prot · GW0950 · 2008-12-16 00:00:00 — som jag har sagt detta, låt oss också vara överens om och konstatera att det ständigt sker förändringar i djurhållningen och kunskapen om vilka behov som olika djur har och vilka sjukdomar som finns och hur de kan botas. För att ta hänsyn till ändringar i omvärlden och ny kunskap och erfarenhet som vi ständigt får är bestämmelserna i den djurskyddslagstiftning som vi har generellt utformade. De syftar till att täcka upp olyckor och andra typer av situationer. Den typen av lagstiftning som vi har på ganska många områden kallas för ramlagstiftning. Den är tänkt att kunna tillämpas på olika situationer utan att man för den skull kan reglera i lag allt som gäller saker och utrustningar som får användas, ålder och liknande för djur. Detta beror på att kunskapen förändras och ökas hos oss, och vårt förhållande till och användning av djur ändras över tiden. Då kan vi inte hålla på och ändra lagstiftningen . 139 (): Precis som ministern sade i sitt svar på interpellation får djur enligt 17 § djurskyddslagen inte användas vid tävling och inte heller tränas på ett sådant sätt att de utsätts för lidande. Det är, precis som ministern säger, otroligt tydligt. På samma gång kan man begripa att det är svårt att alltid göra rätt avvägningar och att det ibland blir fel när vi människor använder djur i våra egna syften. I den här diskussionen måste man väga in att det är stora pengasummor som florerar. När slaget står om stora pengasummor är det mycket viktigare och mer avgörande att det finns ett system som kan ge rättvisa och skydd. Om systemet brister är det i stora delar en politisk fråga. Hur uppdraget är utformat till har jag inte kunskap om, men jag hoppas att det inte stannar vid en arbetsmiljöfråga för veterinärerna utan att det gör det möjligt att efterleva 17 § djurskyddslagen även för tävlingshästar. På majoriteten av travbanorna som finns i finns kliniker som borde vara mer tillgängliga. Om man kommer fram till att banveterinärerna ska vara en djurskyddsvårdarresurs och att det finns välutrustade kliniker på banorna borde det också vara logiskt att dessa veterinärer skulle kunna vara utbildade i traumatologi och akutmedicin och ha tillgång till klinikerna. Det finns en del att göra. Det som också har diskuterats tidigare bland annat debatterade jordbruksministern och jag det är möjligheten att förbättra djurskyddet med hjälp av de avtal som skrivs mellan staten och Aktiebolaget och Galopp. Jag har förstått att det är på gång igen. Avtalet ska skrivas om vid årsskiftet. Min avsikt med att diskutera alla dessa områden inom travet och djurskyddet är att det går att tänka till och genomföra förändringar. Det är just det jag vill att ministern ska utnyttja hela sin ministerroll i detta arbete till. 140 Jordbruksminister (): Hur ska vi skydda djur när deras intressen kanske står i konflikt med andra intressen, till exempel ekonomiska intressen? Den konflikt som kan uppstå mellan djurskyddsintresset och ekonomiska drivkrafter vet jag, genom mina medarbetare, övervägdes redan den gången vår nuvarande djurskyddslagstiftning utformades. Jag har tidigare berört att djurskyddslagstiftningen drar sin gräns för vad som är tillåtet och otillåtet vid att djur inte får utsättas för onödigt lidande. Denna grundidé gäller för djur både när det ekonomiska intresset utgör ett av de grundläggande skälen till att man innehar djuret i fråga och självklart för andra djur, till exempel djur inom den vanliga animalieproduktionen. Naturligtvis gäller lagen också för tävlingshästar. Låt mig också på den punkten igen påpeka för att vi har fått en utredning om banveterinärernas situation. Vi ska under den kommande våren lägga fram en proposition som bland annat kommer att behandla förslag som finns i denna utredning. Vad beträffar avtal mellan staten och organisationer på området är de just nu föremål för överväganden. Såvitt jag känner till är de ännu ej klara och undertecknade. Av det skälet kan