prot · GW0951 · 2008-12-17 00:00:00 — Hon tvingas att lämna sjukförsäkringen, hon har inte någon anställning kvar och hon tvingas att sälja bilen som är enda möjligheten för flickan att få åka och träffa mormor och morfar. Varför gör hon det? Jo, för att försörja sig får hon ställa sig i kommunens socialbidragskö. Socialbidrag är den enda möjlighet hon har kvar för att försörja sig och sin dotter på. Gör det att hon kommer närmare arbetsmarknaden? Gör det att hon blir friskare? Det kan också handla om den 57-åriga kvinnan som var hemma när ungarna var små, som många kvinnor har varit. När ungarna blev lite större började hon jobba i ett storkök. Det är ett ganska tungt arbete, men hon är en rejäl kvinna, så hon räds inte. Men det är klart att det tär på kroppen. känns det, med värk som kommer och går i axlarna, armbågar som inte klarar av de tunga grytorna längre. Det viktigaste i hennes liv är hennes lilla sommarstuga som hennes man ärvde. Där kan hon ha barnbarnen på somrarna. Sommarstugan kostar inte speciellt mycket, men den betraktas som en kapitalvara. Hon kan inte göra sig av med den, för hon vill ha någonting kvar att ge sina barnbarn. Det ger möjlighet att träffa dem. Vad händer med henne ? Helt ute ur försäkringssystemet, och dessutom syns hon inte i någon statistik. Hon syns inte i Arbetsförmedlingen, hon syns inte i sjukförsäkringen, hon syns inte hos socialbidragskontoret. Hon lever på sin mans lön, med allt vad det innebär för kvinnor. När hon fyller 61 börjar hon knapra på sin redan ganska låga pension. Hon syns inte i statistiken. Hon kommer att vara en av de dolda människor som vi inte kommer att kunna se när vi mäter hur sjukförsäkringsreglerna drabbar. Men det handlar inte bara om den 27-åriga hårfrisörskan som är ensam med en treårig dotter eller om det 57-åriga storköksbiträdet som har slitna axlar. Det handlar också om den 42-åriga banktjänsteman som fick en tennisarm, genomgick en rehabilitering, var borta , fullt återställd, finns tillbaka på arbetsmarknaden, har ett bra liv, ett rikt liv, med hög lön, bra hus, åker på semester till med sina tre tonårsdöttrar och sin fru och råkar ut för en skidolycka. Han bryter benet och ligger på sjukhus och förbrukar sin sista dag med sjukförsäkring. När han sedan blir förkyld kommer det inte att finnas någon sjukförsäkring för honom. Det han har betalat ganska mycket skatt för kommer inte att finnas där när han behöver det. Vad är det som säger att han inte ser som enda alternativ att naturligtvis köpa en egen privat försäkring? Det drabbar inte bara de mest utsatta utan hela samhället. Det är två djupt ideologiskt betingade effekter av den utsorteringskedja som högermajoriteten i den här fattade beslut om . Ett: Sjuka människor lämnas åt sitt öde utan försörjning. 76 000 människor är nu oroliga för risken att kastas ut ur trygghetssystemen. Två: Man bryter ett samhällskontrakt. Jag möter människor som är oroliga, inte för sig själva men för det system som håller på att etableras. De är oroliga för ett hårdare och kallare som tvingar fram privata lösningar och som slår sönder grunden i samhällsgemenskapen. Jag vill inte, herr talman, ha en sjukförsäkring som lämnar de sjuka åt sitt öde. Jag vill inte ha ett samhälle som blir hårdare och kallare. De sjukskrivningsregler som är införda i speglar dessutom en otidsenlig människosyn. Ingen kan väl på allvar tro att någon blir friskare av att man drar undan försörjningen för en. Precis på samma sätt kan väl ingen tro att det blir fler jobb för att man försämrar a-kassan. Det är ett gammaldags sätt att se på människor och samhälle. Det tillhör det förgångna. Den här kammaren har en högermajoritet. Det moderata partiet gick till val på att fixa jobben. Det var det nya . Man skulle fixa jobben. Man fick förtroende för det. Man samlade en majoritet med andra högerpartier och bildade en regering. Man fick förtroendet för att fixa jobben, men man fick inte förtroende att straffbeskatta pensionärer, med olika