prot · GW0950 · 2008-12-16 00:00:00 — Slutligen gjordes två uttalanden från , dels om vikten av att fredsprocessen kan gå vidare i , dels om oron över den allt sämre humanitära situationen i med anledning av koleraepidemin. Sammanfattningsvis kan man konstatera att det var en stor framgång att vi på toppmötet lyckade enas om klimat- och energipaketet, göra framsteg i fråga om den fortsatta ratificeringen av Lissabonfördraget och anta en plan för ekonomisk återhämtning. Även om mycket arbete kvarstår med att bringa ekonomisk ordning i finanskrisens spår liksom att nå internationell framgång i klimatfrågan har vi fått viktiga verktyg på plats för det kommande arbetet. EU har med detta visat en viktig vilja till ledarskap. Det har vi i alla skäl att vara nöjda med. 69 (): Jag tackar statsministern för återrapporteringen. Precis som före toppmötet har jag två frågor. Den första rör Lissabonfördraget. har framfört sina betänkligheter för att godkänna fördraget. Till exempel måste det bekräftas att unionen fäster stor vikt vid sociala framsteg och skyddet av arbetstagarnas rättigheter. Innebär det att kommer att få undantag på något sätt, precis som många svenskar vill ha, när det gäller arbetsrätten? Var går statsministerns gräns för att gå med på olika krav? Eller finns det ingen gräns? Hur många undantag och förändringar tål Lissabonfördraget när nu säger att man ska fästa stor vikt vid betänkligheterna? Den andra frågan rör den ekonomiska krisen. Här räknas det upp riktlinjer för tillvägagångssättet. Man föreslår en ökning av offentliga utgifter och omdömesgilla minskningar av skattetrycket. Tycker statsministern att regeringen följer intentionerna i detta när jag, som högavlönad, får en skatteminskning med mer än och medelinkomsttagare i bara får , för att inte tala om låginkomsttagarna som får ännu mindre? 70 Statsminister (): Det finns i bil. 1 till slutsatserna ett papper som är angivet som det irländska folkets betänkligheter avseende Lissabonfördraget. Det framfördes av premiärminister . Det tydliggörs att det är tre punkter där de diskuterar legal verkan på av det som vill klargöras tillsammans med Europeiska unionen. Det gäller traditionell neutralitetspolitik, det som kallas rätten till liv, utbildning och familj i brukar vi beskriva det som abortfrågan och en del befogenheter när det gäller skatteområdet. Det är de tre punkter som särskilt nämns. Man säger att det är av stor vikt att unionen också fäster betydelse vid vissa saker. Man nämner till exempel sociala framsteg och skyddet av arbetstagarnas rättigheter. Det menar vi är en del av Lissabonfördraget. Det är en grund för att det har så brett stöd att det ibland av fackliga företrädare har beskrivits som att det förstärker arbetstagares rättigheter. Det ska inte ses som att det har efterfrågats med någon sorts legal verkan. Diskussionen gick på det viset att man sade att man vill gå till mötes för att möjliggöra en ny prövning med det irländska folket, men inte på ett sätt som leder till nya ratificeringsprocesser. Det innebär att övriga 26 länder fullföljer sin ratificering och inte förutses begära någon form av tillägg som öppnar för nya förhandlingar eller behov av ratificeringar. Vi tycker att vi konsekvent, vid makten, har riktat våra jobbskatteavdrag på ett sådant sätt att det har profilen riktad mot låginkomsttagare. Det har gjort det mer lönsamt att arbeta. Det kanske mer hör hemma i den inrikespolitiska diskussionen hur vi ska föra debatten om hur det ser ut. Jag tycker nog att vi har fullföljt det som finns beskrivet i intentionerna. 71 (): Jag förstår att statsministern har svårt att svara på frågan om de ytterligare orättvisorna när det gäller skattetrycket i . När det gäller tycker jag att det är oerhört viktigt att vi får svar. Statsministern säger bara att man inte ska öppna nya förhandlingar när det gäller fördraget. Var går gränsen för att öppna nya förhandlingar? Det är det jag undrar. Det är viktigt att vi inte ska öppna, men var går gränsen för undantag eller påpekanden? När säger statsministern: är det stopp. måste vi öppna nya förhandlingar om vi ska gå vidare? 