prot · GV09138 · 2008-08-28 00:00:00 — Jag tycker att det är fina utbildningar som människor har fått och som har lett till arbete, och det är trist att man har den synen från den borgerliga regeringen att fortbildningar och omställningsutbildningar är fula bara för att det är en viss typ av arbetsförmedling som förmedlar dem och att man då är emot det. Jag tycker att det är trist med sådana svepande argument och att man tar bort åtgärderna bara för det. Nej, det är väl nu de behövs, de här omställningarna, och stödet till sommarjobben skulle vara mycket bra , för även om det var många sommarjobb under ert första år när ni tog över i högkonjunkturen så sjunker antalen igen nu när er egen politik har börjat bita. 159 Arbetsmarknadsminister (): Det är inte tack vare vår politik, säger . Hon måste ha sovit eller inte varit närvarande under interpellationsdebatterna med alldeles där finansministern tog upp citat efter citat från och andra som säger att det är just tack vare regeringens ekonomiska politik som sysselsättningen har ökat och arbetslösheten har sjunkit. Stoppa in i program! Ja, låt mig ta några exempel: Ungdomsgarantin och de kommunala ungdomsprogrammen som ju fanns ledde enligt bland annat till längre arbetslöshetsperioder och högre arbetslöshet. Då var väl det ganska naturligt fel politik! Det vi försöker göra är det omvända, nämligen att se till att det blir billigare att anställa. Och det gäller naturligtvis också i den här dimensionen det som interpellationen handlar om, det vill säga sommarjobben. Då är det klart att man måste ställa sig frågan om det är ett kommunbidrag på 100 miljoner som är rätt väg att gå för att få fler sommarjobb. Där delar inte och jag bedömning. Så enkelt är det. Det året vi tog bort det här bidraget förra gången hade vi också flest sommarjobb . Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på interpellation 2007/08:827 om obligatorisk a-kassa 160 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att dra tillbaka förslaget om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring och om jag avser att ta initiativ till att lösa de verkliga problemen med försäkringen, det vill säga sänka avgifterna, höja ersättningen och rätta till regelverket så att fler kan komma i åtnjutande av en ersättning i samband med arbetslöshet. har även uppgivit att arbetslöshetskassorna förlorar sina medlemmar och att kommuner är oroliga för sina kostnader. Inledningsvis vill jag framhålla att min åsikt är att alla som förvärvsarbetar ska ha ett inkomstrelaterat skydd vid händelse av arbetslöshet. I syfte att uppnå det tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att föreslå formerna för en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. pågår ett intensivt beredningsarbete i med de remissvar som inkommit avseende utredningens delbetänkande. Jag vill dessutom påminna om det slutbetänkande som utredningen ska avlämna . infördes arbetslöshetsavgiften som ersatte den förhöjda finansieringsavgiften. Införandet av arbetslöshetsavgiften innebar en sänkning av avgiften till staten för en majoritet av arbetslöshetskassorna och därmed också av medlemsavgiften för dessa arbetslöshetskassors medlemmar. En sänkning av avgiften har därmed precis genomförts. Som ett flertal gånger tidigare konstaterats visar erfarenheten att arbetslöshetsersättningens nivå påverkar arbetslöshetsperiodens längd. Mot bakgrund av detta och det faktum att arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring har jag inte för avsikt att förorda en höjning av nivån på arbetslöshetsersättningen. 