skattetabeller. Man fick inte förtroende att halvera a-kassan för vanliga löntagare, och man fick inte förtroende att slå sönder sjukförsäkringen. Det är en orättvis, en orättfärdig, politik, men det är också en politik som inte funkar. Det blev inte fler jobb. Det som regeringen kallade för en arbetslinje visade sig vara en socialbidragslinje. Jag är till övertygad om att människor vill arbeta, att människan vill vara en del i ett socialt sammanhang. Man vill bli sedd, man vill vara behövd och man vill också ha rätten att göra rätt för sig. Men vi har alla olika förutsättningar. Det är människovärdigt att ge varje människa stöd utifrån ens förutsättningar för att komma tillbaka in i arbete. Det handlar om både en arbetslivsinriktad och en medicinsk rehabilitering. Det handlar om ett arbetsmiljöarbete, som är djupt eftersatt. Det handlar om ett gemensamt ansvar från , myndigheter, arbetsgivaren och den enskilde sjuke arbetstagaren. Jag vill vädja till majoriteten i den här kammaren, och jag hade önskat att jag hade kunnat vädja till statsrådet, att tänka om. 76 000 människor är nu inför julhelgerna oroliga över att kastas ut ur försäkringssystemet. Alla kommer inte att göra det, men några kommer att göra det. 76 000 är i oro. De kastas ut i en arbetslöshet som, som regeringen själv säger, kommer att bli . Dessa utöver de sammanlagt 52 000 som tillkommer , plus att det rullar på, förbrukar sin sista dag med försäkring och är helt ute ur försäkringen, i då regeringen själv säger att arbetslösheten kommer att ligga på . Jag vill vädja om att tänka om. Det var fel när det infördes. Det var fel när beslutet fattades. Men det är om möjligt än mer fel politik såsom läget på arbetsmarknaden ser ut. Sjuka människor ska ut och konkurrera på en än hårdare arbetsmarknad. Därför vill jag räcka ut en hand och säga att jag önskar ett moratorium för utförsäkringar. Jag önskar att ni avvaktar med att verkställa utförsäkringar ur sjukförsäkringen och att vi i stället sätter oss ned, sju partier, och försöker finna breda lösningar på en modern socialförsäkring. Vad sjuka människor behöver är rehabilitering, stöd tillbaka i arbete, omskolning, utbildning. Det är inte att bli av med den enda trygghet man har. Det är inte att få pengarna undanryckta. Folk blir inte friskare av att de blir fattigare. Jag vill ha ett moratorium för utförsäkringar. Jag vill ha en parlamentarisk socialförsäkringsutredning där utgångspunkten är en standardförsäkring med inkomstbortfallsprincip, en solidarisk finansiering och en förstärkt arbetslinje med reella insatser för återgång till arbete. Jag tycker att vi har ett ansvar att återupprätta tilliten till sjukförsäkringen. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 1, 8, 10, 15, 19, 23, 24, 26 och 29. I detta anförande instämde , , , , och (alla s) samt LiseLotte (). 142 (): När jag har varit ute och talat om sjukförsäkringen och vad som har hänt och händer med den är misstro en vanlig reaktion hos dem jag möter. De säger: Nej, men så kan det väl inte vara. Så kan det väl inte vara här i hos oss! Jo, svarar jag, just så är det här hos oss. har blivit ett kallt land där cancersjuka får betala skattesänkningar för de rika. motion som behandlar socialförsäkringsfrågor har rubriken för alla. Det är tyvärr någonting som den högerledda regeringens politik varken strävar efter eller lyckats med. Man kan egentligen säga att det är precis tvärtom. Angreppen mot våra offentliga välfärdssystem har sedan vi debatterade saken blivit alltmer intensiva. Hela den svenska välfärdsmodellen har undergrävts. Tryggheten vi alla behöver för att må bra finns . Det är en trygghet som är extra viktig för den som har oturen att bli sjuk. Jag ska ha rätten att vara trygg i att veta att jag kan betala hyran, köpa kläder till mina barn och så vidare. Den som blir sjuk får inte automatiskt ett billigare boende och mindre behov av mat. Om precis är det . Hur tror ni på högersidan att alla de mår som fått ett brev eller telefonsamtal