prot · GV0983 · 2008-03-26 00:00:00 — Livsmedelsmärkningen är totalharmoniserad, och det är bra att samma regler gäller i 27 länder. Det är nästan en halv miljard människor som bor i . Det är en stor marknad! Kommissionen har lagt fram sitt förslag på bättre märkning av livsmedel, och syftet är just det som har efterlysts både i talarstolen och i motionerna: att det ska vara tydligt för kunderna som ska kunna göra välgrundade val. De har ett antal förslag, bland annat en minsta stilstorlek på innehållsförteckningarna. Det ska finnas uppgifter om energi, fett, mättade fettsyror, kolhydrater, sockerarter och salt på framsidan av förpackningen. Kraven på ursprungsmärkningen görs också tydligare. Det här står på s. 8 och 9 i betänkandet för den som är intresserad. Innan beslutet fattas pågår diskussion i EU, och då har alla möjlighet att komma in med åsikter. Organisationer och näringsliv har redan varit med och tagit fram de här reglerna. Det tredje ämnet är de industriellt framställda transfetterna. Jag är för återvinning. Vi känner igen motionerna. De är tillbaka vi har debatterat dem . Det enklaste för stenografen vore kanske att bara klippa och klistra från . Men politiskt har detta blivit en väldigt intressant fråga, eftersom det handlar om inställningen till lagstiftning. Rent praktiskt har de olika motionsförslagen ingen annan effekt än det som redan händer. Redan nu är lika bra som . Den enda skillnaden är att vi har gjort det här med hjälp av information och kommunikation, medan har valt lagstiftningsvägen. Förbättringarna fortsätter ändå. bevakar frågan och kommer att undersöka vilka fetter som har ersatt de härdade transfetterna. Jag hoppas personligen att de inte hittar palmolja, som är ett annat fett som framställs på ett miljömässigt väldigt dåligt sätt. Det finns även några lösa motioner med i betänkandet. En socialdemokrat motionerar om att införa en egen märkning av att restauranger följer reglerna. Det är något som jag tycker ska förutsättas. Ett eget märkningssystem som inte visar något nytt eller ger något mervärde är inget att lägga skattepengar och tid på. Jag trodde nästan det var en positionsförändring vi såg här att Socialdemokraterna har gått från att vilja ha och glada gubbar till att tycka att godkänd är roligt. Men fick vi detta tydligt beskrivet av . En annan socialdemokrat motionerar om att tvinga livsmedelsbutiker att bygga kundtoaletter. Det är en fråga som är avgjord , överklagad och beslutad i . Det finns inte lagstöd för att tvinga en butik att bygga sådant. Så en extrasak. Jag kan inte låta bli att fascineras över och er tro på statliga kampanjer för att förändra människors beteende. Det handlar om flaskvattnet. Vi är ändå lite överens om att skiftet har börjat. Jag ser att nickar. Sanningen är att försäljningen har minskat ganska mycket. Jag har tittat lite på det, och de stora flaskorna minskar mest. De små flaskorna ökar faktiskt något. Det visar hur konsumtionen förändras. Det är fler som äter utanför hemmen, och hälsotänkandet och sockerdebatten har också förändrat hur människor äter och dricker. Jag hade ett likadant exempel som . Jag har träffat driftiga ungdomar i som också har som affärsidé att sälja tomma flaskor. De finns på Facebook, bara att leta upp. De hade ett annat varumärke. Vi kan också se vad marknaden sätter i gång. Sodastream har kommit tillbaka till exempel. Jag som var barn tycker att det är kul. vill jag säga till och : Om de här statliga kampanjerna funkade skulle vi inte ha några hälsoproblem alls, eftersom vi har , och det lite mer omdebatterade . 