jag inte avslöja vad de eventuellt kommer att innehålla, men självklart för jag in de aspekter som ligger på mitt bord däribland djurskyddsaspekterna vid tävlingar med djur. 141 (): Precis som jordbruksministern säger ställer vi oss alla bakom att lagen ska gälla. hör vi talas om och ser att det finns brister. Där står vi. En del är detta avtal som omnämndes i den debatt vi hade i kammaren . Jag frågade jordbruksministern om att ställa krav på djurskyddet i kommande avtal mellan staten och trav- och galoppsporten. Jag fick ett svar om att de synpunkter som jag då framförde skulle ministern ta med sig i kommande diskussioner om ett nytt avtal. Jag utgår från att det sker. Jag hoppas att det leder till resultat. Det resultatet ska handla om att visa ansvar, vilket hästar, banveterinärer och den travsportintresserade befolkningen ska kunna kräva av riksdag och regering. Det är inte meningen att hästar under hård press ska få skador i munnen, lida av magsår eller pressas till något de inte är färdiga för. Trav är inte hästens naturligt snabbaste gångart. Ändå vill vi att de ska trava fortare och fortare utan att gå över till den snabbaste gångarten galopp. Vi använder checkremmar, tungband, huvudstång, jordbländare, pullburk allt för att hästen ska hållas i de vinklar som vi anser är viktigast. Hästarna drivs på med tömmar och spö, och de drar en sulky med kusk efter sig som de ska hålla balansen och helst vinna. Det är inte lite vi kräver. Jag tror att samhället utgår från att det är möjligt att leva upp till djurskyddslagen, och samhället och allmänheten kommer att utkräva att det finns en trovärdighet i att vi lever upp till att hantera djuren med omsorg även om det är fråga om travsport med höga insatser av pengar. Jag ser fram emot de förslag som är utlovade i den kommande propositionen. 142 Jordbruksminister (): Jag måste återigen påpeka, och poängtera, att utgångspunkten i den svenska djurskyddslagstiftningen är att djur ska behandlas väl. De ska dessutom skyddas mot onödigt lidande och sjukdom detta apropå diskussioner om utrustning och annat. Vi kan inte i lag specificera allt utan vi måste ha generella lagstiftningar. Detta beror på att utvecklingen är som den är, det vill säga ganska snabb på vissa områden vilket gör att nya saker kommer till och andra ibland försvinner. Därtill vill jag poängtera att håller på med en utredning om banveterinärernas situation. De kan göra en del saker på verksnivå och myndighetsnivå. Andra saker kommer vi att behandla i samband med den proposition som är under utarbetande just nu och som vi har för avsikt att lägga fram för under kommande vår. Jag förutsätter att vi i den propositionen kan komma med förslag så att vi kan enas om de här frågorna, för jag tror att vi alla vill våra djur väl. Vi vill att de ska prestera bra på olika och alla områden, för det är en av grunderna till att vi har djur. Då är det bara så enkelt att friska och sunda djur presterar bättre än djur som inte är friska och sunda. Allra sist: Avtalet mellan staten och travets organisationer är ännu inte klart. Det är ett sätt att föra in den här diskussionen i nu omdebatterad sport. Men det finns också andra tillfällen då jag gör det, eftersom jag har förmånen att träffa de här organisationerna i lite olika sammanhang. Tack för interpellationen! Det är en viktig fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2008/09:155 om samhällelig service över hela landet 143 Statsrådet (): har frågat mig hur det gått med upphandlingen av grundläggande betaltjänster för äldre och funktionshindrade och vad jag har vidtagit för åtgärder i saken, hur jag bedömer att framtiden ser ut för dem som bor i glesbygd och som inte kan ta sig till tätorten för sina bankärenden, även om tätorten ligger något närmare än från hemmet. har även frågat mig om jag är beredd att se till att beslutet om vilka orter som ingår i avtalet om tillhandahållande av betalningsförmedling och uttag av kontanter ändras så att det kan