prot · GW0938 · 2008-11-28 00:00:00 — 1 § Aktuell debatt: Kvalitetskontrollen i privatdriven äldreomsorg 1 (): Vi socialdemokrater har begärt den aktuella debatten mot bakgrund av att vi vill diskutera kvalitetskontrollen i den privat drivna äldreomsorgen. Låt mig först tala om vad debatten inte handlar om. Den handlar inte om rätten för pensionärer att välja inom äldreomsorgen. Den möjligheten måste öka. Debatten handlar inte heller om ifall privat driven eller offentligt driven äldreomsorg är bättre än den andra. Det vet ingen av oss, och det skiljer sig väldigt mycket. Debatten handlar om en väldigt viktig fråga, nämligen: Har samhället kontroll över den kvalitet som äldre kan förvänta sig att få inom äldreomsorgen i de delar som inte har den offentliga insynen, det vill säga de som är drivna av privata entreprenörer? har undersökt frågan och svar på frågan är: Nej, samhället har inte tillräcklig kvalitetskontroll över privat driven äldreomsorg. Därav denna debatt. 2 Statsrådet (): Inför en bilbesiktning känner en del oro, andra tillförsikt. För egen del tycker jag att det är bra att få kontroll och få ett utlåtande om eventuella brister och problem. På samma sätt välkomnar jag granskning. Men jag kan konstatera att det är till största delen den förra, socialdemokratiska regeringens bil som har granskats eftersom granskningen begränsats . Alliansregeringen har sedan tillträdet bytt ut och förbättrat åtskilligt på bilen och sett till att vi alltid gör en säkerhetskontroll både före och efter avfärd. När regeringen tillträdde hade av samtliga personer med hemtjänst denna tjänst utförd i enskild regi. Motsvarande andel på särskilda boenden var . Utvecklingen mot fler alternativa utförare har pågått utan att föregående regeringar har brytt sig om att ta fram en passande lagstiftning eller effektiva verktyg för insyn, uppföljning och kontroll. För att nu fortsätta att använda mig av bilmetaforer gäller dagens debatt inte bara själva besiktningen utan också vem som ska köra bilen och vem som ska få utse chauffören. För oss i alliansen är det en självklarhet att de äldre måste få bestämma själva. Och oavsett vad sade här sade faktiskt hela vänstersidan nej till den möjligheten för äldre. Utvecklingen mot fler alternativa utförare är i allt väsentligt positiv. Äldreomsorgen behöver öppnas för nytänkande, mångfald och valfrihet. Det gagnar framför allt de äldre, som får fler utförare att välja mellan och som kan välja bort när man inte är nöjd. Det gagnar också medarbetarna i äldreomsorgen, som får fler arbetsgivare att välja mellan. Det gagnar också äldreomsorgen i stort, eftersom en större mångfald av utförare fungerar som ett förändringsinstrument för att ge större utbud och högre kvalitet. Men de positiva konsekvenser som följer av mer valfrihet och fler utförare är beroende av goda utvärderings- och kontrollsystem för att tjäna oss väl. Jag vill därför understryka att oberoende av vem som ger äldreomsorgen ska den enskilda äldre och hans eller hennes anhöriga alltid kunna känna fullt förtroende för att verksamheten är av god kvalitet och att den bedrivs i enlighet med gällande lagar, förordningar och föreskrifter. Min utgångspunkt som äldreminister är att regelsystemen ska vara så lika som möjligt för offentliga, för privata, för ideella idéburna och för kooperativa verksamheter. Låt mig inledningsvis slå fast de grundläggande villkor som gäller för all äldreomsorg. För det första: Socialtjänstlagens krav på god kvalitet gäller alltid, oberoende av vem som är utförare. Av den så kallade kvalitetsparagrafen, socialtjänstlagen 3 kap. 3 §, framgår att insatserna ska vara av god kvalitet, att det ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet och att kvaliteten ska utvecklas och säkras systematiskt och fortlöpande. Dessa lagstadgade kvalitetskrav gäller alla utförare och kan inte avtalas bort eller bortses från med hänvisning till att dessa kvalitetskrav saknas i avtalet. För det andra: När kommunen som