om att de närmar sig sin 181:a dag i sjukförsäkringen och kan vara säkra på att få fortsatt sjukskrivning? Vilken jul blir det för dem och deras familjer? I stället för den trygghetskris som regeringen har skapat vill se ett starkt och hållbart system som ger människor trygghet och tillit för att klara olika livssituationer. I en undersökning som redovisats uppger av svenska folket att de inte vet vad som gäller om de råkar bli sjuka. Vilken trygghet har vi då? Sedan högern tillträdde har den beslutat och genomfört historiska försämringar av sjukförsäkringen. Man kan säga att det är ett systemskifte som pågår där den som blir sjuk i kan räkna med att ha en skälig levnadsstandard utan måste köpa sig privata försäkringslösningar. Vill ni ha ett samhälle där bara de med tjocka plånböcker har råd att vara sjuka? Det som händer inom socialförsäkringsområdet är dessutom förödande ur ett jämställdhetsperspektiv. Större delen av de sjukskrivna är kvinnor, och av dem som kommer att tvingas söka socialbidrag är större delen kvinnor. När man ansöker om ekonomiskt bistånd, som det heter, räknas hela familjens inkomst ihop. Detta gör förstås att kvinnor blir beroende av sin partner, precis som sade i sitt inlägg tidigare. Kampen för kvinnors oberoende har i och med den här regeringen tagit ett rejält kliv bakåt. Regeringens politik har som avsikt att försämra de ekonomiska villkoren för personer som är sjukskrivna eller förtidspensionerade. Meningen är att det ska löna sig att arbeta. avvisar detta inskränkta synsätt och föreslår i stället en rad förstärkningar för att återupprätta den generella välfärden och tilliten till våra socialförsäkringar. I och med sänkningen av taket och ersättningsnivåerna i sjukförsäkringen har antalet personer som inte längre omfattas av inkomstbortfallsprincipen ökat kraftigt och uppgår nu till drygt 1,5 miljoner. vill därför återigen höja taket till tio basbelopp. Vi avvisar dessutom sänkningen av ersättningsnivåerna som regeringen har genomfört genom att ändra beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten. Att räkna på i stället för att räkna på hela inkomsten låter som en liten förändring, men det gör att det blir mindre för den som tjänar 20 000 och blir sjuk. tillbaka finns det ett överskott inom försäkringen: 11 miljarder , 8 miljarder och beräknat 11 miljarder . Det är ett överskott som kan användas till att förbättra försäkringen och till åtgärder som möjliggör ett rymligt arbetsliv som förhindrar att människor slås ut. Den så kallade rehabiliteringskedjan som införts innehåller ingen förbättrad rehabilitering eller ökade möjligheter för den som drabbats av ohälsa att få jobb. Satsningen på 3,4 miljarder på rehabilitering, som regeringen har gjort reklam för , är i verkligheten en omfördelning av medel och besparingar på sjukförsäkringen. För att klara en rehabilitering i verkligheten krävs en helt annan inriktning och andra resurser. Den här utsorteringskedjan innehåller som sagt ingen förbättring för den sjuke. , Arbetsförmedlingen, Kommuner och Landsting och regeringen själv tror att de nya, hårdare reglerna och snäva tidsgränserna kommer att medföra ett ökat behov av socialbidrag. Enligt har kostnaderna för ekonomiskt bistånd ökat i 160 av landets 290 kommuner. Och enligt en undersökning från Kommuner och Landsting har av landets kommuner fått ökade kostnader för socialbidrag till följd av striktare tillämpning. Då måste vi komma ihåg att det stora utförsäkringsracet inte ens börjat. Men regeringen har inte tänkt i de banorna. Man har inte tänkt kompensera kommunerna för de ökade kostnaderna. Inte heller erbjuder man arbetsmarknadspolitiska insatser för dem som blir utförsäkrade . I budgeten finns 7 000 platser inom jobb- och utvecklingsgarantin, och sunda förnuftet säger väl att det är en droppe i havet när lågkonjunkturen tilltar och hundratusentals jobb kommer att försvinna. Vi vet genom en undersökning som TCO har genomfört att bara var sjunde personalchef kan tänka