gälla i hela vårt land, inte enbart delar därav. Slutligen har frågat mig hur jag och regeringen kommer att agera för att säkerställa alla medborgares tillgång till rimlig samhällelig service oavsett bostadsort. Den grundläggande kassaservice som tidigare tillhandahållits av genom har ersatts av ett statligt åtagande. Det politiska målet är att alla i samhället ska ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser. Med grundläggande betaltjänster avses bland annat betalningsförmedling och uttag av kontanter. Dessa tjänster ska huvudsakligen tillhandahållas av marknadens aktörer. Det statliga åtagandet omfattar endast de orter och den landsbygd där behovet av grundläggande betaltjänster inte tillgodoses av marknaden. I dessa orter och områden har () genomfört en upphandling. Staten har också ansvar för att upphandla grundläggande betaltjänster för äldre och funktionshindrade i landsbygd, oavsett var man bor. I de orter och i den landsbygd som inte omfattas av upphandlingen får enskilda använda de betaltjänster som tillhandahålls av marknadsaktörer, till exempel av banker eller av dagligvaruhandeln. Den upphandlade servicen på orterna består av möjligheten att betala räkningar med kontanter och kort samt uttag av kontanter från kort och från plusgiroavi. Tjänsterna som är upphandlade i landbygdsområdena ger möjlighet att via lantbrevbäraren ta ut kontanter via plusgiroavi samt betala räkningar med kontanter. Efter att vi senast debatterade den här frågan har även upphandlingen för dessa tjänster till äldre personer och personer med funktionsnedsättning i landsbygdsområden blivit klar. I bägge fallen är det Icabanken och Kuponginlösen som PTS har tecknat avtal med. Inför upphandlingen gjorde PTS en omfattande behovsanalys inklusive en kartläggning av de orter och den landsbygd som skulle omfattas av upphandlingen. Som en del av detta arbete skickade PTS ut en enkät till alla länsstyrelser och regionala självstyrelseorgan med frågor om avstånd till service, antal boende i mindre orter och områden med mera. PTS har också inhämtat synpunkter och underlag från (), med flera. GBV:s och PTS analys visade att av befolkningen hade mer än 30 kilometer till närmaste bankkontor. Baserat på flera ytterligare faktorer har PTS bedömt att detta är en lämplig avståndsmässig avgränsning för upphandlingen. Jag finner inte skäl att ifrågasätta PTS bedömning, som enligt vad jag erfarit bygger på ett genomarbetat underlag. har beslutat att de grundläggande betaltjänsterna huvudsakligen ska tillhandahållas av marknadens aktörer. Statens ansvar avgränsas till att tjänsterna tillhandahålls på de orter och den landsbygd där behovet inte tillgodoses av marknaden. Som ansvarig minister anser jag att denna inriktning fortsatt ska gälla. Jag anser därför inte att det statliga åtagandet ska utökas till att omfatta hela landet, på det sätt som efterfrågar. Jag har full förståelse för att många är oroliga med anledning av den förändring som just påbörjats, och jag är angelägen om att det nya systemet kommer att fungera. Regeringen har också gett länsstyrelserna i uppdrag att bevaka att de grundläggande betaltjänsterna motsvarar samhällets behov. I länsstyrelsernas uppdrag ingår särskilt att bedöma tillgängligheten till tjänsterna både för äldre personer och för personer med funktionsnedsättning. Skulle det vid återrapporteringen visa sig att tillgängligheten i någon del inte motsvarar det statliga ansvaret kommer jag naturligtvis att överväga nödvändiga åtgärder. 