155 () replik: Jag har egentligen två frågor som jag ska försöka hinna med här. Du nämnde och att vi var lika bra i vad gäller transfetter. Jag skulle vilja fråga dig vilken undersökning du stöder dig på. Det pågår ett riskprojekt i som ska vara klart som jag vet inte är klart . När vi diskuterade det här berodde avslaget på att man hänvisade till EU. senare kom EU och sade att man inte tyckte att man kunde gå emot i ärendet. Du får gärna kommentera det. 156 () replik: Det som jag grundade mig på är uppgifter. De finns på dess hemsida. Per person ligger och lika när det gäller konsumtion av transfetter. När det gäller varför vi sade nej förra gången var det också att vi tror att kommunikation och information fungerar bättre i de här frågorna än lagstiftning. Det var även en fråga inom EU som inte var avgjord. Man kan aldrig skylla på EU att vi valde att inte tycka som . 157 () replik: Jag antar att uppgifterna på är någon uppskattning som man har gjort eftersom projektet från inte är klart. Vi får väl se vad som händer. Jag har en annan fråga. Vi har skrivit en motion som handlar om mobila anläggningar när man åker runt på marknader och arrangerar olika saker. Man säljer livsmedel ibland i väldigt bra former och ibland i tvivelaktiga former. Man har fått med sig ett godkännande från sin hemkommun men kanske befinner sig någon annanstans i landet och bedriver verksamheten. Ingen tillsyn sker i regel. Det händer att det är så. Det ska finnas möjlighet att en tillsyn kan ske. Men vi har hört talas om att det inte görs det, och därav motionen. Jag ser i svaret att man säger att det är ett problem som man har som syfte att lösa på . Jag skulle gärna vilja att den frågan drivs så att det inte bara blir ett svar som sedan stoppas in i lådan utan att man går vidare. Det är en ganska viktig sak. Vi har hört många som har vittnat om att det förekommer under mycket okontrollerade och tvivelaktiva former. 158 () replik: Den första frågan rörde uppskattningen. Jag har fått uppgifterna från hemsidan. Under förra årets debatt var jag dessutom också med på besök till konstiga ställen tillsammans med som sitter där borta. Där träffade jag professor som arbetar på . Han har varit väldigt tydlig med de här siffrorna. Han är professor, eller något liknande. Det tycker jag känns tryggt. Den andra frågan gällde tillsyn när man hade mobil försäljning. Jag tycker att det var ett bra svar i betänkandet. Där visas också att man helst ska ansöka om tillstånd där man har huvuddelen av sin verksamhet men att det också är tillåtet för andra kommuner att göra tillsyn. Det var till och med en paragraf, som jag inte kan nämna , som rörde det. Jag tror att vi kan vara trygga med att håller koll på detta och inte stoppar det i en låda. 159 BO () replik: Jag hade också några funderingar om transfetter och smileypropositionen. Vi har kommit en bit på väg och kanske ganska långt när det gäller transfetter. Branschen har själv lagt manken till. Den första kommentaren är att det ena inte utesluter det andra. Det är fullt möjligt att understödja konsumenterna och utvecklingen genom att också sätta gränser för vad man får ha i livsmedlen i form av transfetter. Det är den första ganska självklara kommentaren. Man kan göra bådeoch. Det andra är att jag inte är lika säker på att det är så väldigt bra. Det kanske är det, men jag är inte säker på det när man säger att vi har hamnat på samma nivå som . Jag vill inte vara otrevlig mot broderfolket. Men i vissa avseenden har man lite sämre levnadsvanor och en lägre medellivslängd än vad vi har i . Jag har också tillgodogjort mig att man nu sitter och väntar på på en ordentlig rapport om just situationen i . Jag skulle nog avvakta. Sedan finns det en aspekt till. Det är ett genomsnitt för hur konsumenterna i beter sig. Har man ett ben i en ishink och ett i öppna spisen har man det statistiskt sett ganska bra. Man kan anlägga ett klassperspektiv på detta. En del äter väldigt dåligt. Det är i regel de som har de stressade arbetsmiljöerna, de sämsta arbetsvillkoren och de lägsta inkomsterna. Att vara kraftfull på det här området är att stödja de konsumenter som kanske har de sämsta förutsättningarna att själv ta tag i frågan. 