sig att anställa en person som varit långtidssjuk. vill använda medel för ett förstärkt högriskskydd för långtidssjukskrivna. Vi tror att det skulle öka viljan hos arbetsgivare att anställa personer som har långtidsfrånvaro på grund av sjukdom. kan man bara vara sjukskriven till 25, 50, . Det tycker vi är fel och motverkar individuella lösningar för den sjuke. Utskottsmajoriteten brukar ofta och gärna tala om vikten av att snabbt återgå i arbete. För att underlätta detta vill vi införa en sjukpenning med flera steg. Det är egentligen ett väldigt okontroversiellt förslag, men det skulle betyda mycket. Jag skulle hoppas att ni kunde lägga prestigen åt sidan och bifalla det. I sjukförsäkringen finns något som tyvärr blivit så självklart att ingen längre ens ifrågasätter det, det vill säga ingen förutom . Det jag pratar om är karensdagen. Karensdagen innebär att människor inte har råd att vara hemma när de är sjuka. Många som borde vara hemma går till jobbet, och vi har sett att den så kallade sjuknärvaron har ökat. Det leder i sin tur till att ohälsan ökar i ett senare skede. Då har väl karensdagen motverkat sitt syfte. Regeringen har också minskat anslaget till , och antalet anställda där har minskat med 3 000 . Förutom neddragningarna har regeringen infört en rad så kallade reformer: vårdnadsbidrag, jämställdhetsbonus, krav på intyg från skola för tillfällig föräldrapenning och stora och många förändringar i sjukförsäkringen. är personalen på kassan underbemannad och överbelastad. Underfinansieringen påverkar också nivån på servicen till de försäkrade. Vi har alla kunna läsa om förtvivlade människor som fått vänta på sina utbetalningar och fått låna av släkt och vänner för att kunna betala hyran. För att värna rättssäkerheten och kvaliteten på handläggningen föreslår mer pengar till . Vi vill dessutom införa en garanti som innebär att den försäkrade ska ha rätt till beslut eller ersättning . Dessutom säger vi att dröjsmålsränta ska betalas om man får vänta än en månad, och får man vänta mer än vill vi att ett skadestånd ska utgå som lite plåster på såren. beräknas tusentals människor bli utförsäkrade ur sjukförsäkringen. befinner vi oss i början av en lågkonjunktur som förväntas bli långvarig. Regeringen saknar beredskap inom arbetsmarknadspolitiken, och många kommer att hänvisas till kommunernas socialkontor. Regeringen borde därför, om inte annat med anledning av den stigande arbetslösheten, ta time out eller, för att använda ord, bevilja moratorium och stoppa alla utförsäkringar ur sjukförsäkringen och se över regelverken. Annars riskerar vi en massutslagning av människor. Och kan vi snacka om utanförskap! avvisar alla besparingar i sjukförsäkringen. Ingen människa blir friskare av fattigdom. är på väg mot ett system med grundtrygghet där de som har råd får komplettera med privata försäkringar. Att reparera och förbättra sjukförsäkringen måste därför vara en högt prioriterad fråga för alla som värnar om välfärdssamhället. Jag står förstås bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 28. Här i påsen har jag några pepparkakor till alliansen. Helst skulle jag vilja skicka en stor pepparkaka till statsrådet . Ni vet väl vad man blir av att äta pepparkakor, så jag hoppas att ni äter många och skänker en tanke till alla dem som får sitt utförsäkringsbesked . (Applåder) I detta anförande instämde (). 143 (): har regeringen i en farlig fart infört nya regler och principer för socialförsäkringen i . Det börjar vi nu se konsekvenserna av. Som vi har hört kommer 76 000 att ha varit sjukskrivna längre än . Det är den magiska gränsen då det ska prövas mot hela arbetsmarknaden, inte bara mot det arbete man har, om man har arbetsförmåga. Har man arbetsförmåga inom en annan bransch måste man söka det jobbet och avsluta sjukskrivningen. Den investering man har gjort i en utbildning blir helt plötsligt inte längre värd något. Hur ska det lyckas för , , och alla de andra som hamnar i den här situationen? Hur lätt blir