161 (): Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret på interpellationen! Regeringens hantering av arbetslöshetsförsäkringen är en sorglig historia. Det har drabbat många, inte bara enskilda personer utan hela den svenska arbetsmarknaden, den svenska modellen och den svenska ekonomin. Konsekvenserna är så här långt stora men kommer med största säkerhet att förvärras. En halv miljon människor har lämnat a-kassan, och flödet verkar fortsätta. Kombinationen med höga avgifter och sänkta ersättningar tillsammans med ett regelverk som stänger ute många från ersättning har skapat dagens ohållbara situation. När nu ekonomin och arbetsmarknaden blir sämre kommer många att stå utan skydd. kommuner fruktar på goda grunder att regeringen iskallt räknar med att de ska stå för de oförsäkrades försörjning. Regeringen har sedan tillträdet angett att lösningen på problemet med de oförsäkrade ska vara införandet av en obligatorisk a-kassa. Detta förslag har ända sedan det först började diskuteras varit utsatt för en skoningslös kritik från nästan alla parter, men arbetsmarknadsministern har åtminstone så här långt stått på sig. har vi hamnat i ett läge där till och med de moderata ledamöterna i arbetsmarknadsutskott tagit avstånd från idén offentligt och krävt att förslaget ska slängas i papperskorgen. Det verkar som att arbetsmarknadsministern står helt ensam som den ståndaktige tennsoldaten när det gäller att försvara det här förslaget. Då kom de här frågorna i interpellationen, och bekymret med svaret är att det är lite dåligt med svar. Om vi börjar med den första frågan: Vad gör arbetsmarknadsministern när a-kassorna förlorar medlemmar och kommunerna är oroliga för sina kostnader? Det finns inget svar på vad arbetsmarknadsministern ämnar göra åt detta och hur han tänker hantera denna fråga. Arbetsmarknadsministern får också en fråga om han avser att dra tillbaka förslaget om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring, och då kan jag konstatera att här finns någonting nytt i arbetsmarknadsministerns sätt att resonera och debattera. Vid en tidigare interpellationsdebatt ställde jag en liknande fråga till arbetsmarknadsministern, och då fick jag ett mycket bestämt svar. Då sade arbetsmarknadsministern att han inte ämnade ta tillbaka initiativet och lägga ned tanken om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. I det här svaret på interpellationen jag läser interpellationssvar noggrant, som arbetsmarknadsministern vet kan jag konstatera att det inte finns något svar på frågan. Jag kan bara tolka det som att arbetsmarknadsministern glider och påbörjar en politisk reträtt från det här med obligatorisk a-kassa. Arbetsmarknadsministern blir då den siste att lämna båten. Den tredje frågan hade tre delfrågor. Arbetsmarknadsministern svarar på två av dem. Man tänker inte sänka avgifterna. Man tänker inte höja ersättningen. Den tredje frågan gäller hur ministern ser på det regelverk som stänger ute folk, som gör att de inte kan uppbära ersättning och som också är en viktig orsak till att folk har valt att lämna a-kassan. Den svarar inte arbetsmarknadsministern på alls. Men som sagt var: I den fortsatta debatten får arbetsmarknadsministern möjlighet att svara på de frågor vars svar här lyser med sin frånvaro. Det jag naturligtvis är mest intresserad av och som jag tror att många är intresserade av är att få ett tydligt besked från arbetsmarknadsministern att han avser att lämna tanken på en obligatorisk försäkring. Det är det som så att säga mellan raderna lyser fram i det här svaret. 162 Arbetsmarknadsminister (): är en känd kremlolog och försöker tolka in en massa saker i det som sägs eller inte sägs. Det jag säger är att utredningen levererar sitt slutbetänkande och att vi naturligtvis analyserar, går igenom och bereder frågan på det sätt som vi normalt sett ska göra. Det intressanta tycker jag är det som inte talar om eller tar upp i debatten, nämligen svaret på frågan var jobben ska komma. I stället pratar han om det klassiska, nämligen höjd ersättning till de höginkomsttagare som inte jobbar. Det är Socialdemokraternas svar på frågan var jobben ska komma. Vi vill i stället fortsätta att sänka skatten på arbete för dem som jobbar och har låga löner, men det avvisar Socialdemokraterna. Det här är den klassiska skillnaden: Alliansens arbetslinje, där den som jobbar får mer över och frukterna av sitt eget arbete och sänkta trösklar in på arbetsmarknaden för dem som inte har jobb, står