160 () replik: När det gäller lagstiftning om transfetterna tycker jag att man ska vara ödmjuk inför lagstiftningsinstitutet. Det är ett ganska klumpigt sätt att arbeta. Jag tror att man kan nå större nytta när det gäller information och kommunikation i den här frågan. En lagstiftning som ni föreslår skulle vara ett stort slag i luften. Jag ser inte poängen i det. Ni säger på vanligt socialdemokratiskt sätt att detta är ett problem som staten ska lösa när det handlar om något så personligt som matvanor. Jag kommer absolut inte att bedöma sätt att leva. Jag kan referera till en nutritionist på . Hon säger så här: Om man får i sig för mycket transfetter har man nog mycket speciella matvanor. Då är det inte bara transfetterna som är problemet, utan man får också i sig för mycket mättade fetter, salt och socker. Jag tror att det är väldigt viktigt att man har den inställningen. Transfetterna ingår inte i tallriksmodellen. Det är tilläggsmat och utfyllnadsmat, som man ibland kallar det. När det gäller tror jag också att man ska vara väldigt ödmjuk. Vi ser i att det inte fungerat särskilt bra. Det brister i rättssäkerhet. Det är långt mellan tillsynen. Det är många som klagar över att en sitter kvar väldigt länge även om restaurangen byter ägare och har kanske förändrat sina rutiner. En statlig märkning i all ära, men jag är inte säker på att det är det alltid är det bästa. 161 BO () replik: Det är nog inte alltid det bästa. Vi fortsätter på det spåret. När ska staten ingripa, och när är det frivillighet som gäller? säger att det ska förutsättas att branschen följer märkningen och att branschen sanerar sig själv. Visst ska vi hoppas på att linjen med frivillighet räcker ganska långt. I ett av remissvaren som jag aldrig läste upp i mitt inledningsanförande säger om smileymärkningen att det är tveksamt om ett sådant system kan skapa kommersiella incitament för företagen att nå kraven i livsmedelslagstiftningen. Problemet är just att det finns kommersiella incitament att fuska. måste man ingripa med lagstiftning och kontrollåtgärder och i det här fallet med att öka upptäcksrisken för att understödja en bra utveckling. Jag kan tycka att det är lite märkligt att det finns någon sorts diskrepans inom alliansen när det gäller hur mycket man ska använda staten och repressiva instrument. Det gäller å ena sidan VAB-dagar och människor som fuskar med sjukförsäkringen och å andra sidan till exempel fusk inom livsmedelshantering eller inom näringslivet. Är det inom näringslivet det händer är det väldigt ofta så att vi ska lita på frivilligheten och inte gå för långt när det gäller lagstiftning. Men jag har en känsla av att när det är på den andra sidan är det väldigt nära till rottingen, att ta till repressiva instrument, mer kontroll och lagstiftning. Varför denna obalans när det gäller synen på marknadskrafter och frivillighet? 162 () replik: Det är klart att man måste förutsätta att människor följer reglerna. Någon annan människosyn kan jag inte ha. Det tycker jag är viktigt att ha med. Jag tror också att det är viktigt att man har tillsyn som fungerar och att man har egenkontrollprogram. Man måste arbeta aktivt med de här frågorna. De skandaler som inträffade berodde på människor som gjorde fel. De bröt mot de regler som fanns; det ska man komma ihåg. Det är jätteroligt att höra att säger att det finns en diskrepans i alliansen. Det finns ganska stora diskrepanser i kartellen, eller vad ni nu vill kalla er. Ni fick heta kartellen när vi hade en fotbollsmatch, men det var visst inte så uppskattat. Ni har inte ens enat er om reservationerna när det gäller transfetter och inte heller om de andra reservationerna. Jag uppfattar inte det här på samma sätt som du. Och jag är hemskt ledsen, men det är svårt för mig att stå här och kommentera din känsla. 