huvudman för sluter ett avtal och låter någon annan utföra kommunens uppgifter förblir verksamheten en angelägenhet. Kommunen har det yttersta ansvaret för verksamheten. Jag kan konstatera att det med dessa två delar redan finns en lagstiftning på plats som garanterar samma kvalitetskrav i all äldreomsorg. Vad vi nu arbetar med är att förbättra verktygen för att utveckla, granska och kontrollera kvaliteten i äldreomsorgen. Sedan regeringen tillträdde har de här frågorna getts hög prioritet. Jag vill nämna några av de viktiga åtgärder som regeringen har vidtagit. För att kunna följa upp och jämföra insatser inom all äldreomsorg har regeringen gett i uppdrag att i samarbete med Kommuner och Landsting utveckla ett nationellt system för öppna jämförelser av kvalitet, kostnader och effektivitet. Äldreguiden finns på plats . För att tydliggöra rättsläget och underlätta för kommuner som vill öka valfriheten för den enskilde träder en ny lag, LOV, lag om valfrihetssystem, i kraft . Det är en lag som skapar konkurrens om kvalitet i stället för om pris. 181 kommuner har anmält intresse. För att underlätta kommunernas arbete med förfrågningsunderlag och avtal ska respektive genomföra informationsinsatser och ta fram vägledning för upphandlingar. Kommuner och Landsting ska ge råd och stöd, bland annat i juridiska frågor, till kommuner som ska införa valfrihetssystem, exempelvis om hur avtal skrivs. Regeringen kommer också att reformera tillsynen av för att den ska bli ett effektivare verktyg som ser till att lagar efterlevs. Tillsynen av ska samordnas med tillsynen av hälso- och sjukvården hos . En fråga som särskilt tar upp är yttrandefriheten för personalen inom privat omsorgsverksamhet. Det så kallade meddelarskyddet inom enskild verksamhet utreddes av den tidigare, socialdemokratiska regeringen. Man valde att inte gå vidare med något förslag, då remissinstanserna var kritiska. Jag utesluter dock inte att frågan kan behöva ses över igen. Det finns dock inte något hinder för en kommun att avtala med den privata, ideella eller kooperativa arbetsgivaren om skydd mot efterforskning och repressalier för dennes anställda. Enligt nya föreskrifter för lex ska också en enskild verksamhet informera socialnämnden både när en anmälan om ett allvarligt missförhållande har tagits emot och också när en utredning med anledning av en anmälan har avslutats. Detta är alltså nytt. Jag vill dessutom understryka att lagen om skydd för företagshemligheter inte hindrar personal från att avslöja allvarliga missförhållanden på arbetsplatsen. I sådant fall gäller lex . arbetar vi i anslutning till beredningen av betänkande också med eventuella förändringar i lex . Exempelvis kan möjligheten för personal inom såväl enskild som verksamhet att göra anonyma anmälningar enligt lex direkt till tillsynsmyndigheten behöva förtydligas ytterligare. Det är angeläget att frågor om kvalitet och insyn i äldreomsorgen uppmärksammas. Vi ska ha bra kontrollsystem. Regeringen har till skillnad från tidigare regeringar tagit dessa frågor på stort allvar. 3 (): Den borgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten i och i många kommuner har satt i gång en massiv privatisering av äldreomsorgen. Det är självklart så att äldreomsorg inte alltid bedrivs bäst i regi. Det är inte heller självklart att det alltid blir bättre av att man privatiserar. Den ideologiskt drivna omfattande privatiseringen inom äldreomsorgen kommer att skapa stora problem. I vissa kommuner där det tidigare fanns avtal om kollektivavtal och meddelarskydd för personalen när man avtalade med privata entreprenörer har man med en borgerlig majoritet tagit bort dessa avtal. Trots vad säger om att lagen och kvalitetskraven gäller lika i privat och offentligt driven äldreomsorg så är det är personalens villkor olika. Personalen är den viktigaste faktorn för kvalitet. Personalen är det man har att lita till när man inte längre själv klarar vardagliga sysslor och att ta hand om sig själv och