72 Statsminister (): Jag har mycket sällan svårt att ta någon form av debatt, men man kan föra debatter vid olika tillfällen. Jag gjorde just markeringen att det som har varit gränssättande för alla andra medlemsländer är att det inte får leda till en process som öppnar för ny ratificering eller en form av tilläggsprotokoll som får legal verkan i något av de andra medlemsländerna. Diskussionen är avgränsad till en effekt på . Det liknar för övrigt väldigt mycket den diskussion som hade med de övriga medlemsländerna efter sitt nej till , då man ju fick ett undantag som riktades enbart till och inte fick verkan i något annat land. Det är bland annat detta vi ska diskutera . Det är så avgränsningen är tänkt att se ut. Den är formulerad på det här viset. Den andra delen som jag nämnde i min inledning var att det är viktigt för irländarna att kunna säkerställa att varje medlemsland fortsatt får varsin kommissionär. 73 (): Folkomröstningar är vanskliga. De ger nämligen inte alltid det resultat som ledarna i ett land vill ha. I var det irländska folket ouppfostrat nog att rösta emot Lissabonfördraget. Trots att elit har bedyrat att detta fördrag är bra på alla sätt för samtliga invånare i Europeiska unionen slutade folkomröstningen i ett nej. Det är inte första gången. Vid ett flertal tillfällen har folk i fått möjlighet att rösta om olika fördrag. Vid de flesta tillfällena har man röstat nej. Från EU:s ledare har man kommit tillbaka med några modifieringar och med utmattningstaktik och uttröttning förmått folk att rösta annorlunda än de röstade från början. ska man tydligen tala om för det irländska folket att de har gjort fel, att de har missuppfattat och missförstått. Det är ett exempel på hur EU förstärker det som kallas det demokratiska underskottet. Det är ett exempel på hur Europeiska unionen inte tar människors oro för framtiden och utvecklingen av EU på allvar. Man kan möta den oron på olika sätt. När en folkomröstning säger nej till ett fördrag kan man säga: Då gör vi som fördragen säger. Detta fördrag har fallit eftersom alla länder måste rösta ja. Därför går vi tillbaka och säger att detta inte ska träda i kraft. Eller också kan man göra som EU:s ledare nu har gjort. Man kan säga: Vi ändrar oss när det gäller kommissionärer från varje land. I övrigt kommer vi med till intet förpliktande utfästelser. Därigenom hoppas vi att ni röstar ja nästa gång. På vilket sätt tror statsministern att det bidrar till att förstärka synen på EU som ett demokratiskt system? På vilket sätt anser statsministern att detta minskar det demokratiska underskott som jag tror att även statsministern erkänner är ett problem, och det dåliga folkliga inflytande som finns över Europeiska unionens beslutsmakt? 74 Statsminister (): Jag tycker att man kan känna respekt för att som inte tror på det här samarbetet och inte vill att ska vara medlem av det inte heller tycker att man ska bygga vidare på det. Om det är fel från början varför då lägga till möjligheter att förbättra brottsbekämpning eller få det att arbeta mer effektivt eller få en starkare samlad röst för utrikespolitiska ställningstaganden, som är några av de delar som det nya fördraget syftar till att få på plats? säger att folkomröstningar är vanskliga för att de inte alltid ger det resultat man har tänkt sig. Det är också ett problem som man diskuterar på . Man svarar inte alltid bara på den fråga som är ställd. Man ställer en fråga och får svar på en annan, eller åtminstone delvis andra. har i olika mätningar en av de mest positiva befolkningarna i när det gäller synen på Europeiska unionen. Man kan gå igenom det och se varför de landar i ett nej. I mycket grundliga analyser man har gjort återkommer man till att det delvis handlar om inrikespolitiska frågor och rena sammanblandningar där man tror att saker som inte är hotade via