presstödet tillsammans med den och EU. Som jag tog upp i mitt anförande jag vet inte om du lyssnade då är det så att kommissionen svarar klart och tydligt att den inte har för avsikt att ändra det svenska systemet för presstöd på något särskilt sätt. Det är medlemsstaterna och inte kommissionen som beslutar om huruvida och på vilket sätt pressen ska stödjas, precis som när det gäller alla andra ekonomiska sektorer. Då undrar jag lite, för det är ju inte den uppfattningen man har fått. Man har fått uppfattningen att stöder presstödet, men är emot det, och här gäller det att banta ned. Från skulle det bantas ned av , sade kulturministern vid första träffen. Sedan sade hon vid något annat tillfälle att kommissionen satte press på oss och att vi kunde räkna med . Har vi fått fullständig information, tycker , där vi kan läsa kommissionens svar? 58 () replik: Vår kulturminister och departementet har försökt behålla stödet som det är. Det var ambitionen att vi inte skulle behöva göra någonting. Men sedan visade det sig att det är storstadsstödet som är problemet och snedvrider konkurrensen. får hålla med om att man i EU är noga med att statliga stöd inte ska snedvrida konkurrensen. Och det kan ju vara frågan i det här fallet. Man ville alltså föregå genom att ta bort eller minska det från början. Jag tror att den information vi har fått har varit så ärlig som det går. Man har under resans gång inte vetat riktigt hur man skulle arbeta igenom stödet. 59 () replik: säger att kulturministerns strävan och mål var att behålla presstödet. Ja, så sades det, och man lade också skulden på EU som ville dra ned, att det var EU som hötte med pekfingret. Men här finns en dold agenda, att det skulle vara svårt att behålla storstadsstödet och att det snedvrider konkurrensen. Inte för att jag är någon kramare av vare sig eller , men jag ser till mångfalden. Jag ser att om dessa tidningar läggs ned får vi, precis som jag sade i mitt anförande, ett monopol, och det monopolet heter . Jag har också andra svar från kommissionen som jag tycker är klara och tydliga och visar att oppositionen i denna fråga har rätt, om jag så får uttrycka mig. I ett svar sägs: Kommissionen förväntar sig att få den formella förslag när detta har fått sin slutgiltiga ut-formning. inser kommissionen vikten av mediemångfald för den kulturella, demokratiska och offentliga debatten i medlemsstaterna och tidningarnas betydelse i detta sammanhang. Kommissionen är också medveten om att den inte bör blanda sig i medlemsstaternas beslut när det gäller användningen av offentliga medel. Det säger ju allt. 60 () replik: lyste det igenom lite grann vad frågan egentligen handlar om. Det var likadant när jag hade en debatt i samma fråga med . Jag tror inte att det egentligen är sakfrågan som är viktig för oppositionen utan att man misstror vår kulturminister. I alliansregeringen har vi ett program för att presstödet ska vara kvar, men eftersom vår kulturminister är moderat talas det i debattartiklar och interpellationer om bluff och dold agenda. Jag tror att det hade kvittat vad hon sagt, för oppositionen skulle ändå inte ha trott henne eftersom hon är moderat. De går på den moderata politiken och glömmer bort att det är en alliansregering där man ger och tar och har kommit överens om att driva frågan om att presstödet ska vara kvar. 61 (): I mitt tidigare inlägg , under det inledande avsnittet, kommenterade jag den kritik som riktats mot att anmälningarna till KU saknar konstitutionell grund och mest är sakpolitiska utspel. Den anmälan som föranlett den granskning vi nu diskuterar anser jag vara just en sådan. Anledningen till det är framför allt att vi hade en konstitutionellt motiverad och intressant granskning av såväl den tidigare socialdemokratiska regeringens som den nuvarande regeringens hantering av presstödet. Fokus låg då på den notifiering hos EU som gjordes av den socialdemokratiska regeringen och den följande avnotifieringen av presstödet som gjordes av den nya alliansregeringen. Det anmälaren nu vill att KU ska pröva är om den information som kulturministern lämnat