prot · GV0969 · 2008-02-21 00:00:00 — Det betyder inte att man får göra det precis hur som helst, för det finns regler på denna marknad som är viktiga. Det är viktigt med besittningsskydd. Det är också viktigt att det finns regler för både hyra, skatter och allt vad det nu kan vara. Vi kommer att hantera det i laga ordning, men jag tror som sagt att interpellationen bygger på en missuppfattning. Jag kan dela uppfattningen att man kan misstänka att skälet till att letar efter denna typ av problem i frågorna är att ni egentligen inte är intresserade av ytterligare boendeformer eftersom ni inte har den uppfattning som vi har inom alliansen, nämligen att mångfald i boendet berikar. Det är bra att människor kan välja olika boendeformer. Det som är intressant i detta sammanhang är att vi har en konstig skillnad mellan till exempel radhus, som har flera upplåtelseformer, och lägenheter, där det har blivit väldigt stelbent. Det gör marknaden sämre till sin funktion än vad den skulle kunna vara. Vi behöver öka rörligheten. Vi behöver få ett ökat utbud. Vi behöver också få mer kapital till bostadsbyggande. I någon liten utsträckning det framhöll jag i mitt tal tror jag att den nya upplåtelseformen kan bidra till förbättringar. Det löser inte våra bekymmer som helhet, utan vi ser det som ett komplement bland många andra. Till saken hör att vi just nu tittar på reglerna för hyresrätt och annat av det enkla skälet att hyresrätten är en väldigt viktig boendeform som tillgodoser många behov och önskemål som många har. Vi behöver den också i fortsättningen. Jag tror, som sagt, att frågan bygger på en missuppfattning av vad jag faktiskt sade. Det är lätt hänt när det kommer i andra och tredje led. 80 (): I artikeln citeras ministern om att sitter i detaljerna. Det är nog sant att det är så. Därför är det viktigt att diskutera detaljerna innan de blir cementerade. Om den här interpellationsdebatten kan utmynna i att vi får klarhet i vilka inskränkningar ministern avser tycker jag att jag har uppnått en stor och viktig sak. Man kan naturligtvis inte diskutera detta utan att beröra frågan om ägarlägenheter. Jag har ingen anledning att recensera upplåtelseformen ägarlägenheter på annat sätt än bostadsrätter och egna hem som ett komplement på bostadsmarknaden som andra upplåtelseformer. Det är helt klart. Med de stora ambitioner som regeringen har för ägarlägenheterna är jag mån om att vi har ett starkt besittningsskydd för de hyresgäster som kommer att hyra dem. Det är lite märkligt att diskutera det också. Argumentet för regeringen att införa ägarlägenheter är ju att folk ska bygga sina ägarlägenheter och köpa dem för att bo där. Det är märkligt att vi behöver diskutera besittningsskydd för hyresgäster i ägarlägenheter. Ägarlägenheterna är ju till för att bo i för dem som köper dem. Det är inte jag som ska anklagas för att ha dolda avsikter. Det är i så fall regeringen som ska ifrågasättas. Vilka avsikter har regeringen egentligen med ägarlägenheterna? Är de att människor ska ha någonstans att bo eller är de att lägenheterna ska hyras ut på en hyresmarknad? Om svaret är bådeoch ska vi naturligtvis ha en tydlig reglerad hyreslagstiftning för upplåtelse av ägarlägenheter som är minst lika stark som besittningsskyddet och hyreslagstiftningen för hyresrätter. Det är glädjande att det har klargjorts att man avser att behandla upplåtelsen som ett förstahandskontrakt. Om det blir i den omfattningen som regeringen avser ska den här upplåtelseformen med ett förstahandskontrakt på lägenhet jämställas med hyreslagstiftningen i övrigt. Då ska man ha samma lagstiftning och besittningsskydd som hyresgäst i en ägarlägenhet. Det tycker jag är viktigt att ha med i det fortsatta arbetet. Hyreslagstiftningen för andrahandshyresgäster är ju inte så bra att den inte kan göras bättre. Det är ett nederlag i sig att vi har ett så relativt svagt besittningsskydd som andrahandshyresgäster. Om man får möjlighet att hyra en ägarlägenhet som förstahandshyresgäst eller som andrahandshyresgäst kan också komma med i diskussionen. Det är naturligtvis oerhört viktigt att ministern klargör vad hon menade med uttalandet att uthyrning får ske utan inskränkningar. Om ministern inte menade att det gällde inskränkningar i form av borttaget hyrestak och borttaget besittningsskydd kan jag ju vara lugn på den punkten och diskutera de fortsatta detaljerna vidare när propositionen kommer och vi får anledning att diskutera ägarlägenheter vidare här i kammaren. 