prot · GV09100 · 2008-04-22 00:00:00 — Om vi bara skulle använda lite av dessa pengar till att satsa på fler aktörer skulle vi komma så mycket längre. Bemanningsföretagen tror jag kommer att spela en allt viktigare roll på en mer flexibel arbetsmarknad. Bemanningsföretagens omsättning ökar, och det märks bland annat av att branschen nästan har fördubblat sin omsättning . I går besökte jag flera aktörer som arbetar med att få personer med funktionshinder ut i arbetslivet. Ett sådant företag var . De har startat en verksamhet i syfte att hitta arbete åt personer med synskada och/eller rörelsehinder. Det är ett bra exempel på specialinriktat stöd till särskilda grupper. De blir arbetsförmedlare som kan just den här gruppens behov av stöd, och de ser möjligheter, inte hinder. Men vi skulle kunna göra detta i mycket större skala än vad som sker om man hittar de rätta incitamenten. Jag tror att vi behöver se oss omkring och hitta nya vägar för att få fram de nya jobben och de jobb som funktionshindrade också kan vara med och utföra. Vi behöver se till att fånga upp de företag och arbetsgivare som vill ta ett större samhällsansvar. visade i går på ett av mina studiebesök att de särskilt välkomnar personal att jobba för dem på intern entreprenad. De vill ge personer med funktionshinder arbete. De vill jobba med det som heter corporate social responsibility, alltså samhällsansvar. Det blir allt viktigare för olika företag. gäller det att fånga den goda trenden. Det finns företag som vill anställa personer med funktionshinder. Jag tror att Arbetsförmedlingen tyvärr inte riktigt klarar av uppdraget. Det är bråttom nu om vi ska få hjälp av högkonjunkturen. Vi ska få hjälp att förmedla jobben. Jag tror att vi behöver någon typ av klassificeringssystem för olika personer med olika behov. Därmed kan vi hitta olika aktörer. Jag hoppas och ser fram emot en mångfald av arbetsförmedlingar , och jag hoppas och tror att även statsrådet vill vara med och utveckla detta. Arbetsförmedlingen kommer naturligtvis att finnas kvar som en aktör, men precis som inom många andra områden tror jag att konkurrens gör att vi får en förbättring av innehåll, kvalitet och metodutveckling. Frågan till statsrådet är vad det finns för hinder för att vi får ännu fler aktörer än de som finns i upphandling. Vad är det som begränsar ministern vad gäller alternativa aktörer som komplement till det som finns i projektarbete? 125 (): Vid tidigare debatter och även här har jag lagt märke till att arbetsmarknadsministern har uttryckt sitt stora förtroende för de sociala företagen. Det är bra, för det synsättet vittnar om en insikt om att många personer med funktionsnedsättning genom de sociala företagen kan få möjlighet till jobb. De sociala företagen blir i många fall också något av en arbetsförmedling genom sina kontaktnät med företag och kommuner. Genom dem slussas många ut i arbetslivet. Jag vill här lyfta fram ett gott exempel nedifrån . Jag tänker på det sociala företaget i utanför . De har lyckats mycket bra med att få personer att gå vidare till jobb i närområdet. Att bli respekterad för den man är, bli bemött på ett korrekt sätt och få träffa en person och inte bara hänvisas till en jobbsökardator betyder mycket för varje arbetssökande. Det är på samma sätt med den arbetsgivare som kontaktar Arbetsförmedlingen när han eller hon söker lämplig arbetskraft. Det är viktigt med korrekt bemötande. Det känns väldigt bra att vår nuvarande regering har insett vikten av mångfald när det gäller att förmedla arbeten. Att få ha ett arbete, känna sig behövd på en arbetsplats och uppleva gemenskap med arbetskamrater är någonting som vi önskar alla människor. 