163 () replik: fäste sig vid och förundrade sig i sitt inlägg över vårt förslag om att ska samordna en dricksvattenkampanj. Jag får påminna om att i sin instruktion har ett uppdrag att arbeta aktivt för bra matvanor och mot risker i livsmedelshanteringen. Vatten betraktas som ett livsmedel. Vår dricksvattenkampanj handlar inte bara om att man ska dricka kranvatten utan också om att vatten ska ersätta läskkonsumtionen, som vi vet har hälsoeffekter inte minst på barn. De kan få diabetes om de dricker för mycket läsk. Den kampanj vi föreslår att ska göra syftar till att beakta både klimat-, miljö- och hälsofrågor. Kommunerna har kraftfulla instrument för att jobba med detta genom sina kommunala vattenverk. Samhället kan genom en samordnad informationskampanj nå ut effektivt. Samhället har en bra produkt och en bra vara att marknadsföra, . Är inte det något positivt? Ska man inte använda den möjligheten? Tror du inte på marknadsföring som metod? 164 () replik: Dina ord gör mig rörd, , när du lyfter marknadsföringen till höjderna. Det som däremot skrämmer mig i den motion som vi ändå pratar om är synen på den statliga kampanjen, när politiker ska berätta vad som är rätt och fel. Vi kanske tycker lite mer lika, och det är måhända bara en stor skillnad i språkbruk mellan höger och vänster. Poängen med vad jag sade är att detta redan pågår. Det var fantastiskt att du lyfte upp ung företagsamhet som exempel på att det här händer överallt i samhället. Jag tror inte att det civila samhället behöver oss politiker i den här frågan längre. Det händer redan. Det är på gång. Se det, och var positiv! Jag är lite ledsen för att vi inte tv-sänds just , utan bara via webb-tv. Annars hade kunnat köra en liten kampanj rakt ut till tv-tittarna, alldeles statligt och bra. 165 () replik: har som instruktion att arbeta aktivt för bra matvanor. Jag blir lite oroad över inlägg. Det verkar som om du inte stöder denna instruktion. ska arbeta aktivt. De ska använda marknadsföringsmetoder. De ska bedriva kampanjer. Och du står här och säger att de inte ska göra det! Jag är faktiskt oroad, och jag tycker att du ska ta och tänka igenom det här och tillåta även statliga aktörer att använda sig av kampanjmetoder och marknadsföra sig. Det är du som ska tänka om, ! 166 () replik: Nej, , nu skräms du faktiskt! Det krävs mycket marknadsföring för att ändra människors beteende. Det handlar mer om något slags statlig propaganda i det här fallet, och det tycker jag är obehagligt. Men det är fint att arbetar aktivt för bra matvanor. Det är naturligtvis ingen som kan vara emot bra matvanor. Men det är ganska stor skillnad på det och att staten ska reglera, bestämma, informera om och marknadsföra exakt vad det är vi ska äta. Det tycker jag är lite obehagligt. 167 (): Vi debatterade de här frågorna för inte alls så länge sedan, så det finns risk att en del tycker att det här blir en upprepning. Och det är inte bara som man kan tycka, utan så är det. Det ska vara gott att leva, och det som man stoppar i sig ska vara gott. Maten är viktig, och den ska smaka bra. Men framför allt ska vi kunna vara säkra på att vi har trygga och säkra livsmedel. Till det goda i livet hör ju även livsmedlen. utgångspunkt när det gäller livsmedel är att det ska vara nyttigt, säkert och gott. För att det ska vara möjligt krävs att konsumenter, producenter och politiker samarbetar och uppmärksammar varandra på olika behov och förändringar som kan leda oss mot bättre, sundare och mer säkra livsmedel. Vi ska bland annat behandla märkning. Det har vi gjort en gång förut, som sagt var. Men jag vill utveckla tankarna om det lite grann. Rätt mat är central för vår hälsa; det vet vi. ser vi en rad hälsoproblem som ökad fetma och diabetes. Det är sjukdomar som blir allt vanligare och går lägre ned i åldrarna. Det har de inte gjort tidigare på samma sätt. Problemet är att kopplingen till matvanor är ganska tydlig. Utvecklingen är oroande, och vi menar att det är något som vi måste åtgärda. Grundinställningen från vår sida är inte att vi ska lagstifta. Vi ska lagstifta så lite som möjligt. Vi ska inte tvinga människor in i nya och sundare matvanor, utan det måste ske på annat sätt för att de vill och för att de känner sig upplysta. Vi litar på konsumenternas makt och möjligheten att göra egna val. Vi tror också på producenterna och