Lissabonfördraget skulle vara hotade. Allra smartast kanske det uttrycktes av nej-kampanjen på när man sade: If you dont know, vote no. Det är smart. Om du inte tycker att du har fått tillräcklig information eller inte känner att du vet, rösta nej. Ta det säkra före det osäkra. Det där känner vi igen. Det tenderar att bli konserverande, , med mycket folkomröstningar. Det är konservatismen som kanske är den största segraren i det sättet att ibland konservera det som är och inte få förändringar. Jag tycker dessutom att som denna då vi har fått nya mätningar som visar att svenska folket känner ett tydligt och växande stöd för medlemskapet man har en annan syn på euron ger vid handen att det kanske inte alltid finns det folkliga motstånd som påstår, utan en förståelse för att det här samarbetet ska utvecklas. 75 (): Det är en magnifik arrogans att påstå att det irländska folket inte visste vad de röstade om. De röstade om något helt annat än Lissabonfördraget, påstår statsministern. Det skulle aldrig falla mig in att påstå att svenska folket röstade om något annat än EU-medlemskapet när vi 1994 röstade om EU-medlemskapet. Därför har jag accepterat att en majoritet inte tyckte som jag. Därför är vi medlemmar i . Den här attityden förstärker det problem som vi har sett. När röstade nej till det konstitutionella fördraget fick man inte möjlighet att ta ställning till Lissabonfördraget eftersom eliten i var rädd att man skulle upprepa sitt nej. Det var samma sak med . I har vi aldrig ens fått chansen eftersom ni är rädda för resultatet. Hur påverkar detta synen på EU som en demokratisk organisation? Hur påverkar detta det demokratiska underskott som jag tror att statsministern vid något annat tillfälle åtminstone har erkänt är ett problem inom Europeiska unionen? Det var mina frågor. De fick inget som helst svar. 76 Statsminister (): Jag hänvisar till att det finns indikationer på ett växande stöd i för EU-medlemskapet. Det är ändå en viktig utgångspunkt. Den samhällsintresserade kan notera att det skrivs väldigt mycket om EU:s sätt att arbeta och fungera. Det blev mycket en diskussion om vad det egentligen är för svar vi får av folkomröstningar. Jag vill också peka på en folkomröstning som gick mig emot och som jag respekterar, nämligen att svenska folket sade nej till euron. Det är en typ av frågor som jag tycker är mer hanterbar. Ja eller nej till ett medlemskap, ja eller nej till euron. När det gäller ja eller nej till fördragstext som spänner över flera hundra sidor vet jag inte om folk, ifall det blir en folkomröstning, verkligen upplever att de kan säga ja eller nej. Tänk om man är emot en passage på s. 6087 men är för resten. Hur gör man då? Det är då det blir så smart att om man inte läst hela boken och inte förstått allting så röstar man nej. Det är inte jag som påstår detta utan det framkommer av den mycket noggranna uppföljning som gjorts. Man noterar där att folk återger varför de röstat nej, och man har funnit att det delvis handlar om andra saker. Det tycker jag kan komma väl till pass för en diskussion om vad folkomröstningar egentligen ger och inte ger svar på. 77 (): Jag tackar statsministern för rapporten. har varit ett av de länder som allra hårdast drivit på för att utsläppsminskningar av klimatgaser ska få ske i fattiga länder i syd. Idén med att göra det intressant för rika länder att göra ekonomiska insatser i syd är i grunden bra, men bara om projekten uppfyller två kriterier. Det första kriteriet är att utsläppsminskningarna i ska innebära verkliga utsläppsminskningar och att det ska vara projekt som inte skulle ha genomförts om inte dessa pengar tillkommit. Det andra kriteriet är att insatserna i fattiga länder inte ska göras på ett sådant sätt att huvudpoängen är att vi ska slippa undan vårt ansvar här. Vi har i längden inget att vinna på att minska omställningstrycket på vår egen industri när vi vet att utsläppen måste ned med kanske . Om vi frånhänder oss det ansvaret slår det i