126 (): Det är intressant att höra den här debatten och även arbetsmarknadsministerns svar om alla insatser som ska göras och hur alla ska bemötas. Arbetsmarknadsministern slår sig för bröstet och talar om på vilket sätt han har gjort de riktigt långtidsarbetslösa synliga. Det har varit mycket prat om det i denna kammare. Det har ägnats mycket tid åt denna grupp. Men i praktiken och ute på fältet har det inte hänt någonting. Långtidsarbetslösheten ligger stadigt kvar på en väldigt hög nivå. Det har hänt väldigt lite på den punkten. Det beror på att insatserna inte har nått dem över huvud taget. Det går an att tala om allt man ska göra, men man tillför inga resurser. Det spelar ingen roll om det är Arbetsförmedlingen eller en privat aktör som ska jobba med det här; de ska ändå ha betalt. Arbetsförmedlingens tjänster bekostas via anslag. Privata aktörer kommer inte att göra detta gratis utan kommer att vilja ha betalt för de tjänster de utför. Då måste det fram resurser som är riktade till detta. Där har man inte gett någon indikation på vad man ska göra. Vi går in i en lågkonjunktur. Jag behöver inte överdriva på något sätt, det räcker med att ta regeringens siffror för att se hur det ser ut. När det gäller arbetsmarknadspolitiken kan vi se att just nu kommer med ett betänkande som ger en svidande kritik, som i princip säger att regeringens arbetsmarknadspolitik inte har haft någon effekt alls. När regeringen i vårmotionen ska visa vilken bra jobbutveckling man har haft måste man gå tillbaka och ta in hela 2006, då nuvarande regering över huvud taget inte hade någonting med politiken att göra. Då var det en annan regering, som man nu dömer ut som gammalmodig, värdelös och oförmögen att blicka framåt. Ändå tillkom det så mycket jobb , trots denna regering. Man borde hyfsa språket lite grann på det området. : Jag förstår att Littorin inte vill svara när det gäller generaldirektören. Jag vet inte; kanske talar det rykte sanning som säger att Littorin är överkörd av , att det var en beställning därifrån att generaldirektören skulle bort. 127 Arbetsmarknadsminister (): Vi ska hålla oss till interpellationen. Det vore trevligt. Arbetsförmedlingen förmedlade 830 000 jobb . Det var ungefär hälften av de jobb som bytte händer. Det är i både svensk och internationell jämförelse en väldigt hög och bra siffra. Det får mig att tycka att Arbetsförmedlingen gör ett bra jobb, framför allt när den inte har 40 olika delmål och en konstig organisationsstruktur, utan är en myndighet med ett tydligt mål: att förmedla arbeten. Arbetsförmedlingen gör ett väldigt bra arbete. Problemet är just dem vi diskuterar. Det är de som har varit borta länge och har multiproblem och inte känner sig sedda eller bemötta på det sätt de förtjänar. Min slutsats blir att vi måste öka möjligheterna just inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga så att de blir bemötta på rätt sätt och får de erfarenheter de behöver. Det går inte att anställa sig till, kommendera fram eller ens utbilda de duktiga arbetsförmedlarna till. Det tror jag att man får genom dem vi har talat om, de sociala företagen, ideella organisationer och också bemanningsföretag. Jag kan just nu höra och läsa mig till att bemanningsföretagen är i intensiva diskussioner med de sociala företagen för att kunna erbjuda väldigt väl skräddarsydda upphandlingsuppdrag till Arbetsförmedlingen. Det känns väldigt bra. frågar mig om det finns några hinder när det gäller detta. Det gör det faktiskt inte. Monopolet är borta, och på det viset finns inga hinder. Det är bara att köra på. Jag välkomnar alla som vill arbeta. Men det blir inga statliga pengar för det rena förmedlingsuppdraget. Det kommer inte att ske. Vi lägger de resurser vi har i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga. Där gör vi så att minst en tredjedel ska handlas upp av de kompletterande aktörerna. Det är den komplettering vi gör. Utanförskapet har minskat med 150 000 personer sedan valet, . Det är en person . Det är rätt stor skillnad mot förut under den regering som satt i när det var en ohygglig massa personer som hamnade rakt ut i förtidspension. Det är för det första den största minskningen av utanförskapet någonsin i svensk historia. För det andra är det internationellt sett så att det bara