81 (): Jag vill anknyta till vad justitieministern sade om radhus. Jag tycker att man kan ta det som utgångspunkt för en jämförelse. Radhus finns med äganderätt. Det finns bostadsrättsradhus och det finns faktiskt också radhus som upplåts med hyresrätt. Hur är det då med lägenheter i flerbostadshus? Det finns lägenheter som upplåts med hyresrätt och med bostadsrätt, men det finns inte motsvarande alternativ som för radhus. Det finns inte lägenheter som man kan äga med äganderätt. För att få mångfald och fler valmöjligheter på en bra bostadsmarknad är det rimligt att det finns sådana. Den utredning som ligger i botten för det som ska bli ett förslag om ägarlägenheter handlar just om de regler som gäller för en- och tvåfamiljshus som är jämförbara eftersom det är samma rättighet, nämligen äganderätt. Rättigheter är alltid en avvägning mellan olika intressen. En som äger sin bostad har naturligtvis ett större intresse än en förstahandshyresgäst. Regelverket är kanske lättare att förstå. Den socialdemokratiska regeringen tillsatte en utredning som gällde frågor om upplåtelse av den egna bostaden. Syftet med den utredningen var att titta på vilka förutsättningar man skulle kunna ändra för att få ut fler tänkbara bostäder på en andrahandsmarknad. Det finns uppenbarligen ett antal sådana som människor av olika skäl väljer att inte hyra ut. Den saken finns det skäl att återkomma till i särskild ordning. 82 (m): Jag tror att vi har sagt det mesta som behöver sägas i den här interpellationsdebatten. Det viktiga var att reda ut frågan. Jag är glad för frågan. Det kanske är någon annan som har läst artikeln lika tokigt som , eller rättare sagt läst artikeln och missuppfattat vad regeringen står för. Jag tror att vi har rett ut att begreppet hyra ut utan inskränkning är vad som gäller när man är ägare av en bostadsrätt . Det är ju en nyttjanderätt. Då måste man alltid fråga föreningen om lov. Självklart finns det också andra inskränkningar när det gäller boendet i en bostadsrättsförening. Ägarlägenheter skulle kunna erbjuda större frihet för en som äger en lägenhet. Då kommer den intressanta frågan som är lite misstänksam: Handlar det om att folk ska äga sin bostad eller ska man hyra ut den? Sanningen är att folk är rätt komplicerade. Över tid ändras människors levnadsvillkor. Det vet vi. Vi vill öka rörligheten. Vi vet att folk flyttar ihop men inte gör sig av med den bostad man har. Det vill man inte. Man hyr inte ut den heller. Det finns alla möjliga konstiga levnadssituationer. Jag kan tänka mig att det finns situationer där man tycker att det är rimligt att hyra ut sin lägenhet utan att fråga om lov. En sådan lägenhet bidrar till bostadsmarknaden på ett sätt som vi behöver. Vi måste självklart ha regler för detta. Det är därför vi har haft en utredning som har tittat på det. Vi har många regler på bostadsmarknaden i . I den delen tror jag inte att regeringen har några revolutionerande förändringar på gång. Vi behöver ha trygghet i boendet. Det är väldigt viktigt att man vet att man sitter någorlunda säkert och på vilka villkor man sitter i sitt boende. Vi måste se till att det fungerar. Vår avsikt är att erbjuda ytterligare en upplåtelseform. Vi ser fördelar med ägarlägenheter. De finns i många andra europeiska länder. De har lite olika regler för dem, så det är inte helt enhetligt. Vi tror att det kan bidra till att ge svensk bostadsmarknad ökad mångfald och därmed också ökad valfrihet och att det är bra för medborgarna. Vi ska ta fram de här reglerna. Jag är säker på att vi återkommer till detaljerna i kommande diskussioner. 