viktiga funktioner kring sin hygien och vård. Alla som får hjälp, stöd och vård inom äldreomsorgen måste kunna lita på att ingenting annat än kvaliteten får vara det som styr. Det får aldrig vara så att företagets intressen går före kvalitetsintressen för vårdtagare. är det så att om man arbetar i en offentligt driven äldreomsorg har man ett grundlagsskyddat meddelarskydd. Man har alltid rätt att uttala sig om villkoren. Det behöver inte vara allvarliga missförhållanden. Man har rätt att delta i debatten om kvaliteten i äldreomsorgen. Man behöver aldrig vara rädd för repressalier eller att någon ska efterforska ifall man framträder anonymt. Jag menar att det är ett oerhört stort värde att de som arbetar direkt i äldreomsorgen kan medverka fritt i debatten om äldreomsorgen. Men när man arbetar i en privat driven verksamhet finns det frågetecken kring detta, dels därför att meddelarskyddet inte är grundlagsskyddat och inte finns inom privat driven verksamhet, dels är det så att man inte ens har skrivit in det i många avtal, även om det givetvis är ett svagare skydd än ett grundlagsskydd. Även om det är så att lex gäller i all verksamhet ska man som privatanställd kunna bedöma om det är ett så allvarligt missförhållande att det är ett lex Sarah-ärende. Om det inte är det har man en lojalitetsplikt gentemot sin arbetsgivare och gentemot företaget som gör att man kan bli dömd i Arbetsdomstolen om man uttalar sig. Det är ett orimligt stort krav att lägga på enskilda anställda att de ska avgöra i förväg huruvida det är ett lex Sarah-ärende eller inte. Det är en onödig inskränkning av den nödvändiga debatten om kvaliteten i äldreomsorgen att inte uppmuntra personalen som arbetar direkt i verksamheten att delta i debatten och använda sina erfarenheter för att berika diskussionen om hur vi ska utveckla kvaliteten inom äldreomsorgen. När har granskat hur samhällets kontroll ser ut är det just meddelarskyddet för personalen som man tydligt trycker på. Det vi här får höra om att det är möjligt att det kanske kan bli anledning att se över detta är långt ifrån tillräckligt. , du är ansvarig för att driva fram en utveckling med en mycket snabb privatisering av stora delar av äldreomsorgen. Det behöver inte leda till sämre kvalitet. Men när man gör det är det rimligt att man också tar ansvar för att det finns en kvalitetskontroll som är anständig för den verksamheten och den stora förändring som man driver fram. Det är bara sedan vi här i hade att behandla den så kallade LOV, lagen om valfrihetssystem. Där hade du chansen att skriva in krav om att det i alla fall i avtalen skulle finnas med meddelarfrihet och meddelarskydd. Det valde du dock att inte göra. Det finns alltså mycket mer att kräva av regeringen. Det är synd, , att du inte riktigt har förstått att det är och inte . Ditt anförande här är nästan ordagrant vad du sade i interpellationsdebatten för exakt sedan. Det här är en för viktig fråga för det. Kom in i debatten, lämna manus och svara på frågorna! När får personalen meddelarskydd? I detta anförande instämde (), () och (). 4 (): Först vill jag som företrädare för säga att jag är positiv till revisionsgranskningar. Jag ser det som gratis hjälp att hitta brister i verksamheten. Den granskning som har gjort och som vi debatterar sträcker sig till i huvudsak 2007. Därtill har en granskning gjorts av elva länsstyrelser 20072008. Således ligger största delen av ansvaret för bristerna på den förra socialdemokratiska regeringen. Det måste tydliggöras att granskningen endast omfattar statens styrning av kvalitet i privat äldreomsorg och har således inget med kvaliteten i själva omsorgen att göra. Anledningen till att man gjorde granskningen var att andelen äldre som bor i privat driven äldreomsorg ökade från . För hemtjänst ökade motsvarande andel från . Granskningen är till största del gjord innan den nya alliansregeringen hunnit påbörja sin egen granskning och sätta in åtgärder, vilket inte på något sätt framgår av