går att jämföra med Clintonåren i . De gjorde ungefär samma sak med inkomstskattesänkningar för dem som tjänade lite i kombination med andra motsvarande åtgärder. Detta motsvarar, som vi har sagt förut, tre , tolv eller varför inte 970 Färna i där bor. Det är mycket med 970 Färna. Det är väldigt mycket. Är jag då nöjd? Nej, som jag har sagt förut. Vår målsättning är att alla som vill och kan arbeta ska ha en möjlighet att göra det. Det är därför vi måste arbeta vidare med dem som har sett en och annan högkonjunktur passera förbi i socialdemokrati regi utan att det har hänt någonting. Det är just dem som vi med jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga med kompletterande aktörer försöker att göra en starkare insats för att få tillbaka. 2,6 miljarder är mycket pengar, fru talman. 128 (): Det är bra som arbetsmarknadsministern säger att Arbetsförmedlingen har fått ett nytt uppdrag och att man ökar coachningen. Jag tror inte att det kommer att räcka för att klara det uppdrag vi har när det gäller framför allt de funktionshindrades situation. har kommit långt på vägen mot att bryta utanförskapet, men mer kan göras. Jag tycker att vi ska titta på hur andra länder har jobbat som till exempel , , och . Det gäller att hitta en bra ny modell för en arbetsförmedling i medborgarnas tjänst. Det visade sig att ett av de företag jag besökte jobbar med personer som hade 18 månaders sjukskrivning, och de hade fått ut i arbete. Det hade de ingen subvention för. Företagen måste köpa tjänsterna åt långtidssjuk personal som behöver byta arbete. Det är bra att dessa företag gör detta. Annars hade de personerna kanske hamnat i förtidspension eller arbetslöshet. Men de personerna hade inte kunnat få den speciella hjälpen på Arbetsförmedlingen. Det jag tycker är så tråkigt är att personer som inte klarar av arbetsuppgifter inte kan få hjälp till omställning och ett nytt jobb. Jag ser att arbetsmarknadsministern säger i sitt svar att några ytterligare initiativ inte är aktuella just nu och att regeringen återkommer i samband med budgetproposition mer formerna för jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas. Det är en del. Jag tror också att det vore väldigt lyckosamt om vi öppnade för en mångfald av aktörer på arbetsförmedlingens område. Med det behövs en klassificeringsmodell. Det behövs också någon typ av ersättningsmodell så att var och en som vill ha en specialisttjänst på området själv ska kunna få en ökad makt i sin hand. Det gäller framför allt dem som står långt ifrån arbetsmarknaden. 129 Arbetsmarknadsminister (): Jag ska inte förlänga debatten så mycket mer. Jag vill ta upp några erfarenheter från länder som varit lyckosamma. Det är , som kanske är på väg dit, och . Det har varit en dörr in, det vill säga att man har en dörr in i systemet. Där måste jag faktiskt berömma Socialdemokraternas utvecklingsarbete lite grann som är åt det hållet. Det är oerhört intressant. Sedan är jag kanske inte fullt så intresserad av den norska NAV-modellen eftersom den förutsätter ett par saker. Det är att man bakom ryggen slår ihop alla myndigheter till en stor myndighet som förvaltar av statsbudgeten. Jag tror att det skulle medföra ett fokus på organisationsförändringen i sig snarare än på den som går in genom den enda dörren. Dessutom bygger det norska systemet på att man har en statlig a-kassa. Vi har en socialdemokrati som inte gillar att man ska ha ett obligatoriskt försäkringsskydd vid arbetslöshet, vilket förvånar mig rätt mycket. Man har en dörr in och har en möjlighet att få en person oavsett som det står Arbetsförmedling, Försäkringskassa eller vad det nu kan vara som hjälper en att få den absolut bästa hjälpen. Det tror jag definitivt är någonting som kommer och som vi måste titta vidare på. Det arbetet har påbörjats. och Arbetsförmedlingen samlokaliserar sig på ett 90-tal platser runt om i landet. Det är ett första steg. Man har från , och tagit initiativ till ett gemensamt arbete för att