mot en socialdemokratisk ersättningspolitik. Vad ledde då den politiken till? Jo, höga skatter för de låginkomsttagare som jobbar och ett stort utanförskap med var femte svensk utanför. Det är en orättvis, orättfärdig och ojämlik politik. Det är dessutom en cynisk politik och en gammaldags politik. Och resultatet av den socialdemokratiska omprövningen sedan valet av den fråga man faktiskt förlorade på blev mer av samma. Utanförskapet ska uppenbarligen lösas med högre ersättningsnivåer till höginkomsttagarna och mer Amsåtgärder. Den viktiga frågan att ställa sig här är: Vilka är det som har lämnat a-kassan? Ja, av det vi fått veta när vi pratar med arbetslöshetskassorna är det personer som har kvar till pensionen, det är personer med legitimationsyrken som lätt får arbete, till exempel läkare och de som inte längre omfattas av försäkringen, till exempel studenter. Det kanske inte är så konstigt att de har lämnat a-kassan. Men i grunden kvarstår naturligtvis min åsikt. Har man ett jobb i borde man också ha ett inkomstrelaterat försäkringsskydd. Om det säger som vanligt ingenting. När vi inledde förändringen och återupprättandet av arbetslöshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring stod 700 000 svenska löntagare utanför. är det en dryg miljon. Men vad är svaret på den frågan? De 700 000 som stod utan ett inkomstrelaterat försäkringsskydd när vi tog över, hur ska ni se till att de får det som ändå måste vara rimligt, nämligen ett inkomstrelaterat försäkringsskydd vid arbetslöshet? På den frågan har ni inget svar. Det vore intressant att debattera den frågan, därför att , er ska vi säga samarbetspartner, förespråkar ju en helt annan modell, nämligen att man slår ihop socialförsäkringarna och arbetslöshetsförsäkringarna till en statlig, total socialförsäkring. Delar den uppfattningen, eller kan vi få ett besked om vilket alternativ som gäller om det är så att vänsterkartellen vinner nästa val? Vad händer då? Blir det en allmän obligatorisk socialförsäkring, betalad via skattsedeln, där dagens a-kassor inte har ett dugg att göra med arbetslöshetsförsäkringen, eller vad blir det? Det svaret tycker jag att ni är skyldiga väljarna. tar också upp oron för kommunerna och socialbidragen. Ja, faktum är ju att det är precis tvärtom. Vi har sett socialbidragen sjunka . Dessutom är det så att grundbeloppet i a-kassan och arbetslöshetsförsäkringen i nästan samtliga fall överstiger försörjningsstödet. Jag noterar att generaldirektör i en stort uppslagen debattartikel konstaterar att oron för ökade utgifter är obefogad. Men om och jag delar uppfattningen att det är olyckligt när många inte har ett inkomstrelaterat försäkringsskydd är jag beredd att sträcka ut handen till Socialdemokraterna och lyssna på de förslag som skulle leda till att de får det, såvida det inte försämrar lönebildningen på arbetsmarknaden, ökar skattetrycket eller försämrar arbetslöshetsförsäkringens ställning som en omställningsförsäkring. 163 (): Det har blivit någon sorts strategi bland de borgerliga statsråden att kräva svar på frågor från interpellanten i stället för att svara på interpellationerna. Det är väl så här att när vi har ärendedebatter i kammaren och diskuterar politiken, till exempel arbetsmarknadspolitiken, för vi den typen av debatter. Interpellationen är till för att statsråden ska svara på frågor från riksdagsledamöterna om vad statsråden avser att ta för initiativ. Det finns nog en anledning för statsrådet att hålla sig till den ordningen, för annars blir det lite knepigt det här. Vi kanske kan få återkomma . Jag vet inte om det är förmätet av mig att tro att jag någonsin hamnar i den situationen att jag får lov att svara på interpellationer, men jag lovar att om det skulle bli så kommer jag att göra det. Det här var andra chansen, men det kom inget svar på den viktigaste frågan i interpellationen. Jag kan citera svaret från arbetsmarknadsministern förra gången jag ställde en liknande fråga. Då var svaret mycket tydligt: Ja, jag har fortfarande för avsikt