144 (): Jag fick ett brev från organiserade i SPF på en liten ort i . Politiker och beslutande tjänstemän hur tänker Ni, är det endast inför val Ni vill att landsbygden skall leva. För många äldre sågar Ni av möjligheten få ut pengar till snus och lite annat, efter den 30/11 08 då upphör lantbrevbäringen att serva de gamla människorna utmed postlinjerna. Det är förvånande att ingen Svensk politiker har uppmärksammat det beslut som Post och tagit. Det är ett smart drag, brevbärarlinjerna behövs ej därefter, reklam och brev kan tidningsutbärarna ombesörja. Vi äldre åderförkalkade, sjukliga hade förväntat oss att servisen av lantbrevbäringen fått vara kvar tills vi dött, men icke. Ni beslutande unga friska med Kort och Datorer har beslutat den 30/11 servicen till LANDSBYGDEN försvinner för gott. Vi får säkert skylla oss själva eftersom vi inte anammat korthysteriet och datorbruket. Många äldre har varken ork eller förmåga att ta sig till bankautomater eller betala över datorn. Det här är ett brev från några pensionärer i . Jag tror att det är många som är äldre och bor på landsbygden som känner så just . Det finns flera saker i det svar som ministern ger som förvånar mig lite. Men jag skulle ändå vilja börja med det som handlar om upphandlingen och servicen på orter, där ministern anammar det som är verkligheten. Det är alltså delar av dagligvaruhandeln små Icabutiker ute i glesbygden, bensinmacken via Kuponginlösen och så vidare som kommer att tillhandahålla de här tjänsterna. Det är bra. Det kommer att vara en utveckling för vissa de som bor i de här byarna, de som har möjlighet att ta sig dit och där det finns allmänna kommunikationsmedel. Men det ser så olika ut i , och det är det som är bekymret. Det är också det som är problemet med de . Det är de facto så att det inte finns någon i , söder om , som har fått möjligheten att efter ta ut kontanter via betalservice om man bor i landsbygden. Det som ministern hänvisar till i sitt svar gäller dem som av någon anledning bedöms ha ett behov, såsom handikappade eller personer . De har fått sina behov tillfredsställda med den senaste upphandlingen, vilket är bra, men för de människor som inte omfattas av detta finns bekymret kvar. Det sägs i svaret att PTS gjort en analys och att endast är av befolkningen inte omfattas av upphandlingen. Utifrån detta har man tagit fasta på att om det handlar om mindre än ska man inte få ta del av tjänsterna. Är det inte lite märkligt? Det blir på något sätt marknaden som får bestämma. De som är mest behövande, kanske just dessa , stänger man alltså ute. Jag vill minnas från utredningen att ungefär 175 000 medborgare i skulle vara i behov av tjänsten. 145 Statsrådet (): Jag tror att det är viktigt att vi backar tillbaka lite grann. Först och främst är det inte marknaden som bestämt detta, utan det handlar om människor som valt bort till förmån för annat betalningssystem bank, autogiro eller Internet. Det gäller landsbygd såväl som tätort, vilket är viktigt att inse. Lantbrevbärarservicen har tappat av det som tidigare berörde betaltjänsten. Återigen är det viktigt att se varför vi i denna kammare haft debatter om . Färre och färre efterfrågade den servicen och den blev i sig dyrare och dyrare, vilket naturligtvis resulterade i att människor valde bort att betala räkningar via den eller att använda den på annat sätt. Per räkning skulle man i så fall få betala medan man kanske hade samma årskostnad för att hantera hela sin bankservice på annat sätt eller använda autogiro. Låt oss därför ha med oss den verklighetsbilden. Det handlar om kostnader och utveckling. har följt utvecklingen , vilket jag tror att också vet om. Frågan har hanterats i med anledning av att ändrat struktur genom att servicen förändrats och lagts ned. Det är bakgrunden till att denna upphandling nu skett. Avslutningsvis vill jag säga att det är viktigt att jag och är tydliga inför människor som bor på landsbygden. Lantbrevbäringen finns kvar. Låt oss därför vara tydliga med att det är betalsystemen som haft med att göra. Brevbäraren kommer att fortsätta att ge den servicen, men på Icas uppdrag, på de orter som är upphandlade. Där har i allra högsta grad varit aktivt i att göra den geografiska begränsningen. Det har gjorts inte för att i förlängningen skapa frustration och ge sämre service till människor utan för att skapa bra förutsättningar för marknaden så att den har ett geografiskt område där den kan utveckla alternativ och ta över de tjänster som logiskt kan finnas i till exempel en Icabutik eller i annan form av service. Post- och och avståndsbedömning handlar om att skapa bra förutsättningar så att marknaden utvecklar alternativ till service. 