att de lyssnar på konsumenterna. Vi tror att de ser på samhällsutvecklingen och dess behov och tänker på framtidens behov och krav. Livsmedel ger även nyttiga mervärden. De kan till exempel vara en nytta för vår miljö. Här tänker jag bland annat på ekologiskt närproducerade och småskaliga livsmedel. Den typen av mat är nyttig för miljön eftersom den kan bidra till öppna landskap, färre långväga transporter och mindre mängder kemikalier i gödning. Det sker en ökning av försäljningen av ekologiska livsmedel. Vi ser även ett ökat intresse för småskaligt producerad och regionalt och lokalt tillverkad mat, det vill säga mat som har olika former av så kallade mervärden. Trenden är tydlig. Försäljning av mat som har identitet liksom ekologiskt och småskaligt producerad mat ökar. Det är glädjande och positivt om vi ska nå målsättningen att ha av jordbruksmarken i certifierad ekologisk produktion till 2010. Jag tänker även på att det finns en stor nytta med att ha växtskyddsmedel för att klara att stå emot vissa sjukdomar som mjöldryga och andra som är direkt livsfarliga för människan. En svensk familj lägger i genomsnitt av sin disponibla inkomst på mat. Det är ganska lite i jämförelse med många andra länder. går utvecklingen i riktning mot att maten får kosta mycket mer än vad den gjorde tidigare. Trender, tidsbrist och andra livsmönster är några av skälen till att vi köper mer halvfabrikat men också att människor i allt större utsträckning efterfrågar sådant som är genuint. Man vill ha en genuin känsla av det man äter. Det senare är givetvis extra glädjande eftersom det gör att livsmedelsindustrin också får tänka till och inte bara producera storskaligt och massproducerat. Däremot är frågan om hur vi uppnår märkning av livsmedel utifrån den aspekten att vi vill ha alltmer diversifierade produkter och att konsumenter ställer högre krav. Vi menar att konsumenter i botten har en vilja att stödja det som är bra för vår miljö. För dem som producerar våra livsmedel är det positivt. Man ställer krav på bra och tydlig märkning för att konsumenterna ska kunna göra sina val. är den märkning vi har inte en produkt av politiska beslut utan av organisationer som tar fram certifiering och märkning eftersom man märker att det ger ett mervärde till varan. Krav är en sådan organisation. Svenskt Sigill är en annan. Svenska konsumenter har stort förtroende för den svenska livsmedelsproduktionen. Att bibehålla detta förtroende borde vara A och O för livsmedelsindustrin. Konsumenter måste kunna välja. I det ingår att också kunna välja bort produkter som man inte vill ha eller inte stödja. är en organisation som är vedertagen för att certifiera ekologisk odling. Den arbetar nu intensivt tillsammans med Svenskt Sigill med ett system för klimatmärkning av livsmedel. Vi tror att det är ett av de positiva incitament vi behöver för att kunna bli klimatsmartare. Vi ställer oss positiva till det systemet. Det underlättar för konsumenten att göra klimat- och miljömedvetna val vid sidan av dagliga matinköp. Vi vill dock att en sådan märkning ska skötas av privata organ och av dem som arbetar i branschen och med konsumentfrågor just för att de ska känna trycket och känna att de är ansvariga för att det ska bli rätt och riktigt. Som politiker är jag intresserad av den här frågan. Jag tycker att det här är intressant, och jag deltar gärna i fler samtal vidare i kammaren. När det rör vår mat är information ett viktigt styrmedel. Och det måste börja . Det ska vara tydlig och rak information som talar om för mig som konsument vad jag lägger i min varukorg. Detta leder mig in på andra utgångspunkter, till exempel säkerheten. Vi pratade om säkerheten förut. Som konsument vill jag veta vad jag stoppar i mig, varifrån varan kommer, hur den är framtagen och vad den innehåller. är det i viss mån ett virrvarr av märkningar. Vi menar att utvecklingen ska komma underifrån i första hand. Det är marknaden som ska ta ett stort ansvar. Vi tror också att man