till varit tillräcklig enligt bestämmelserna i riksdagsordningen om behandlingen av frågor i Europeiska unionen. Dessutom vill anmälaren att KU ska granska om agerandet varit förenligt med riksdagsbeslutet om presstödet. ifall informationen till varit tillräcklig blir något intrikat av att anmälaren är ledamot av KU och därför måste ha varit väl medveten om den information som såväl den politiska ledningen som ansvariga tjänstemän vid upprepade tillfällen lämnat till KU. Inte i något annat ärende har informerats lika ofta av företrädare för regeringen. Dessutom har kulturministern vid ett flertal tillfällen i kammaren svarat på interpellationer om presstödet. Även i budgetpropositionen anmäler regeringen att med utgångspunkt i ett försvar av presstödet kan man komma att modifiera delar av regelverket för att garantera att det står i överensstämmelse med de gemensamma konkurrens- och statsstödsreglerna. Kort sagt på KU-svenska måste anmälaren ha varit underkunnig om att omfattande information lämnats till om förhandlingarna med EU beträffande presstödets utformning. Anledningen till anmälan borde heller inte ha varit sakpolitisk. har presstödet haft ett så starkt stöd i riksdag som . Såväl regeringen som den samlade oppositionen står bakom beslut, , om presstödet. Enligt den departementsskrivelse som är på remiss är den huvudsakliga justering som skett för att tillfredsställa EU:s krav en långsam avtrappning av det särskilda storstadsstödet. Självklart är det ett allvarligt ekonomiskt avbräck för de två tidningar som drabbas, men det måste ses mot bakgrund av att om inte presstödet avnotifierats hade en formell process inletts som kunnat hota hela det svenska presstödet. Kort sagt: Regeringens information har varit omfattande såväl till KU som till kammaren. Regeringens agerande har varit framgångsrikt i sak. Det svenska presstödet är räddat, och beslut kan i sina huvuddelar genomföras. Det som diskuteras är om den information som lämnats till och varit korrekt. Utgångspunkten är att det vi hört inte stämt överens, att det misstämt mellan den information som kommit från kommissionen och den som lämnats av svenska politiker och tjänstemän. Det finns också föreställningar om att ministrar och tjänstemän har andra tankar än de som de framför. Det är verkligen inget som KU har möjlighet att pröva. Jag kan emellertid inte dela den uppfattning som finns, att beskeden från kommissionen inte stämmer överens med den information vi fått från den . Visserligen finns det, som KU senast konstaterade, mycket övrigt att önska när det gäller dokumentationen i samspelet mellan den och företrädare för EU-kommis-sionen, men i det material vi fått tycker jag att det finns klara belägg. ställde kommissionen på grund av den notifiering som gjorts ett antal frågor till i ärendet; bland annat gällde frågorna det svenska storstadsstödet. Det ledde till den process som gjorde att EU sade att de ifrågasatte ifall det svenska presstödet stämde överens med . Det beskedet fick den nya regeringen att avnotifiera presstödet just för att inte riskera att hela presstödet skulle underkännas. Storstadsstödets ifrågasättande blev också tydligt då det ifrågasattes av DG Comp som hade samråd om ändringar som kunde undanröja ifrågasättandet av stödet. citerar det svar som kommissionären gett på en fråga i . De citaten är helt korrekta och står, som jag upplever det, inte på något sätt i strid med den granskning KU gjort. Självklart är det svenska presstödet ett nationellt beslut. beslutar inte om det svenska presstödet. uppgift är att pröva om det svenska presstödet strider mot . Det är ett nationellt beslut att fatta. Däremot citerar inte de stycken som föregår hennes citat och som, enligt min mening, på ett tydligt sätt bekräftar den kritik och de farhågor som funnits från . Låt mig citera: När det gäller parlamentsledamotens första fråga vill kommissionen framhålla att driftsstödet först och främst leder till en kontinuerlig sänkning av kostnaderna för den löpande kommersiella verksamheten som tidningarna normalt helt och hållet bör bära själva. Driftsstödet