146 (): Jag blir inte riktigt klok på det som ministern säger. Ministern ägnar åt det historiska. Jag har sagt det tidigare i talarstolen, och jag säger det till ministern igen: När det gäller kassatjänstservicen och den förändring som skett, att det är färre människor som använder kassatjänstservice, är vi överens. Det finns inte så stor efterfrågan. Därför fanns det behov av att göra en förändring vad gäller den biten. Det var en process som påbörjades under förra mandatperioden, och vi var med på den resan, men det är inte det min interpellation handlar om. Kan vi lägga detta bakom oss? Vi är nämligen helt överens om de bitarna, vilket jag också sade i mitt första inlägg. Det är bra utifrån den förändring som skett med kassatjänstservicen när den lagts ned. Det är fler som har möjlighet att på ett enklare sätt få tag i kontanter, men det rör sig om dem som har bil, tillgång till allmänna kommunikationer, kan gå och röra sig och inte bor ute på rena landsbygden. Det är det som är skillnaden. Vad gäller att lantbrevbäringen finns kvar handlar min fråga inte om det. Jag vet att den finns kvar, och det vet också de olika pensionärsorganisationerna, precis som de känner till det i länsbygderåden, i och så vidare. En fråga man kan ställa till ministern, utifrån att denna undersökning gjordes tillsammans med och länsstyrelserna, är: Blev även länsbygderåden och pensionärsorganisationerna tillfrågade om tillgänglighet och hur de såg på den? Det var det jag avsåg med min fråga om marknaden. Ministern sade nämligen i slutet av sitt förra inlägg att det är marknaden som utvecklar alternativen. Tänk att jag inte tror att marknaden kommer att utveckla alternativen för det lilla antalet, de ! Det är vad ministern hänvisar till i sitt svar, att av befolkningen har mer än 30 kilometer till närmaste bankkontor. Med andra ord är de inte så viktiga. Jag påstår att det kanske är just denna lilla andel som har störst behov av att få möjlighet till betalservice i sitt hem beroende på åldrandet eller på det som pensionären från skriver, nämligen att de inte har kort och inte har dator. De känner kanske inte att de orkar lära sig detta nya. Det är där bekymret finns när ministern inte lyssnar och förstår. Jag hade annars tänkt säga att det i alla fall var positivt att ministern har förståelse för att många känner oro med anledning av dessa förändringar, men om ministern inte har förstått vad människor på landsbygden är oroliga för när de bor närmare än till närmaste bank som bank betraktas även en Icabutik eller bensinmack kan jag inte säga det. På landsbygden läggs dessutom lanthandlar ned. Det pågår också en mackdöd runt om vi vårt land, något som bara börjat efter vad vi kan förstå av de signaler vi får. Det betyder att det som skulle vara en eventuell möjlighet till bank en lanthandel, en liten Icaservicebutik, en eller en mack kan vara borta och därmed förändras också landskapet totalt. Men då är upphandlingen redan gjord. 147 Statsrådet (): Det är oerhört viktigt att jag förtydligar just historien eftersom information är svårt. Den är till och med så svår att det går rykten om att lantbrevbäringen ska läggas ned. Därför är det mycket viktigt att jag ger bakgrundshistorien. Jag förringar inte de av befolkningen som har till en bank eller motsvarande. Däremot är det avgörande och viktigt att inte alla människor som bor på landsbygden har använt sig av . Låt oss ha ett perspektiv på svensk landsbygd. Vi vet att människor också hanterar andra moderna system. Det gäller likaväl girobetalningar som andra kopplingar till bankväsendet. Det är inte så att alla på landsbygden därmed efterlyser . Då hade inte efterfrågan på lantbrevbärarservicen minskat på detta sätt. Det system som har varit är