identifiera ett hinder i vägen för ett fördjupat samarbete. Det gäller hinder i till exempel lagstiftning, förordningar och övriga styrdokument. Det håller vi nu på att titta väldigt noggrant på. Det finns väldigt mycket mer att göra på det området. Jag är väldigt glad för att det arbetet har kommit i gång. Vi kommer att fortsätta att driva på det. I kombination med att vi öppnar för kompletterande aktörer i det tredje steget i jobb- och utvecklingsgarantin och i utvecklingsgarantin totalt sett menar jag att vi får en mångfald och en möjlighet att hjälpa dem som verkligen behöver det på ett vettigt sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2007/08:538 om arbetslöshet och aktivt idrottsutövande 130 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder för att inte arbetslösa personer ska ge upp ett aktivt idrottsutövande. Jag vill börja med att instämma med om att det är viktigt att ta hand om sin kropp, via idrott, oavsett om man är arbetslös eller inte. Likaså är det viktigt att det finns ett rikt föreningsliv och engagerade individer. Dock finns det en gräns för när idrottsutövandet eller deltagandet i föreningslivet övergår från fritid till en sysselsättning som inkräktar man står till arbetsmarknadens förfogande. Denna gräns kan vara svår att definiera och har prövats i domstol. I de fall som refererar till har just domstol bedömt att de två idrottsutövande inte stod till arbetsmarknadens förfogande. Skulle dessa personer inte vara nöjda med domsluten finns möjlighet att överklaga. Jag tycker därför att det är bra att det finns möjligheter att fortsätta med sitt idrottsutövande om man blir arbetslös eller att ta vara genom att just börja idrotta vid arbetslöshet. Kanske ett deltagande i föreningslivet innebär ökade möjligheter att få ett kontaktnät. Aktiviteten måste dock alltid prövas mot möjligheten att få och ta ett arbete. Om idrotten eller föreningslivet inkräktar på möjligheten att ta ett arbete tycker jag det är rimligt att arbetslöshetsersättning inte längre ska utgå. Arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring som ska utgå . Sannolikheten att hitta ett nytt arbete minskar med arbetslöshetens längd, och det är därför av största vikt att den som är arbetslös finner ett arbete så snart det är möjligt. Sammanfattningsvis tycker jag att det är en rimlig ordning att aktiviteter som i alltför hög utsträckning inkräktar på möjligheterna att aktivt söka arbete ska påverka arbetslöshetsersättningen. Vad som är att betrakta som att aktivt stå till arbetsmarknadens förfogande bedöms slutgiltigt av domstolarna och därför avser jag inte att vidta några särskilda åtgärder med anledning av interpellationen. 131 (): I har en innebandyspelare nekats a-kassa på grund av att han har kontrakt med en idrottsförening på division 2-nivå. Kammarrätten menar att han på grund av sitt kontrakt inte står till arbetsmarknadens förfogande fullt ut och därmed inte har rätt till a-kassa, detta trots att mannen fullföljt alla de krav som ställs på en arbetssökande. har en annan arbetslös person också nekats a-kassa på liknande grunder eftersom även han hade ett kontrakt med sin förening. I båda fallen stöder sig kammarrätten sig på en dom i Regeringsrätten där en fotbollsspelare i Brage nekats ersättning från a-kassan. Man har nekat dem ersättning och hänvisat till kontraktet och inte till att personen inte sökt jobb. Det är inte på grund av att personerna inte har gjort det som Arbetsförmedlingen sagt åt dem utan därför att man haft ett kontrakt. Det handlar om kontrakt som man inte har ersättning för. I har vi en lång tradition av att uppmuntra föreningsliv och ideellt arbete. Skälen till det är flera. I grunden är det ett starkt skydd för demokratin att människor är organiserade på olika sätt och att civilsamhället är starkt. Men personerna mår också så mycket bättre av att aktivera sig och vara delaktiga i föreningsliv. Det handlar om att möta människor och om att hjälpa och bidra med den