att föreslå att en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring införs. Så svarar arbetsmarknadsministern i en interpellationsdebatt . kan jag konstatera att arbetsmarknadsministern det går inte att tolka på något annat sätt har inlett en besvärlig politisk reträtt från en fråga som han har grävt ned mycket politisk prestige i, en fråga där arbetsmarknadsministern i stort sett från start har stått ensam och som han nu på något sätt försöker ta sig ur. Det är i och för sig inget fel att ändra en uppfattning om den är felaktig, inte håller för verkligheten. Om kartan så att säga inte stämmer med verkligheten finns det väl anledning att göra om kartan. Så långt kan det vara positivt. Men bekymret är att det då uppstår en massa följdfrågor. Om inte arbetsmarknadsministern nu tänker sig den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen, som har varit arbetsmarknadsministerns patentsvar på ett av de stora problem som arbetsmarknadsministerns politik har skapat, nämligen att en halv miljon människor har lämnat a-kassan, vad avser då arbetsmarknadsministern att göra, mer än att lämna walk over och lita på att vi ska lösa det här problemet ? Det må vara hänt. Vi kommer att få många sådana frågor i vårt knä, frågor som finns kvar att hantera. Jag tycker ändå att det är rimligt för att ställa frågor till det ansvariga statsrådet. Om man nu överger en ståndpunkt som man har laddat med så mycket personlig politisk prestige som frågan om obligatorisk arbetslöshetsförsäkring och tänker lämna den ståndpunkten, vad avser arbetsmarknadsministern att sätta i stället? Arbetsmarknadsministern säger att man sitter och går igenom remissvaren på departementet, och det är väl rimligt och riktigt att man gör det. Skulle arbetsmarknadsministern möjligen kunna redogöra för lite av innehållet i de här remissvaren? Om det finns någon tendens i åt vilket håll innehållet i dem går skulle det vara spännande att veta. Det kanske skulle kunna underlätta debatten eller göra att de som lyssnar hade lättare att förstå arbetsmarknadsministerns ståndpunkt. Det kan vara en stilla vädjan om att få en kort redogörelse för det som står i svaret. Arbetsmarknadsministern säger här att det pågår ett intensivt arbete med de remissvar som har kommit in. Vad är det för signaler som de remissvaren ger, arbetsmarknadsministern? Kan vi få en redogörelse för det? Och är det rätt tolkat att arbetsmarknadsministern nu har lämnat förslaget om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring? 164 Arbetsmarknadsminister (): Om vi inte ska ha en debatt om åsiktsskillnader mellan oss utan endast om frågor med enkla svar ja, då framgick mitt svar av mitt första inlägg. får gärna ägna sig åt att spekulera, tolka hej vilt och vara kremlolog på alla sätt och vis. Jag konstaterar att utredningen inte är klar och att vi återkommer med besked när utredningen är klar, alltså när vi har ett besked att komma med. Till dess gäller naturligtvis det som jag alltid har sagt, nämligen att jag i grunden tycker att vi måste arbeta för ett inkomstrelaterat försäkringsskydd i arbetslöshetsförsäkringen som omfattar alla på svensk arbetsmarknad. Det vore intressant att ha en debatt i just den frågan, alltså hur det ska uppnås. Men eftersom inte vill ha den typen av debatt utan i stället ställer sina frågor om och om igen måste jag be att få hänvisa till mitt första inlägg. 165 (): Den här interpellationsdebatten är till för att jag ska ha möjlighet att få ett svar. När jag ställde denna fråga fick jag till svar att det pågick en utredning, en utredning som arbetsmarknadsministern hade lämnat direktiv till. Den lyckades dock inte avlämna sitt betänkande utan fick förlängd tid. Då ställde jag frågan om arbetsmarknadsministern avsåg att avbryta det hela och fick ett mycket tydligt svar, nämligen: Jag har fortfarande för avsikt att föreslå en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Det pågick en utredning om detta. Den har inte avslutats, och arbetsmarknadsministern vill inte ta i sin mun hur han bedömer möjligheterna till att genomföra en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. var det mycket klart och tydligt tack för det, förresten men svävar arbetsmarknadsministern betydligt på målet. Jag tycker att det är rimligt att i kammare kunna få svar på en så enkel fråga. har jag inte möjlighet att ställa frågan igen, men jag lovar arbetsmarknadsministern att om jag inte får svar på den kommer jag att med omedelbar verkan lämna in en ny interpellation till kammarkansliet. Jag kommer att ställa frågan om och om igen, ända tills arbetsmarknadsministern behagar svara. 