ett dyrt system. Det är en faktor i ett förändringstryck. Jag kommer därför att fortsätta att beskriva hela historien. Det är naturligtvis så att snarare vill förstärka oron i förändringen än att vara aktör i att skapa bra förutsättningar för att det ska bli bra service. Jag är också mycket medveten om att all typ av förändring skapar oro. Jag har oerhört stor respekt för detta. Det är därför oerhört avgörande att följa den förändring som skedde för de äldre och funktionshindrade . Det handlar om att göra utvärderingar och ständigt vara informerad om hur förändringen utvecklas. Det åligger att följa detta. Det finns aldrig något som är hugget i sten. Det är oerhört tidigt i en förändring att här och peka ut att det inte skulle växa fram marknader och marknadsalternativ. Det är viktigt att se de möjligheter det finns på landsbygden där man har olika ben att stå på. Man skapar därmed en ny form av service. 148 (): Jag vill börja med att säga till att jag inte alls är ute efter att förstärka oron. Jag är tvärtom ute efter att föra talan för en liten grupp som kanske inte alla gånger orkar eller har tillräckligt med kraft för att nå fram med sina synpunkter. Jag kan inte låta bli att tänka på jag kanske har fått 10 000 e-brev om en helt annan fråga, nämligen fildelning. Det är olika grupper som på olika sätt har en möjlighet att visa sin åsikt. Det är därför som jag intresserar mig för den här frågan. Jag tycker också att den är viktig utifrån detta: Det politiska målet är att alla i samhället ska ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser. Det är där hela kärnan ligger om man bor på landsbygden och har svårt med allmänna kommunikationer. Bussar går lite si och så ute på landsbygden, och det finns inte tåg överallt i hela vårt land. Alla har inte körkort. En del orkar inte köra bil efter en viss ålder och när vissa sjukdomar har trätt in, och de behöver inte ha fyllt för att hamna i den situationen. Jag driver därför den här frågan och försöker att föra talan för dem som känner sig drabbade. De känner att de har tappat en möjlighet till service som de hade fram till . Ministern säger att vi måste ha kunskap om och hyfsat veta hur det är för dem som bor på landsbygden. Jag kan upplysa ministern om att jag själv bor på glesbygden. När jag handlar på kommer människor och berättar om sin mamma som kanske bor ute på landsbygden och som inte har möjlighet att få del av betalservice. 149 Statsrådet (): Jag lever också mitt i den landsbygd och verklighet som till dels består av äldre. Jag för också sådana samtal. Det är också viktigt att se hur svårt det är att nå fram med en rättvis information. Det är svårt i ett skifte till en ny service att få det att fungera smidigt per automatik. Jag är den första att tycka att det är oerhört allvarligt att saker och ting inte har upphandlats exakt vid den tid som det skulle göras. Här har det funnits att göra det. Det har skapat onödig oro när den här servicen måste fasas in. Det kommer naturligtvis att vara trubbigt och stökigt för många. Jag är den första att beklaga att så sker . Det är jag mycket medveten om. Mitt uppdrag är nu att mycket tydligt följa detta. Ambitionen är att skapa en bra och förnyad service för alla människor i det här landet. De som bor på landsbygden och har funktionshinder är berättigade till denna service, som jag inledningsvis sade. Jag kommer mycket tydligt att följa detta, och har det som uppgift. Allt det sker i syfte att skapa en bra service. Den kommer inte att vara exakt likadan som tidigare, för det är den inte. Men det ska fortsatt vara en bra och tillgänglig service även för människor på landsbygden. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 16 § Svar på interpellation 2008/09:165 om slopandet av skattemärket 150 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att gå vidare och slopa skattemärket på fordon och om så är fallet hur jag avser att agera så att de risker som remissinstanser har pekat på minimeras.