rapporten. Så långt torra fakta. i majoritet då Socialdemokraterna, vid varje val gick i opposition mot sin egen politik och lyckades få väljarna att tro att man skulle göra något åt kvaliteten i äldreomsorgen utan att faktiskt göra något kände väljarna sig grundlurade och förtroendet för äldreomsorgen minskade. Anledningen till att man inte gjorde något var att man inte hade några nationella jämförelser och därför inte visste vilka kvalitetsförstärkningar som behövdes. är vänsteralliansen äntligen i opposition. Det vänsteralliansen inte lyckades åstadkomma i majoritet vill man nu lasta över ansvaret för på alliansregeringen. Det är inte seriöst. Alliansregeringen har sedan den tillträdde arbetat målmedvetet med att säkra systemen med hjälp av kontinuerlig tillsyn, kvalitetskontroll, utvärdering och uppföljning för att på så sätt identifiera bristerna och kunna avhjälpa dem. Det syns inte i . Som jag sade har andelen äldre som bor i eller får hemhjälp av privat driven äldreomsorg ökat. Detta är enligt vänsteralliansen uppenbarligen det största hotet mot de äldres trygghet och säkerhet. Har det aldrig slagit vänsteralliansen att det kan vara precis samma personal som ena dagen arbetar på ett offentligt drivet boende och tillsammans med sina arbetskamrater driver samma boende i egen regi? Det låter ganska tryggt, tycker jag. Det kan också vara ett större företag som driver boendet, ibland mycket bra de äldre trivs och är nöjda och ibland mindre bra. Då är det upp till kommunen att reagera och agera. Kommunen kan nämligen aldrig avsäga sig ansvaret för ett boende, oavsett om det är offentligt eller privat drivet. Socialtjänstlagens kvalitetsparagraf, där det sägs att det ska vara vård av god kvalitet, att det ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet och att kvaliteten systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras, gäller alltid. Kvalitetsparagrafen kan aldrig förhandlas bort. Den gäller alltid och utan undantag. Återigen vill jag betona att det är den statliga styrningen av kvaliteten som vi debatterar. Alliansen förordar kollektivavtal och yttrande- och meddelarfrihet, och det är upp till kommunerna att ställa kraven. Även om kommunen inte har tecknat avtal om meddelarfrihet och man som anställd utnyttjar meddelarfriheten i en privat driven verksamhet är det definitivt inte acceptabelt att bli avskedad för att man anmäler missförhållanden. Redan den gamla socialdemokratiska regeringen övervägde möjligheten att förstärka meddelarskyddet för privatanställda. Men efter omfattande kritik från remissinstanserna valde man att ingenting göra. I opposition är det lätt att glömma bort detta. Man kan naturligtvis fundera över vilken roll som meddelarskyddet spelar om man tittar på det senaste exemplet i , där man för övrigt hade s-styre fram till det senaste valet och hade en socialdemokratisk ordförande i nämnden. Det var ett kommunalt boende med både kollektivavtal och yttrande- och meddelarfrihet, men ändå var det ingen som anmälde tydliga kränkningar. Hur många exempel har vi runt om i små kommuner där alla känner alla, och man bor i samma radhusområde som sina arbetskamrater? Det ska till mycket civilkurage och mod för att anmäla, med risk för att bli utfrusen av arbetslaget. En annan sak som vänsteralliansen har svårt att acceptera är att äldre människor ska ha rätt att köpa tilläggstjänster av enreprenadföretaget, för det ska vara ett biståndsbedömt behov. Även om jag bedömer att mina behov är större än vad biståndsbedömaren tycker är det hennes eller hans bedömning som gäller. Hur många tycker för övrigt att de får alla sina behov tillgodosedda av biståndsbedömaren? Min mamma har slitit och arbetat och varit sparsam i hela sitt liv. Hon har inte haft någon hög lön och inte gjort några restaurangbesök eller utlandsresor. är hon nästan och för gammal för att resa ensam. Hon har allt hon behöver och köper inte mycket kläder. Hon bor bra och äter gott men gör inte av med sin pension. Men ni vill förbjuda henne att köpa det enda som hon tycker att hon har behov av, nämligen hjälp. Det är för mig helt obegripligt. Hur tänker ni i vänsteralliansen? 