166 Arbetsmarknadsminister (): är ju inte främmande för att ställa samma interpellation många, . Jag välkomnar det. Det är naturligtvis bara att lämna in en interpellation och sedan får väl den socialdemokratiska gruppledningen avgöra om man ska missbruka interpellationsinstrumentet på det sättet. Jag svarar givetvis på det sätt som jag svarat, nämligen att utredningen pågår, att vi analyserar utfallet av remissinstansernas svar och tittar på hur frågan ska hanteras framöver. Det går inte att lämna ett tydligare svar på den frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 25 § Svar på interpellation 2007/08:830 om jobbgarantin för ungdomar 167 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att möjliggöra för Arbetsförmedlingen att sätta in insatser i ett tidigare skede. Vidare undrar hon vilka åtgärder jag avser att vidta för att höja kvaliteten på de insatser som sätts in för att stävja långtidsarbetslösheten hos ungdomar. Vi tycker inte det är orimligt att ungdomar söker arbete av arbetslöshet innan insatser sätts in. Många ungdomar får jobb eller påbörjar en utbildning relativt snabbt. Den tid unga är arbetslösa är ofta kortvarig. Enligt statistik från var den genomsnittliga tiden i arbetslöshet veckor för ungdomar . För personer var motsvarande siffra . Vi vill undvika de inlåsningseffekter som kan uppstå när ungdomar deltar i arbetsmarknadsutbildningar, trots att det finns jobb att tillgå. Därför är fokus i jobbgarantin på just jobbsökaraktiviteter. När en ungdom går in i en arbetsmarknadsutbildning eller får en praktikplats inom jobbgarantin kvarstår kravet att ungdomen ska söka jobb. Arbetsförmedlingen ansvarar för att genomföra jobbgarantin för ungdomar utifrån de riktlinjer regeringen har fastställt. Jag har fullt förtroende för förmedlingens arbete med att säkerställa kvaliteten inom garantin. Sedan kan det förstås finnas möjligheter till förbättringar, jobbgarantin för ungdomar är inte ens gammal. Regeringen följer noga utvecklingen av de arbetsmarknadspolitiska programmen och förändrar utformning och regelverk när det behövs. 168 (): Arbetsmarknadsministern brukar slå sig för bröstet och tala om att det är så fantastiskt bra sedan man tog över regeringsmakten. Vi har påpekat att det var högkonjunktur när den borgerliga regeringen tog över, att det var ett guldläge och att vi hade gjort ett bra avstamp för att det skulle kunna bli fler jobb. Vi såg också i statistiken att det var under vårt sista regeringsår som de allra flesta jobben kom. är det helt andra siffror som visar sig i statistiken. Det är jättetråkigt, och främst är det ungdomar som kommer i kläm. Jag har trista och oroande siffror för våra ungdomar. Antalet nyanmälda platser om jag tar det som exempel har minskat till juli . När det gäller de arbetslösa har de ökat till juli . Vad gäller ungdomar mellan har långtidsarbetslösheten ökat dramatiskt; jag ska redovisa de siffrorna i mitt nästa inlägg. Effekterna för de långtidsarbetslösa ungdomarna har blivit dramatiska. Detta är inte bra. Jag vet att brukar säga att det bara är att sänka arbetsgivaravgifterna och köra på. Och om vi dessutom gör dem ännu fattigare skaffar de sig nog ett jobb. Till exempel har jobbgarantin inte fungerat. Inte ens var tredje ungdom som varit med i jobbgarantin har fått jobb. Det är alltså ingen garanti för att få ett jobb. Man placeras i en så kallad kartläggning, och sedan ska man gå vidare till en