slutändan tillbaka på oss själva. Vad gäller den första punkten tror jag att den väl känner till den starka kritik som finns från många håll om att projekten i bara uppnår ungefär hälften av de utsläppsminskningar som de säger att de ska göra. Den har velat använda det på så sätt att vi just ska köpa oss fria. Jag menar därför att dessa kriterier inte är uppfyllda i detta sammanhang. Resultatet av den politik som regeringen bedrivit i EU är att vi får ökade utsläpp totalt. Det blir ett minskat tryck på egen industri vad gäller att ställa om. Därför hörs mycket kritiska röster från miljörörelsen. Jag tror aldrig att jag hört orden användas på det sättet förut. Domen är: Ni borde skämmas. Så säger den samlade europeiska miljörörelsen till ledare efter det här beslutet. De enda som verkar vara nöjda och tycker att det är ett framsteg är den tyska kolindustrin och de som befann sig på mötet. Hur ser på detta? 78 Statsminister (): Det vore intressant att höra , en tänkbar framtida miljöminister, berätta lite hur hon tycker att det ska gå till. Hur ska fås att ta sitt ansvar, med vilka beslut, på vilka nivåer, genom vilka insatser? Jag kan säga att det var bland de svåraste förhandlingar jag fört eftersom det finns en stor krets av länder i det kommer i så fall att märka som inte vill bedriva aktiv klimatpolitik, som ibland till och med ifrågasätter vissa av grundvalarna för hela utgångspunkten, för huruvida det finns ett klimathot eller inte. De anser sig vara väldigt fattiga och beskriver sig gärna som utvecklingsländer som måste ha stöd. talar vi alltså om kretsen inom EU-27. Samma diskussion får vi sedan globalt med länder som uppfattar EU:s länder som en rikemansklubb, medan dessa alltså skulle vilja beskriva sig som fattiga och i behov av stöd. Till slut blir frågan: Vem är det som inte är fattig och inte anser sig behöva stöd av andra för att göra omställningen? Det kan man raljera över, men det blir väldigt konkret när man sitter i förhandlingar, öga mot öga med regeringschefer för länder som kanske har 9095 procents kolberoende och som naturligtvis via de förslag vi har ändå måste börja ställa om och göra aktiva insatser för minskningar, insatser som de annars inte hade gjort. Jag kan lova att det är EU som trycker på, som gör det möjligt att även de lite mer ovilliga tar på sig åtaganden. Min enkla utgångspunkt är att det finns stor fattigdom i världen, och vi har utformat tillägget med de flexibla mekanismerna det står också i slutsatserna att de ska riktas till de fattigaste utvecklingsländerna just i syfte att kunna utveckla det här instrumentet så att det mer tydligt ska nå fram. Jag är övertygad om att det kommer att möjliggöra kostnadseffektiva, klimatsmarta lösningar i dessa länder, lösningar som annars inte blir av. Jag vet faktiskt inte vad menar är alternativet. Hur ska hon lösa överföring av finansiering till fattiga delar av världen om det inte sker via dessa projekt? Ska vi först göra allt som är mycket kostnadskrävande här hemma och sedan ovanpå det lägga massvis med nya resurser? I så fall vill jag se det i era budgetalternativ. 79 (): Ja, statsministern säger själv vad som är alternativet. Vi tillhör ett av de absolut rikaste länderna i världen. Jag tror att det är få länder i världen som har så goda förutsättningar som att självt ta ett stort ansvar och göra insatser i andra länder. Låt oss lyssna på de forskare som talar om klimathotet. De har kommit med nya rapporter om att hotet kanske är ännu värre än vi trott och att effekterna kommer tidigare än vi trott förut. Det lägger ett tungt ansvar på oss i den rika delen av världen. Därför menar jag att det inte är ansvarsfullt att som ett av de länder som har bäst förutsättningar driver på för att ska göra insatserna på något annat håll i stället för här hemma. Jag hade önskat att skulle driva på för att gemensamt ska föra över resurser till fattiga länder för att just göra strukturella investeringar som kan minska deras beroende av fossil