det för dem att få ett nytt jobb när varslen duggar tätt och arbetslösheten ökar? Inte nog med att regeringen har lyckats åstadkomma en jobbkris och att vi befinner oss i en finanskris, nu blir det också en trygghetskris. De som har varit sjukskrivna längre har knappats ett bättre utgångsläge än dem som har blivit varslade och arbetslösa. , och får dessutom en skattehöjning på köpet från den moderatledda regeringen. Inget jobb, inget jobbskatteavdrag. Jag ska be att få läsa högt ur en arbetsförmedlares dagbok från . pratade jag med en man som beskrev det så här: Först så tänker ni den där ska jag sparka ned, och när jag redan ligger där sparkar ni lite extra i ryggen så att ni är säkra på att jag är helt under isen. Han kommer att bli av med sitt arbete, han har gått ur a-kassan för han hade inte råd, alltså ska han leva på dag/minus skatt=3 200 kr månaden. Tanken att behöva gå till är så totalt skrämmande för de flesta människor. Inte ett skit kan jag göra åt hans eller andras situation, mer än förstå och lyssna. som arbetslösheten växer lavinartat ska dra in ersättningen till sjuka människor, och putta ut fler i arbetslöshet. Det flesta kommer , vart kommer dom då? Jo, till arbetsförmedlingarna i landet. Vi är erbjudna krisutbildning, men vad hjälper det???? Så skrev alltså en arbetsförmedlare i sin dagbok i går. Arbetsförmedlingens personal får krisutbildning. personal får möta alla förtvivlade människor. Jag förstår deras frustration. Ännu värre är det för alla de sjuka och arbetslösa som är förtvivlade. Sjukförsäkringen har inte fungerat bra. Men att nu när allt fler blir arbetslösa och vi är mitt i en finanskris utförsäkra människor ur sjukförsäkringen och skicka ut dem för att söka arbete på hela arbetsmarknaden är helt fel medicin. Det bygger på en människosyn som absolut inte delar. Målet för oss är självklart att få färre och kortare sjukskrivningar. För att nå det måste man jobba med folkhälsa och förebyggande arbete, inte skruva i ersättningsreglerna och införa tidsgränser för utsortering. När reglerna infördes kallades det en reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete. Det utlovades nya jobb med förbättrat stöd för återgång i arbete. Men vad har det blivit av det i praktiken? Det stod till och med i propositionen att man skulle återkomma med en extra proposition. Hur andra delar av regelverket faktiskt påverkar människor är det svårt att se. Jag hade kontakt med i går. Där saknas statistik för vad som har hänt med de 6 000 personer som ansökte om fortsatt sjukpenning, det vill säga att få behålla i ersättning och att slippa att sjukpenningen upphör . vet att 2 000 personer har fått sin utbetalning. Vad gäller de resterande 4 000 vet man inte om de har fått avslag eller om de väntar på besked. kan inte följa upp det i sitt datasystem. Det är högst anmärkningsvärt att man inför regler som man inte kan följa upp. Det är dock inte främst som ska lastas för detta utan regeringen. Mitt i den stora omorganisation, neddragning och förändring som sker på inför regeringen ett antal nya regler som ska förhålla sig till. Det är inte underligt att det är kaos. Regeringens budget , som vi diskuterar utifrån det betänkande vi har här, är skriven under ett helt annat arbetsmarknadsläge än vi nu ser. Den budgeten byggde på en mjuk inbromsning. handlar det snarare om en tvärnit. I budgetmotion presenterade vi åtgärder som syftade till att underlätta inbromsningen i konjunkturen och den vikande arbetsmarknaden. Efter det har vi lagt fram ytterligare en motion för att möta det rådande konjunkturläget. Vi har givit förslag på åtgärder omfattande 10 miljarder . Vi menar att dessa åtgärder är nödvändiga för att mildra effekterna av konjunkturläget. Vilka är det som drabbas hårdast när vi går i sådant här läge? Jo, det är de sjuka och arbetslösa. Vi föreslår bland annat höjningar av statsbidragen till kommuner och landsting, just för att undvika att varsla undersköterskor och dagispersonal. Ett krispaket till