kan påverka stödmottagarnas förmåga att konkurrera både i och utanför , t.ex. för att ta sig in på nya marknader och konkurrera med tidningsföretag (eller andra företag) som inte beviljas något stöd. Stödet till pressen kan därför innebära att konkurrensen mellan företag snedvrids och att handeln mellan medlemsstater påverkas. Sådant stöd kan ändå bedömas vara förenligt med om det eftersträvar ett klart definierat mål av gemensamt intresse och inte på olämpligt sätt snedvrider konkurrensen eller påverkar handelsvillkoren negativt i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. I följande stycke redovisar kommissionären att en process pågår mellan den och företrädare för kommissionen för att, i en anda av samförstånd, se vilka förändringar som behöver göras i systemet för att säkerställa att det är förenligt med reglerna. Jag ser det som en tydlig bekräftelse på att den information som kulturministern lämnat i kammaren och den information vi i har fått från den politiska ledningen och ledande tjänstemän från har varit korrekt. 62 i (s) replik: Det gäller att hålla sig, så att man inte upprepar vad som sades . Notifieringarna avsåg förändringarna, och både kulturministern i sina anföranden och professor säger att vid ingripande i befintligt stöd är det kommissionen som ska ta initiativ och motivera varför den finner det nödvändigt att genomföra förändringar. Jag instämmer i korta anförande. Han säger att han känner sig lurad. Jag har haft många debatter här. Vi har fått information. Men bekräftar man att man ska försvara det svenska presstödet. kommer yttranden in på den departementspromemoria som kulturministern själv förde in som material i KU:s granskning. Hon hänvisade till det väldigt mycket. kommer de, yttrande efter yttrande, som undergräver trovärdigheten i att man kan ha gjort allt från regeringens sida. Justitiekanslern och professor säger att det inte finns någonting i EG-rätten som säger att man ska behöva lägga sig på den nivå man har gjort här eller som ifrågasätter storstadsstödet. Tvärtom säger man att man bevarar massmediernas mångfald. Helheten i alla bedömningarna har gått ut på att man ska behålla denna mångfald. Och man har inte behövt offra storstadsstödet, som själv har uttryckt att vi har gjort i detta fall. Jag vill fråga : Finns det inget i de synpunkter som har kommit fram som kan få att rucka på åsikten att vi har fått fullödig information? 63 () replik: Jag ska inte ta ifrån känslan att vara lurad. Men jag blir lite förvånad, eftersom resultatet av den process som vi nu ser är framgångsrikt. Genom vår politiska uppställning men också i sak kan det presstöd som beslutade om 2006 nu genomföras. Den förändring som sker nu är att det särskilda storstadsstödet nedtrappas inte till noll, utan till samma nivå som övriga tidningar har. De yttranden som kommer handlar mycket om prövning av presstödet i sak, och det har inte vi att göra med. Det har inte heller regeringen i prövningen gentemot . Prövningen gäller om det svenska presstödets utformning strider mot . Från början var linje att ifrågasätta hela det svenska statsstödet. Därför ville man inleda dubbla processer, parallella processer, om både det befintliga presstödet och förändringarna. Det handlar alltså inte bara om förändringarna. Ett alternativ hade varit att vidhålla notifieringen och få sådana parallella processer med risk för att hela det svenska presstödet skulle vara hotat. Jag hade inte varit beredd att ta en sådan risk. Uppenbarligen är inte den beredd att göra det heller. Jag tycker att det var ett klokt beslut. 