83 (): Jag tackar för diskussionen och klargöranden från ministern. Innan ministern lämnar kammaren ska jag överlämna artikeln från Dagens Juridik så att ministern får läsa vad man har skrivit om henne. Jag representerar och väljargrupper som har intresse av att det är stor trygghet på bostadsmarknaden och att den tryggheten består, så att vi inte får en uppluckrad lagstiftning när det gäller hyrestak, hyressättningsregler, besittningsskydd och så vidare. Vi befinner oss i av stor omdaning när det gäller hyresmarknaden och hyreslagstiftning också utifrån den utredning som pågår om allmännyttans villkor, hyressättningssystem, hyrestak och liknande frågor. Det är inte konstigt att människor i allmänhet och hyresgäster i synnerhet är oroliga . Den oron har jag försökt förmedla i denna interpellation till ministern. Jag har bett henne att ta i beaktande att man inte ska försämra besittningsskyddet för hyresgästerna och inte medverka till särregler för ägarlägenheter som påverkar och spiller över på ett sådant sätt att vi inte får ett hyrestak och tydliga hyressättningsregler för hyresrätten när man nu ska hitta särlösningar för ägarlägenheterna. I övrigt kommer vi att få stora möjligheter att fortsätta debattera bostadspolitiken och också lagstiftningen med anknytning till detta. Jag tackar för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2007/08:323 om möjlighet för alla att studera på högskola 84 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att alla människor ska kunna ha möjlighet att läsa på högskola samt vilka åtgärder jag tänker vidta för att studier ska kunna vara en heltidssysselsättning för studenterna. Som jag har redovisat i kammaren är det regeringens uppfattning att den högre utbildningen ska vara öppen för alla. Ingen ska uteslutas beroende på kön, etnicitet eller någon annan faktor som individen själv inte kan påverka. Det är oerhört viktigt att dessa faktorer inte utgör hinder för dem som vill studera. Jag har även tidigare lyft fram det arbete med att aktivt främja och bredda rekryteringen till högskolan som åligger universitet och högskolor enligt högskolelagen (1992:1434). När det gäller referat av studiemedlets utveckling vill jag anföra följande. Det är korrekt att det utbetalda beloppet inte har höjts med många hundralappar. har det belopp som utbetalas för 40 veckors heltidsstudier höjts med . Förklaringen till detta är att totalbeloppet sedan höstterminen 2001 fördelas över , medan det före detta datum fördelades över . Den tidshorisont har talat om är att se över studenternas ekonomiska villkor. Regeringen har därför tillsatt en studiesocial utredning (U2007:13). Kommittén kommer att behandla en rad ämnen som har bäring på frågor. Det handlar om att se över såväl den sociala som den ekonomiska situationen för studerande, där frågan om den studerandes möjligheter till försörjning är en viktig del. En del av kommitténs uppdrag är att överväga och föreslå hur framtida beloppsnivåer och fribelopp inom studiemedelssystemet ska se ut. Detta görs med utgångspunkten att systemet långsiktigt ska säkerställa en skälig levnadsnivå för de studerande och ge förutsättningar att bedriva effektiva studier. Kommittén ska redovisa sitt slutbetänkande . Kommittén har även möjlighet att delredovisa vissa frågor . 