energi. Det hade jag velat se. 80 Statsminister (): Svaret blev alltså att i valet mellan dessa två gäller bådeoch. Vi ska således göra mycket stora, inte alltid helt kostnadseffektiva, insatser i , i det land som av alla andra utpekas som det som gör mest och ligger längst fram i världen. Till det kommer att mycket stora resurser ska överföras till fattiga länder. sitter nu i förhandlingar med Socialdemokraterna och . Jag vill se de gemensamma förslagen på detta. Jag vill se dem i en budget som går att räkna på. Och jag vill att ni ska visa hur ni finansierar detta. Sättet att stå i och försöka ta poäng på en politik som man ännu inte kommit överens om med sina tilltänkta regeringspartner imponerar inte på mig. Till slut handlar det om att det är ett trångt budgetutrymme där man vill få plats med mycket. har just gjort slut på väldigt stora resurser utan att vara helt kostnadseffektiv. Jag är beredd att ta den debatten, men möt mig då i en debatt med färdiga förslag som också Socialdemokraterna ställt upp på. Visa vilka klimatåtgärder ni tänkt er för att uppnå dessa fantastiska mål så ska vi ta den diskussionen! 81 (): Det är viktigt att efter det senaste ordutbytet och efter debatten i tidningarna slå fast att detta är, som statsministern sade, en historisk överenskommelse. EU har det gäller särskilt satts på prov. Det var nu det gällde. Skulle man komma överens om klimatet? Skulle man kunna fatta gemensamma beslut om exempelvis krisen? Om inte så skulle EU ha abdikerat från sitt ansvar för problem som berör oss, den halva miljard som bor här, och också många andra människor. Därför är det viktigt att slå fast att det var viktiga och bra överenskommelser. När vi i diskuterade detta med statsministern inför toppmötet tog vi upp dels vikten av klimatledarskapet, som vi återkommer till i debatten, dels vikten av att krisåtgärderna inte får leda till att man reglerar för mycket. har inte blivit rikt av regleringar och subventioner utan av att vara öppet mot handel, inflöden från andra håll och så vidare. Då är det viktigt att ta strid både för klimatet och för öppenheten i ekonomin. Det gick bra. Man kom överens. Innehållet är bra, men det finns vissa risker med de länder som inte riktigt tycker som vi, alltså att de kan försöka smita undan eller slarva med läxorna nu när överenskommelsen är gjord. Därför vill jag fråga statsministern hur han och den kommer att se till att alla länder ställer upp på detta? Det är en bra början, men gäller det att alla länder respekterar överenskommelserna och allra helst jobbar vidare framåt. Det gäller även länder med mycket kol och länder med stor bilindustri där det ges vissa öppningar för stöd. Därför vill jag fråga hur vi från svenskt håll kan driva på detta både inför vårt eget ordförandeskap och också inför det tjeckiska ordförandeskapet, som börjar . 82 Statsminister (): Varför kallar vi detta unikt? Det beror på att 27 länder en del av dem låg inte allra längst fram och tryckte på, om jag uttrycker det så har fattat beslut om bindande åtaganden som kommer att i lagstiftning ge stöd för förändringar, bland annat baserat på utsläppshandel som är gränsöverskridande. Det finns ingen motsvarighet någon annanstans i världen där man gjort detta. Det finns inte ens enskilda länder som klarar av den typen av åtaganden. Det har gjorts av en grupp bestående av 27 länder. Att det är bindande gör det uppföljningsbart. Jag har noterat att man i andra delar av världen uttalar formuleringar om reduktioner men sätter dem till 2050. Vi kommer kanske att befinna oss på lite olika platser , men få av oss kommer att vara kvar här, i riksdag eller regering. Det är lätt att lova det som ska komma , men det är lite tuffare att på sig det som ska hända , vilket nu gör. Det innebär i princip att man måste sätta i gång direkt. Förrän vi ser det från andra stora utsläppsländer kommer jag att fortsätta att häva att EU har ledartröjan på sig. Det är inte ens så att vi är riktigt utmanade av någon