kommer att göra det. Man gör ett stort arbete . Maten är central. God mat kan förgylla det mesta. Mat för oss samman vid middagsbordet. Eller hur är det egentligen med det? Hur har vi det med matvanorna? Är halvfabrikat och snabba måltider det viktigaste? Det är frågor som vi kan ställa oss . Det trevliga samtalet runt en middag är viktigt. Vi menar att med mer kunskap om maten ökar möjligheten att ta det ansvaret som konsument och uppnå en lugnare måltid. Det tror jag vore eftersträvansvärt i många familjer i . Det är inget politiken ska besluta om, men vi kan önska att kunskapen om råvarorna ger oss den möjligheten och den insikten. En av de frågor som regeringen har högst på agendan är att skapa bättre villkor för företagarna. Det kommer inte att ske om inte företagarna är med på noterna. Det ska bli enklare och roligare att vara företagare. Då kommer vi in på regelverket som tangerar ett antal av de frågor som betänkandet berör. Vi har en livsmedelslag och en miljöbalk som har varit väldigt tuff för många av dessa entreprenörer som har velat producera småskaligt. De har slutat innan de egentligen har kunnat producera livsmedel alls. Det har inte varit bra. Därför måste det ske förändringar. Några har redan skett. Regeringen har satsat 31 miljoner på en samlad livsmedelsstrategi och 9 miljoner för att underlätta småskalig slakt. Det är sådant som måste uppmuntras för att vi ska lyckas minska antalet transporter. Mikroföretagen är viktiga. Det har visat sig att konsumenterna har stort förtroende för dem. De större livsmedelsföretagen har andra sätt att kommunicera kan vi tänka oss som annonsering och annat. Livsmedelsområdet är totalharmoniserat inom EU. Det är utifrån det som vi tycker vi ska fortsätta att arbeta. EU är viktigt, och EU gör sig inte självt, utan vi är en del av EU, fru talman. Det är därför som vi vädjar att fler blir engagerade. Vi behöver fler engagerade konsumenter än vad vi har . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Jag har kvar. Jag tror inte på skrämselpropaganda. Det har aldrig varit rätt. Det är viktigt att informera och fokusera på de duktiga företagare och konsumentorganisationer som finns. Det är viktigt att lyfta fram dem. Ett stort ansvar vilar på oss som föräldrar. Vi stoppar inte i våra barn mediciner som vi inte vet är utskrivna av en läkare. Samma sak måste väl ändå gälla våra livsmedel. Vi ger väl inte våra barn något som vi inte kan garantera är riktigt. Jag gör det inte. Kunskapen om odlandet är viktig. Det får inte bara bli ett mantra att den ena odlingsformen är rätt och den andra inte är rätt. Det kräver att vi har en hög kunskapsnivå när det gäller odlandet och annan livsmedelsproduktion. Därför är det viktigt att barnen tidigt blir medvetna om hur våra livsmedel produceras. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 168 (): Livsmedel är en fråga som engagerar oss alla. Det märks inte minst i denna debatt. Det förknippas med hälsa och välbefinnande, med olika odlingsformer, smaker och kvalitet men också med tillsatser, krav på information, kunskap och korrekt och tydlig märkning. När jag läser oppositionens reservationer måste jag tillåta mig att peka på att allt det som oppositionen nu kräver och upprörs över ingalunda är nya frågor. Det är inga nya fenomen. Det är frågor som har varit aktuella före det att den nya regeringen kom till makten. Jag ställer mig tre frågor. Vad lyckades man genomdriva vid regeringsmakten? Vilka krafttag tog man? Vilka skarpa förslag väckte man? Någon som faktiskt lyckades genomdriva allt detta är folkpartisten och EU-parlamentarikern . Hon krävde redlighet. kom ordet redlighet fram. Hon krävde renlighet, spårbarhet, uppföljning och märkning. Hon pekade på hela kedjan från jord till bord och på konsumentmakten. Jag har roat mig med att botanisera i en del protokoll. Jag vill delge er en del av de protokollsanteckningarna, fru talman. antog förordning om animaliska biprodukter, den så kallade kadaverförordningen.