fordonsindustrin klämde regeringen fram till slut, men mer pengar till kommuner och landsting har ni inte givit trots radikalt förändrade förutsättningar. är fortsatt starkt kritiskt till de kraftiga förändringar regeringen gjort i dagens socialförsäkringssystem. Reformer har införts i ett snabbt tempo drivet av ideologi. vill ha ett helt annat socialförsäkringssystem. Vi vill ha ett samlat system som kan återge förtroende. Vi kallar det arbetslivstrygghet. Det har ni hört här i kammaren. Vår utgångspunkt är att ett trygghetssystem måste vara enkelt och överskådligt. Enskilda människor ska veta vad som gäller och vart man kan vända sig den dagen man behöver när man blivit arbetslös eller sjuk eller tillfälligt har för låg inkomst för att klara sig. Byråkratin och administrationen ska vara minimal genom att myndigheterna är organiserade så att de kan ha en helhetssyn och ge förutsättningar för individen att komma tillbaka. Vårt förslag går i huvudsak ut på att människor ska kunna vända sig till ett och samma ställe, oavsett orsaken till att man inte kan arbeta. Med den a-kassa vi har kommer otryggheten att öka ännu mer. Det hänger ihop. Det är mindre viktigt att försöka dela in människor i fack beroende på om det är sjukdom eller arbetslöshet som är huvudproblemet. Människor behöver hjälp att komma tillbaka. I den akuta situation som vi befinner oss i behövs det åtgärder som kan få effekt . Arbetslivstrygghet är något som jag anser att vi måste jobba med . Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen som vi har hört talas om så trodde jag att vi skulle få besked om . Ni kanske kan ge oss det i debatten. Har den möjligtvis också hamnat i någon sorts tvärnitsbroms eftersom man har haft annat för sig? Jag tycker att ni ska trycka på bromsen, inte när det gäller den parlamentariska socialförsäkringsutredningen utan bromsen för det som kastar ut fler människor i arbetslöshet, kastar ut människor ur socialförsäkringssystemet. Det var dålig tajmning när ni införde det, som sade tidigare. Det blir ännu mer fel att göra det nu mitt i brinnande lågkonjunktur. Inse att era sjukförsäkringsregler slår ännu värre i det konjunkturläge vi befinner oss i . Deltidsreglerna att få stämpla i max och de nya sjukförsäkringsreglerna gör tillsammans att människor kommer i det verkliga utanförskapet, det vill säga helt utanför socialförsäkringssystemet. Vi behöver ha ett moratorium inför sexmånadersregeln. Jag fattar gärna den hand som sträckte ut. Jag hoppas att partierna på den borgerliga sidan också kan göra det ni som har pratat om en politik som skulle kunna leda till socialförsäkringar för arbete och mindre ohälsa. Jag hoppas att ni också är beredda att fatta den handen och diskutera socialförsäkringar så att vi kommer till en bred lösning. Ni kanske vågar presentera en parlamentarisk socialförsäkringsutredning. Jag hoppas att ni tar upp den frågan och svarar på den i era inlägg. 144 (): I partiledardebatten använder statsministern ord som varaktighet och långsiktighet. Han säger att det finns en kraft i . Vi tror på människor, säger han. säger att vi förstör trygghetsförsäkringarna. Det är en talande skillnad. Jag riktar in mig på skillnaden i inställning mellan dessa två. I ena fallet är det en vilja att återge människor framtidstro och makt över sina liv. I det andra är det en betoning på omhändertagande. Socialdemokratin lovar en så kallad trygghet för inkomster upp till 36 000, inte bara sjukpenning, som är grundregel nu med flera undantag utan sjukpenning hur länge som helst utan bortre tidsgräns. Det låter väl fantastiskt i stort sett lika bra betalt vare sig du arbetar eller inte. Den som är ansvarsinriktad frågar sig: Varifrån kommer pengarna? Svaret är att välfärdssystemet för social trygghet finansieras av socialavgifterna. Vad är socialavgifter? Det är ett procentuellt påslag på den lönesumma som arbetsgivarna betalar in. Det är bra att hålla det i minnet när löftena om höga bidrag strös ut från ymnighetshornet.