85 (): Jag börjar med att tacka statsrådet för svaret på min interpellation, även om jag inte är riktigt nöjd med själva innehållet. Sedan visar det sig att det var länge sedan jag debatterade med , och han har glömt mitt förnamn. är det som gäller. I valrörelsen lovade den borgerliga alliansen att höja studiemedlen till landets studenter. Beloppet varierade, men budskapet var tydligt: Studiemedlet skulle höjas. Visst är det som ministern beskriver, nämligen att det gjordes en rad förbättringar på området under den förra mandatperioden när vi socialdemokrater hade makten. Men vi ser nu att det inte är tillräckligt. Många studenter får inte sin ekonomi att gå ihop. Många studenter mår dåligt och är stressade. Alla är inte nöjda med att låna av sina föräldrar. Extraarbete kanske gör att man försummar sina studier eller att kvaliteten på studierna blir sämre. Arbetet vid sidan av kan också påverka studietidens längd och gör kanske att man inte hinner slutföra sina studier . Detta är kostsamt både för individen och för samhället. beskriver i sitt svar att alla människor i som vill har möjlighet att studera på högskola. Det stämmer i teorin. Men i praktiken ser det faktiskt lite annorlunda ut. har precis kommit med ny statistik som visar att det är stora skillnader mellan vilka som väljer att läsa på högskola och vilka som inte gör det. Närheten är en faktor. Av de 15 kommuner där flest går vidare till högskolan har praktiskt taget alla universitet eller högskola i kommunen, och när det gäller storstadsområdena finns det i den egna kommunen eller i en angränsande kommun. Detta visar att etableringen av nya högskolor och utbyggnaden av antalet platser som vi socialdemokrater genomförde var framgångsrik. Därför är jag orolig när den borgerliga regeringen minskar antalet platser och när det i debatten förs fram att ska ha endast några få elituniversitet. Men det finns också ett tydligt samband mellan den sociala strukturen i kommunerna och hur många som går vidare till högskola. Föräldrarnas yrke och utbildning har avgörande betydelse för hur nästa generation väljer för sin framtid. Kommuner som har en stor andel högutbildade har också en stor övergång till universitet och högskola. De tio kommuner som har den minsta övergången till universitet och högskolor har en relativt liten andel med eftergymnasial utbildning i föräldragenerationen. Detta visar att vi i trots stora satsningar och förbättringar fortfarande har en social snedrekrytering till högskolan. var det av dem som läste på högskolan som hade arbetarbakgrund. Det har naturligtvis blivit bättre, men det är fortfarande inte tillräckligt bra. Högre studier får inte vara en klassfråga. Men det är just de personer som har en arbetarbakgrund och som ska eller har tagit steget att börja läsa på högskolan som drabbas hårdast när de ekonomiska förutsättningarna inte finns. Först och främst är det svårt att ta steget att ta på sig stora studieskulder. Men det måste också finnas förutsättningar för att man ska klara sig på sitt studiemedel när man väl studerar och för att man ska kunna slutföra sina studier . Att den studiesociala utredningen inte har kommit i gång är väl tecken på politisk ovilja att verkligen vilja förbättra villkoren för studenter? Det är bra att man tar ett helhetsgrepp i fråga om trygghetssystemen, men jag ifrågasätter verkligen om man måste utreda om man ska höja studiemedlet eller inte. Det är också anmärkningsvärt att högskole- och forskningsministern i en debatt i kammaren lovade en höjning av studiemedlet . Men en månad senare gick finansminister ut och sade att det inte finns något ekonomiskt utrymme för detta . Min första fråga blir då: Vem är det som man ska lyssna på, vad är regeringens ståndpunkt i studiemedelsfrågan, och kommer man att kunna höja studiemedlet eller inte ? Min andra fråga gäller den sociala snedrekryteringen. har dessa nya uppgifter kommit från . Finns det pengar för högskolorna att jobba med denna fråga? 86 (): Interpellanten har visat ett stort engagemang i dessa frågor, måste man säga, både här och i många andra debatter som också jag har varit med i. Jag tror att också statsrådet har varit med tidigare. Problemet, om vi ska vara ärliga, är att den linje som hon företräder i väldigt stor utsträckning är just hennes egen linje. Hon har inte med sig sitt eget parti för några skarpa förslag när det gäller att höja studiemedlet. Jag tycker faktiskt att det är ganska angeläget att man är hederlig i den här typen av debatter. Vi kan alla skriva under på att det inte är någon lyxtillvaro att leva