praktikplats. Vi kan konstatera att det finns alldeles för få verktyg för att Arbetsförmedlingen ska kunna förmedla jobb till ungdomarna. De som är arbetslösa får vara i garantin och flyttas över till den jobb- och utvecklingsgaranti som gäller för vuxna på arbetsmarknaden. Vi vill satsa på utbildning och praktik för arbetslösa ungdomar så att de snabbare kan få ett jobb. säger att det blir en inlåsningseffekt av att låta ungdomar utbilda sig. Jag tycker att det är ganska cyniskt. Det är en trist inställning att föraktfullt säga till de ungdomar som kanske allra mest behöver en utbildning att det blir en inlåsningseffekt om de skaffar sig en utbildning via Arbetsförmedlingen eller på annat sätt och att de därför inte ska få det. De ungdomar som stått längst ifrån arbetsmarknaden är de som kanske mest av alla behöver utbildningen, inte de som åkt på en räkmacka genom livet och haft det lätt för sig i skolan. Vi behöver stödja de ungdomar som står längst ifrån arbetsmarknaden, och vi behöver göra det på många olika sätt. Det finns inte endast ett sätt, utan det finns många sätt att göra det på. Man behöver ha minst tio olika alternativ för dessa ungdomar, för de behöver allt det stöd från samhället som de kan få. 169 Arbetsmarknadsminister (): Jag vet inte riktigt hur jag ska börja annat än möjligen genom att redovisa siffrorna för jämfört med vad gäller antalet arbetslösa ungdomar och ungdomar i konjunkturberoende program. Antalet arbetslösa har minskat med 31 751 personer i åldersgruppen , och antalet ungdomar i konjunkturberoende program har faktiskt ökat med 1 113. Totalt har alltså över 30 000 ungdomar i åldern lämnat arbetslösheten och i stället kommit vidare. Det är naturligtvis mycket glädjande. har vi lite drygt 10 000 personer inskrivna i jobbgarantin för unga. 17 000 har december påbörjat jobbgarantin för unga. Av dessa har drygt 7 000 personer lämnat garantin, den förkrossande merparten just för ett arbete. Det är naturligtvis väldigt bra. Jag skulle intet hellre önska än att många fler hade lämnat och kommer att lämna garantin framöver. Men det ska naturligtvis ses i kombination med den totala utvecklingen för ungdomar. Det måste också ses i kombination med arbetslöshetsperiodens längd. Arbetslöshetsperiodens längd för ungdomar har sjunkit ganska ordentligt. Det är naturligtvis glädjande att det är på det sättet. Vad vi har försökt göra är att vikta om de arbetsmarknadspolitiska insatserna, det vill säga att i högkonjunktur lägga lite mindre insatser av aktiv arbetsmarknadspolitisk karaktär för dem som har i arbetslöshet och där lägga allt fokus på arbetsförmedling, allt fokus på att snabbt hitta arbete, och i stället lägga mer resurser på dem som har sett både en och annan högkonjunktur passera revy utan att ha möjlighet att ta sig in, lägga mer resurser på de långtidsarbetslösa. Det är därför vi har lagt nästan 13 miljarder på jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga. Man kan naturligtvis, som i den förra debatten, debattera vad man garanterar. Men det vi garanterar är en palett av insatser av det slag som jag noterar att efterlyser och som jag är överens med om: jobbsökaraktivitet med coachning, fördjupad kartläggning, utbildning, arbetspraktik, studie- och yrkesvägledning, projekt av olika slag, arbetslivsinriktad rehabilitering, fördjupad kartläggning av rehabilitering, start av näringsverksamhet och så vidare. Det finns en bred palett inom ramen för jobbgarantin för unga som syftar till att på ett individuellt plan förbereda varje enskild ungdom för att snabbt komma tillbaka till arbete, hitta det och sänka de trösklar som står i vägen. Det totala antalet arbetslösa och personer i konjunkturberoende program har alltså gått ned med över 30 000. Det är väldigt glädjande. Vi vet att jobbgarantin för unga har fungerat bättre än de gamla systemen, den kommunala ungdomspraktiken och ungdomsgarantin. Som bland annat en studie av IFAU visade tenderar de att förlänga arbetslöshetsperioderna och öka arbetslösheten bland ungdomar.