5 (): Vi människor har olika behov och önskemål. Vi nöjer oss inte längre med att bli serverade en lösning inom välfärdsområdet. Därför öppnar nu och övriga partier i alliansregeringen den offentliga sektorn på flera områden. Vi vill se en mångfald av vårdgivare inom vården och äldreomsorgen. Självfallet ska vi som enskilda individer tillsammans med nära och kära kunna göra våra egna val, forma vår tillvaro och fortsatt bestämma över våra liv. Många av oss kan och vill kunna jämföra olika inriktningar och olika boendeformer. Vi ska kunna känna trygghet i fråga om kvalitet, tillsyn och annat. Vi ska kunna känna trygghet oavsett om verksamheten drivs i , kooperativ, ideell eller privat regi. Vi vill ha förnyelse och stödja en fortsatt positiv utveckling av en mångfald av utförare. Vi tror på valfrihet och lyssnar på människor och inser att människors önskemål är olika. För oss är det mycket viktigt att vara lyhörda för vad som kan förbättras. Därför är bland annat , Statens styrning av kvalitet i privat äldreomsorg, värdefull. Granskningen är, som har påpekats, begränsad till i första hand åren 20032007. iakttagelser och kritik hänför sig i stor utsträckning till den tid då ansvarig minister hette . Det måste kännas besvärande för att hon och den gamla regeringen och stödtrupperna inom och bara lät det gå och inte gjorde mer för att tänka på kvalitet vid upphandling och vid avtalsskrivande med privata vårdgivare. Det är uppenbart lättare att vara radikal i opposition. är kvalitetsfrågorna högt prioriterade av regeringen. Ett omfattande arbete pågår kring förfrågningsunderlag, avtal, kvalitetskriterier och öppna jämförelser. rättas försyndelserna från den gamla regeringen till. De kommuner som valt kvalitetsupphandling vad får vi för ett fast pris? tänker på kvalitet. Upphandlingstillfället är viktigt. Personalens möjligheter att yttra sig är en annan viktig fråga. Jag tycker att kommunen absolut bör avtala med privata vårdgivare om skydd mot efterforskning. Enligt lex ska numera även en enskild verksamhet informera socialnämnden om allvarliga missförhållanden. Anonyma lex Sarah-anmälningar kan också göras. bör för övrigt, enligt min mening, dessutom skärpas. Den ska inte stoppas i byrålådan utan gå vidare till . Den gamla regeringen utredde meddelarskyddet utan att klara av att lägga fram något förslag. Det är lättare att vara radikal i opposition. Tillståndsgivning och tillsyn är centrala och tas också upp i . Även här pågår arbetet för fullt med att förstärka, skärpa och lägga över detta från länsstyrelserna till som redan har tillsynen över sjukvården. Den nya lagen om valfrihet, LOV, ger också stora möjligheter. Makten flyttas från tjänstemän och politiker till de gamla och deras anhöriga. I de kommuner som bestämt sig för att använda denna nya lagstiftning får man automatiskt tydligare avtal och kvalitetskrav. Det är märkligt att Socialdemokraterna och i har röstat nej till en så viktig lag. Vi behöver fler platser i särskilda boenden och fler varianter av boenden. Statens stimulansbidrag är en början och ett bidrag till det. Vi behöver satsa mer på kvaliteten, och vi bidrar från allianspartierna genom ett stimulansbidrag på för att ge stöd och underlag för att kunna arbeta med det. Vi har redan redovisat en lång rad åtgärder när det gäller vad som är på gång. Men vi kan aldrig känna oss nöjda förrän vi gjort allt som står i vår makt för att ge förutsättningar för bästa tänkbara kvalitet och trygghet i äldreomsorgen på de äldres egna villkor och enligt deras önskemål. Det har verkligen hänt mycket under alliansregeringens två första år. Vi är en bra bit på väg, och höga krav ska gälla oavsett om vården och omsorgen av äldre är offentlig, privat eller ideell. 