64 i (s) replik: berör inte yttrandet sakfrågan. har gjort en EG-rättslig prövning som visar om hade behövt göra som vi har gjort. Det är det han lägger sitt krut på. Vi hade faktiskt inte behövt böja oss för kommissionen och de synpunkter man har framfört på nivå nr 4 i beslutandet. Det är väl också en del av den kritik som vi tycker att vi kan föra fram här. Kulturministern säger att man har gjort allt man har kunnat, men man har inte gått upp på beslutandenivån. Det är kommissionen. Det är kommissionären. Det är generaldirektören för hela generaldirektoratet. Det är vice generaldirektören. Det finns alltså fyra som hade kunnat fatta beslut, ett skriftligt beslut om att titta på det befintliga storstadsstödet. Storstadsstödet har funnits . Det är definitivt inget nytt stöd. Det som skulle kunna sägas vara nytt var att förra regeringen och även i sitt betänkande föreslog att man skulle göra en smärre avtrappning. Det här är alltså inget nytt stöd. Den hantering som har skett har inneburit att man inte har gått upp på den nivån och drivit frågan så långt den går att driva. Därför anser vi att kulturministern inte har gjort vad hon har kunnat, som hon har hävdat . Därför anser vi att det finns brister i informationen. 65 () replik: Just det faktum att storstadsstödet har diskuterats visar att det inte kan ha kommit som någon överraskning att ifrågasatte storstadsstödet. Det är en fråga som har diskuterats tidigare. Det är det stöd som kan ha bäring på andra länder, eftersom det också handlar om företag med verksamhet i olika länder. Det stämmer inte att kontakterna enbart har varit med tjänstemän på en lägre nivå. I vårt betänkande framgår också att ett sammanträffande skedde mellan näringsminister och kommissionären för konkurrensfrågor, Neelie Kroes. Det är innan Neelie Kroes svarar på frågan i . Det visar att kommissionens kritik till stora delar fortfarande kvarstår även efter det. Synpunkter har alltså förts fram till kommissionen också på högre nivå, på en politisk nivå. Diskussionen har ändå fortsatt och slutat med framgång. Det svenska presstödet är räddat och har sällan haft så stort stöd i riksdag som . 66 (): Det är en märklig debatt. Här blandas friskt av materiell diskussion i de olika frågeställningarna, och så försöker man vinkla det på någon sorts granskningssätt. För det första vill jag säga att läste upp en mycket ledande fråga från ledamöter i till kommissionen. Det svar hon läste upp var helt korrekt och formellt enligt regelverket. Så är det. Kommissionen fattar inte beslut om medlemsstaternas nivå, men kan ha synpunkter på statsstöd. Det står precis som det står i paragraferna i . Det var ett mycket formellt och korrekt svar från kommissionens sida. utvecklade de ytterligare argumenten i sammanhanget. Det är intressant att tanken förs fram att det skulle vara en granskningsfråga att man inte har drivit processen tillräckligt långt. Men det är det inte. Det är en avvägningsfråga eller en lämplighetsfråga hur långt man ska driva en formell process gentemot kommissionen. Vad är det som är det konstitutionella i frågan? Det är det intressanta. Har det lämnats felaktiga uppgifter till ? Det är det handlar om, men det är klart att även interpellationsdebatterna berörs i sammanhanget. Har det lämnats felaktiga uppgifter skulle jag vilja se bevis på det. Normalt sett brukar vi, om någon hävdar detta i utskottet, säga att det måste påvisas. Har olika parter olika åsikter får vi säga att vi inte kan ta ställning, eftersom det är olika sakuppgifter. Vad som är oerhört intressant är att vad reservationen säger i sammanhanget är att regeringens opolitiska tjänstemän när de åkt till och sedan kommit tillbaka lämnar felaktig information till den politiska ledningen i . Det är vad man säger. Man anklagar de opolitiska tjänstemännen för att lämna vilseledande uppgifter till den politiska ledningen för . Det är uppseendeväckande att man framför den typen av indirekt kritik i en reservation. Det är en av de sämsta anmälningar jag har sett i utskottet, och jag har sett många dåliga. Men när utskottets ledamöter gör anmälningar brukar det finnas någon viss substans bakom dem. 67 i (s) replik: Det är inte så länge sedan vi hade en diskussion närmare bestämt sedan där vi talade om att ha substans i informationen. Det är vad som har betydelse och inte i vilken form den framförs. Där ligger också denna anmälning. Det handlar om vilken information man har skyldighet att ge till och inte bara på vilket sätt den ska ges. När det gäller sättet har vi sagt att vi inte kan anmärka på kulturministern eller några tjänstemän.