annan. Hur ska vi då följa upp detta? Mitt svar till är att det finns en uppföljning i slutsatserna som säger att vi måste gå igenom hur besluten får sin påverkan. Sedan gäller det väldigt mycket att följa upp mot enskilda länder för att se att de verkligen gör sina åtaganden också i den icke-handlande sektorn, det vill säga utanför utsläppshandeln som är EU-baserad. Varför är det viktigt? När vi ser på Kyotoåtagandena som är nu gällande fram kan vi se att en del länder som överträffar sina reduktionsmål medan en del andra länder går i helt fel riktning. Då blir onekligen frågan: Har man verkligen åkt hem och gjort vad man ska i användande av styrmedel för att få det på plats? Här har en viktig poäng. Det är minst lika viktigt. 83 (): Tack för det svaret! Jag konstaterar att ledarskap är avgörande även framöver. Detta var en historisk överenskommelse. Den utgör en viktig start inför vårt fortsatta arbete . Det är absolut inte slutet på det. Jag skulle vilja återkomma till industristödsfrågan i dessa ekonomiskt kritiska tider vi har både här hemma och i andra länder som till exempel gör bilar. Den presenterade ett mycket omfattande stödpaket för den svenska bilindustrin. har den drivit på för att inte börja med riktade stöd på EU-nivå, vilket är viktigt. Det handlar om att ha gemensamma ramverk för fungerande marknader men inte införa industristöd av gammalt 70-talssnitt. Det är inte det vi blir rika på i längden. Därför undrar jag hur vi gemensamt kan bevaka att det inte kommer kortsiktiga och bakåtsträvande industristöd utan att EU hjälper bilindustrin med flera ur krisen med respekt för våra gemensamma regler. 84 Statsminister (): Det kommer att leda till en diskussion om hur man gradvis går in i ökad auktionering av utsläppshandeln. Det handlar också om hur man ska förhålla sig till begreppet koldioxidläckage som vi har varit lite tveksamma till. Det finns en risk för att det används som en grund för protektionism. Det är också ett sätt att se oro för att blir ensamt med väldigt mycket av klimatåtagandena och att därför produktion flyttas till andra delar av världen till lägre kostnad men till högre miljökonsekvens. Hur ska vi kunna säkerställa att det inte i andra delar blir kortsiktiga industristöd av det slag som vi inte önskar? Det gäller att upprätthålla statsstödsregler och att följa dem. Det har vi tittat på bland annat när vi har utformat eventuella åtgärder. Det är mer en handlingsberedskap vi har angivit när det gäller fordonsindustrin. Det är en diskussion som det absolut finns anledning att följa också med andra länder. Det finns en risk att man nu försöker konservera det som har varit snarare än att satsa på det som är forskning och pekar mot framtiden. 85 (): Tack för en bra återrapport, statsministern! Det finns all anledning att börja anförandet med att gratulera statsministern för framgångsrika förhandlingar och det resultat som kom där utav. Jag tycker också att man har hanterat respekten för det irländska folkets tveksamheter inför Lissabonfördraget på ett mycket bra sätt. Man har valt att lyssna in och sedan försöka få en konstruktiv lösning på de problemställningar som man har fört fram i . Det vill jag också gratulera till. Jag anser att det har skett på ett mycket ansvarsfullt sätt, till skillnad från vad som har framförts här från kammarens golv. Min fråga är lite i anknytning till min kollega fråga om industristöden. Det förs fortfarande en ganska aktiv debatt i om att gå in och direkt stödja industrier med statliga medel och skattepengar. Vad jag förstår kommer det inte några konkreta förslag om detta från toppmötet. I förlängningen vore det bra om vi kunde få en diskussion hur vi kan öppna EU:s gränser ytterligare för handel med omvärlden. Det gäller handel med våra vänner i men också med andra delar av världen. Det handlar om vad som ligger i den kommande översynen av jordbrukspolitiken men också i andra delar. Där har EU tyvärr fortfarande en alltför protektionistisk ådra.