som student. Både jag och , som väl tillhör de ledamöter här i kammaren som har i ganska färskt minne just hur det är att leva på studiemedel, kan säkert intyga att det definitivt inte handlar om lyxmiddagar och stora utsvävningar. Det är ett av skälen till att den studiesociala utredningen ska se över studenternas villkor i ett sammanhang och då titta på beloppsnivåer som ska gälla framöver, på hur trygghetssystemen kan samverka och på hur studenter som har barn klarar sin situation som naturligtvis blir extra komplicerad. Det gäller också ett antal andra frågor. parti motsatte sig den utredningen den behövdes inte. Men låter det som att man ändå tycker att det är viktigt att frågorna gås igenom. Det som däremot inte är hederligt, fru talman, är att låta påskina att man själv representerar en förändring och en stor förbättring som det inte finns några konkreta förslag till exempel i en skuggbudget. Studiemedelsnivån , efter den höjning som genomfördes och som också mitt parti var med på, är den nivå som och hennes parti precis före valet tyckte var rimlig. Det var vad man landade på: Det här är vad vi har råd med och tycker är rimligt. står här i kammaren och säger att det inte räcker. Vi är säkert många som kan hålla med om att det även här borde kunna bli bättre. Men det är inte riktigt seriöst att först fastställa en nivå som man tycker är den rimliga nivån för att i talarstol säga: Den nivå som jag för precis tyckte var rimlig är fullständigt ohållbar. Därefter heter det: ska vi kraftigt höja studiemedlen. Dock har man inga konkreta förslag om hur det ska gå till. Inte heller när det gäller frågan om hur man ska se på studenter som jobbar extra vid sidan av sina studier ställer jag upp på utgångspunkter. Om hon tycker att det är ett problem att väldigt många studenter jobbar extra för att få ekonomin att gå ihop, varför då i nästan varje debatt motarbeta oss som har sagt att fribeloppet kanske helt borde avskaffas eller också höjas? Resonemanget hänger inte riktigt ihop, tycker jag. Dessutom låter man påskina att det är ett stort problem att studenter jobbar vid sidan av sina studier. Inte heller det stämmer helt och hållet, tycker jag. Senast såg jag en undersökning som visar att av studenterna i inte tycker att studierna riktigt motsvarar heltidsstudier. Därför tycker de att har tid att jobba lite extra vid sidan av studierna. Det är ungefär, som av en slump, den nivå som hänvisar till. Ungefär hälften av studenterna jobbar alltså extra vid sidan av. Dessutom vet vi att många arbetsgivare tycker att det är alldeles utmärkt. De tycker att det är bra att man får lite erfarenhet av arbetsmarknaden . Då blir det lättare att ta klivet in. Jag skulle faktiskt tycka att det vore smakfullt om här berättade för kammaren hur studiemedelsnivåerna skulle ha sett ut om i stället hade bifallit Socialdemokraternas skuggbudget. 87 Statsrådet (): Den ram som sätter in sin fråga i kampen mot den sociala snedrekryteringen är en ram som jag känner en väldig sympati för. Jag ser absolut sambandet mellan att erbjuda en så god studerandeekonomi att vi bryter sambandet med föräldraekonomin så att man inte är beroende av sina föräldrar för att kunna studera. Också efter den här debatten kommer skolfrågor att diskuteras. Det är min mycket fasta övertygelse att det effektivaste sättet att bryta den sociala snedrekryteringen är att räta upp den svenska ungdomsskolan. Det är där som den sociala snedrekryteringen grundläggs kanske rent av i förskolan. Vi som följer tv-serien om en niondeklass i inser att väldigt mycket behöver göras på skolans område. Om vi där hjälper eleverna vidare först till gymnasiet och till högskolan gör vi verkningsfulla insatser mot den sociala snedrekryteringen. Studiemedlen höjdes om jag något får knyta an till argumentation . Det rådde bred enighet om det. Därefter har studiemedlen höjts i takt med prisutvecklingen. Studiemedlen är nämligen indexreglerade. Därför ligger det mycket i argumentation om att