kraft man har. Det handlar om att ta hand om sin kropp, att få kontaktnät och ha roligt. Vi vet att arbetslösa som aktivt deltar i sådana här saker mår mycket bättre än de som inte gör det. Dessutom kan de knyta kontakter som gör det möjligt att skaffa sig arbete. Jag har tagit upp och redovisat två exempel. Men det finns också andra exempel på idrottare, oavsett om de är elit eller amatörer, som förenar sitt utövande med heltidsarbete. Jag tog upp exempel på några som är arbetslösa. Man borde rimligtvis ge dem möjlighet att fortsätta med idrotten även om personen skulle bli arbetslös utan att riskera avstängning från a-kassan. Man kan fråga sig varför arbetsmarknadsministern inte är beredd att vidta åtgärder, exempelvis att göra en översyn om huruvida reglerna för att stå till arbetsmarknadens förfogande är rimliga. Var drar man gränsen? Om man har ett gymkort som är knutet till orten, vilket därmed betyder att man förmodligen kommer att befinna sig på orten till och från står man inte till arbetsmarknadens förfogande då? Om man anmäler sig till en studiecirkel i engelska finns det möjlighet att man blir avstängd då därför att man inte står till arbetsmarknadens förfogande? Jag tycker att det är rimligt att man blir avstängd från a-kassan om man tackar nej till ett arbete. Som jag har förstått det av de exempel jag har tagit upp har båda personerna aktivt sökt arbete även utanför orten. De har upprättat en handlingsplan, som de är skyldiga att göra. Ändå har man gjort den här bedömningen. Jag tycker att det blir märkligt att man inte tycker att det kan vara viktigt att principiellt göra en översyn. Det vi känner till, fru talman, är att regeringen gillar att göra om a-kassan. Det har inte hindrat dem. finns det ytterligare ett förslag. Vi har en arbetsmarknadsminister som vill införa en obligatorisk a-kassa med en avgift på nästan . Det är en avgift för en försäkring som många människor inte kommer att kunna ta del av. Det kommer att kännas märkligt för dem som har valt att stiga av försäkringen därför att regeringen har gjort den hälften så bra som den var och dubbel så dyr. ska man ändå tvinga in de människorna, och även företagare. Jag skulle vilja veta lite tydligare varför arbetsmarknadsministern inte är beredd att vidta några åtgärder när det gäller översynen. Jag har försökt beskriva att det uppenbarligen finns tolkningar som kan vara ett problem. Jag tycker att det viktigaste är att man inte nekar till att ta ett arbete. Då ska man kunna bli avstängd under förutsättning att det är rimligt att ta arbetet, naturligtvis. 132 Arbetsmarknadsminister (): Var drar man gränsen? Den gränsen drog den socialdemokratiska regeringen när man i lagen om arbetslöshetsförsäkringens 9 § stipulerade de allmänna villkor som gäller för rätt till ersättning. Det är samma gränser då som inga konstigheter. finner att den arbetslöse på något sätt uppträder så att det finns anledning att tro att den arbetslöse inte vill eller kan ta ett arbete ska arbetslöshetskassan underrättas. Arbetslöshetskassan fattar därefter beslut om att betala ut ersättning eller inte. Detta beslut kan överklagas i allmän förvaltningsdomstol. Det är precis vad som har skett i det enskilda fall som hänvisar till. Där har kammarrätten fastställt att arbetslöshetskassans beslut att inte ge ut arbetslöshetsersättning var riktigt. Eftersom det är samma regler nu som det var 1997, när Socialdemokraterna styrde , hade med till visshet gränsande sannolikhet utslaget i domstolen när det gäller det här fallet blivit precis just detsamma om det hade kommit upp 1997, 1998, 1999, 2003, 2005 eller vad det nu kan vara. 133 (): Jag vet inte hur jag hade agerat då, men jag kan tänka mig att det hade varit rimligt att jag hade ställt samma fråga om vi hade haft en socialdemokratisk regering. Eftersom jag inte ställde interpellationen till , som var arbetsmarknadsminister, utan till den nuvarande tycker jag att det är relevant att förvänta sig att också få svar