6 (): Vilken äldreomsorg är bäst, offentlig eller privat? Det är en fråga som länge har stått i centrum för den politiska debatten i . Offentlig, hävdar en del med stort eftertryck. Offentlig äldreomsorg står för solidaritet och rättvisa. Privat äldreomsorg, säger en del lika kraftfullt och övertygande. Privat äldreomsorg står för nytänkande, kreativitet och effektivitet. Så har striden böljat fram och tillbaka under . Det har urartat till ett ideologiskt ställningskrig mellan vänster och höger i politiken. Mitt i det ideologiska stridslarmet som har varit så högt har de äldre glömts bort. Vi har glömt att fråga de äldre vad de tycker är viktigt. Är det allra viktigaste inom äldreomsorgen om äldreboendet är privat eller offentligt drivet? Jag har haft förmånen att besöka ett antal äldreboenden runt om i . Inte vid ett enda tillfälle har vare sig de äldre eller den personal som jag har pratat med sagt att den allt överskuggande frågan i svensk äldrepolitik gäller om äldreboendena ska vara privata eller offentliga. I stället tar människor upp frågor som handlar om resurser, personal, kompetens, ledning och styrning. Framför allt tar människor upp frågan att man vill bestämma mer själv, som äldre och som personal. behöver en ny äldredebatt. Det är dags att kliva upp ur de gamla ideologiska skyttegravarna. Det är dags för en ny äldrepolitik med de äldre i centrum. Socialdemokraterna har begärt dagens aktuella debatt utifrån en rapport som har presenterat. välkomnar den debatten. Men varför kommer det här engagemanget först nu? 19992006 ökade andelen äldre som bodde i särskilda boenden från i privata äldreboenden. ökade andelen äldre som hade privat hemtjänst från . Varför gjorde och hennes kamrater i den dåvarande regeringen ingenting åt de problem och brister som de nu är snabba att kritisera? Varför gjorde ni ingenting åt rätten till kollektivavtal? Varför gjorde ni ingenting åt rätten till meddelarfrihet? Varför gjorde ni ingenting åt den, som ni nu säger, bristande kontrollen i den svenska äldreomsorgen? anklagar alliansregeringen för snabba och omfattande privatiseringar. Det är inte något annat än hyckleri och dubbelmoral. Glöm inte bort att under huvuddelen av den period som har granskat satt Socialdemokraterna vid makten. Ytterst är granskning ingenting annat än en svidande vidräkning med en ogenomtänkt och principlös socialdemokratisk privatiseringspolitik. Det behövs reformer av den svenska äldrepolitiken. Jag tror att vi behöver reformer längs tre linjer. För det första måste vi ge mer makt åt de äldre och personalen i svensk äldreomsorg. Därför är den lag om valfrihet som vi antog tidigare så viktig. Den röstade naturligtvis Socialdemokraterna nej till. Därför är det viktigt med öppna jämförelser så att det är möjligt att jämföra olika former av äldreboenden. Och det är också viktigt att vi släpper fram den kreativitet och de önskemål om att själv bestämma som finns hos personalen. För det andra behöver vi en skärpt tillsyn av kvaliteten i den svenska äldreomsorgen. Regeringen förbereder ju en omfattande tillsynsreform där tillsynen ska flyttas från kommuner och länsstyrelser till . För det tredje tror jag att vi måste satsa på ökad kompetens i den svenska äldreomsorgen. Ofta sägs det, med all rätt tycker jag, att det behövs mer personal i den svenska äldreomsorgen. Men det handlar också om att vi måste ha rätt personal med rätt kompetens. kommer en utredning, den så kallade , att läggas fram. Den handlar om hur vi ska kunna ställa högre krav och förbättra kompetens och utbildning i svensk äldreomsorg. Jag tror att vi alla minns exemplet för när ett äldre par i som hade levt tillsammans hela sitt liv, på ålderns höst när de skulle flytta in på ett äldreboende fick reda på att de inte längre skulle få bo tillsammans. De skulle bo på två olika ställen i kommun. Det blev väldigt stor upprördhet kring detta och ett stort engagemang. Det här var tyvärr inte ett ensamt isolerat exempel. Runt om i välfärdsstaten fanns exempel på hur man trampade på de äldres integritet och rätt att bestämma själva.