den nivå som Socialdemokraterna tyckte var rimlig fortfarande gäller och är justerad efter prisutvecklingen. Trots allt kan nivån därför inte vara så förskräckligt oacceptabel. Det finns argument för att nivån ändå bör höjas. Man kan föra en diskussion till exempel om att studenternas konsumtion inte riktigt överensstämmer med den allmänna konsumtionen. Enligt ett par undersökningar tycks det vara så beträffande det som studenterna köper att priserna har höjts något mer än prisnivån i allmänhet. Det är ett argument. Hyresnivån när det gäller studentlägenheter är ett annat argument. Det finns alltså anledning att se över detta. Det är en av flera uppgifter för den studiesociala utredningen. Beskedet från regeringen det gäller då mig, och alla andra i regeringen är att regeringen har inriktningen att höja studiemedlen. Detta har jag sagt här i kammaren, och det är detta som gäller. Sedan finns det övergripande löften av en ännu högre dignitet skulle samhällsekonomin haverera kommer en del andra löften inte att gälla. Men för dagen finns det ingenting som tyder på det. Det här är alltså vår inriktning. Det är förstås så som säger, att det för en uppjustering av nivåerna i och för sig inte behövs en statlig utredning. Jag har inte uteslutit att det kan ske redan i höstens budget. Men det vi vet är att vi när vi jobbar med budgeten kommer att ha ett utmärkt beslutsunderlag för att kunna bedöma om det vi erbjuder studenterna i form av studiemedel medger en skälig levnadsnivå. 88 (): Det är de borgerliga som har regeringsmakten och som ska stå till svars för de löften som ställts ut. Det är viktigt att också det diskuteras. Jag undrar vad som gäller. Man har ju lovat att höja studiemedlen . Men sedan går ut och säger att det inte kommer att hända. får jag besked från minister om att studiemedlen kommer att höjas såvida ekonomin inte havererar. Jag känner därför en oro för att tror att ekonomin kommer att haverera och att det därmed inte blir någon höjning av studiemedlen. Jag hoppas att så inte är fallet. Vi talar om att hälften av studenterna jobbar vid sidan av studierna. Men jag ser inte någon lösning i att höja fribeloppet så att de kan jobba mer. Jag tror att forsknings- och högskoleministern och jag är överens om att vi behöver förbättra kvaliteten i utbildningarna på högskolan. En del i det är, tror jag, att göra studierna till en heltidssysselsättning så att studenterna verkligen kan ägna tid åt sina studier alltså att det finns krav på det. Det är också så att detta med arbete vid sidan av studier är en klassfråga. Många studenter har egentligen ingen nytta av sitt extraarbete om de till exempel sitter i en Konsumkassa. Andra däremot kan kanske få hjälp av sin pappa och få ett extrajobb på ett företag. Det är oerhört viktigt att de jobb som finns verkligen har anknytning till det som studenterna studerar. I så fall kan de ha nytta av jobb. Men för många studenter gör jobb att studierna försummas. När det gäller Socialdemokraterna och studiemedlen gjorde vi under förra mandatperioden en rad förbättringar. Det handlar då om barntillägget och om att studiemedlen höjdes med , precis som sagts här. I vårt valmanifest lovade vi ytterligare en höjning under den här mandatperioden. I och med att det kommit olika svar från olika ministrar var min fråga vad som är regeringens ståndpunkt. Jag är glad över att här ha fått ett svar av . När det gäller den sociala snedrekryteringen kan jag hålla med om att det till en del handlar om de tidiga åldrarna, om att det är viktigt att se till att alla har samma möjligheter i livet genom hela utbildningssystemet. Men man kan se att det för barn som kommer från arbetarfamiljer är svårt att ta steget till att läsa på högskola eller universitet. De har inte föräldrar som backar upp. Kanske får de höra att de inte ska ha studieskulder och att det inte är fråga om ett riktigt arbete. Jag tror därför att det är viktigt att tidigare i skolan få kontakt med högskolor och universitet.