från den nuvarande arbetsmarknadsministern. Uppenbarligen har inte den nuvarande arbetsmarknadsministern och regeringen varit nöjda med den utformning av a-kassan som har funnits. De har inte varit nöjda med arbetsmarknadspolitiken och med en massa andra saker. De har varit beredda att ompröva dem. Därför ställer jag frågan om det inte finns anledning att se över just den här frågan. Jag tycker att människor som utövar idrott hamnar i en konstig situation. Jag försöker peka på att det finns orimligheter i det här. Jag vet dessutom att minst en av de här personerna har fått hjälp med att överklaga besluten. Jag vet inte om de har kommit upp till Regeringsrätten i och med att kammarrätten har hänvisat till den, men man kan ju gå vidare i alla fall med de här domarna. Den här personen har fått hjälp av sitt fackförbund med att överklaga fackförbundets a-kassas beslut. Jag tycker att det är en viktig principiell fråga. Personerna har uppenbarligen stått till arbetsmarknadens förfogande. De har inte någon ersättning från sin idrottsklubb, men ändå uppfattas kontraktet som något som hindrade dem från att ta jobb. Ett hyreskontrakt är också ganska bindande, i så fall. Det finns massor med saker som binder människor. Om jag köper ett hus binder det mig på orten. Jag kanske har hämtning och lämning av barn på dagis. Det handlar om tiderna för dagis när det är öppet och stängt. Då har man sagt att det inte spelar någon roll; människor ska ta jobb när som helst. Ändå har man tidigare i den här kammaren sagt att det inte är rimligt att ställa krav på kommunerna att de ska ha en barnomsorg som är öppen dygnet runt därför att människor ska kunna ta jobb dygnet runt. Men ställer vi krav på att de arbetslösa ska vara beredda att ta ett jobb när som helst, var som helst och överallt. Jag undrar om detta är rimligt. Finns det inte någon tanke om att se över de här reglerna? Vi har haft ett exempel uppe i den här kammaren på det som håller på att hända . Det är en ung kvinna som skulle tvingas flytta från norra till en resa . Hon har en dotter och en man som bor på den här orten, och de är knutna till den. Kvinnan skulle få bo i för att kunna ta jobbet. Jag tycker att man måste diskutera rimligheten. Arbetsmarknadsministern ska svara för sig, och den socialdemokratiska regeringen fick svara för sig. Men är inte arbetsmarknadsminister, utan det är Littorin. Jag vill hemskt gärna ha svar från honom, fru talman. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2007/08:545 om utvecklingen av antalet otrygga anställningar 134 Arbetsmarknadsminister (): har ställt tre olika frågor. Han undrar om jag avser att ta några generella initiativ för att öka tryggheten i arbetslivet och stärka möjligheten till fasta anställningar, om jag är beredd att vidta åtgärder för att minska andelen osäkra anställningar i kvinnodominerade branscher samt om jag är beredd att sätta upp mål för att reducera antalet tillfälliga anställningar i välfärdssektorn. När det gäller den första frågan vill jag påminna om att reglerna om tidsbegränsade anställningar hörde till de första som regeringen valde att fokusera på när den tillträde . Redan i budgetpropositionen aviserade vi vad vi ville göra. De lagändringar vi därefter föreslog trädde i huvudsak i kraft under föregående år. Jag menar, som jag också sagt vid tidigare interpellationsdebatter med , att tillsvidareanställningar ska vara grunden på arbetsmarknaden, men att tidsbegränsade anställningar också spelar en viktig roll. Tidsbegränsade anställningar kan fungera som en bro in i fasta anställningar för människor som ännu inte är fast etablerade på arbetsmarknaden och de ger arbetsgivare flexibilitet. De underlättar rekrytering och nyanställningar och ger möjligheter till yrkeserfarenhet. är det viktigt att människor inte fastnar i sådana anställningar . Jag vill här understryka att de nya reglerna i lagen om anställningsskydd innefattar spärrar mot missbruk av rullande visstidsanställningar.