prot · GV09108 · 2008-05-09 00:00:00 — Processen som har lett fram till förslaget om ny författning har, trots överenskommelser, varit en regimstyrd process som saknat genuin förankring hos den demokratiska oppositionen och etniska minoriteter. I förslaget till författning framgår dessutom att omfattande privilegier förbehålls regimen. Som påpekar viks exempelvis av platserna i det blivande parlamentet för militären. Därtill ges militären en generell rätt att ta över makten vid behov. Det finns också all anledning att hysa tvivel om processen inför folkomröstningen eftersom ett förbud om att kritisera konstitutionen kvarstår och vissa samhällsgrupper inte tillåts delta vid folkomröstningen däribland de i talrika munkarna och nunnorna. Oroande rapporter tyder även på att olika riktade åtgärder, däribland hot, har riktats mot oppositionen inför folkomröstningen. Tyvärr verkar juntans utspel vara ett försök att ta loven av den internationella kritiken. Just därför är det viktigt att fortsatt samarbeta med grannländerna i regionen och därigenom sätta press på regimen. Senast vid mitt besök till diskuterade vi detta utförligt. EU:s utrikesministrar uppmanade militärregimen att folkomröstningen ska genomföras enligt internationellt vedertagna normer och att internationella valobservatörer ska välkomnas till . EU upprepade också kravet om att alla politiska fångar måste friges, inklusive Aung , och framhöll att endast en process som inkluderar oppositionen och minoritetsgrupper kan leda till försoning och stabilitet. Vidare betonades att EU är fortsatt berett att se över, anpassa eller skärpa sina åtgärder beroende på hur situationen utvecklas i landet. Inom EU fortsätter vi nu diskussionen om ytterligare sanktionsåtgärder för att stå beredda att agera i det fall situationen i landet försämras. Det är dock viktigt att sanktionerna är så riktade att de drabbar regimen och dess intressen och inte den redan mycket utsatta befolkningen. Från svensk sida studerar vi bland annat olika möjligheter till ytterligare så kallade riktade sanktioner. Den desperata situationen för invånare visar på vikten av EU:s humanitära hjälp till det burmesiska folket. Hjälpen måste utformas så att den inte kan utnyttjas av regimen, och åtgärder mot regimen måste utformas så att de i möjligaste mån inte försvårar den humanitära hjälpen. Det är också viktigt att stödja dem som arbetar för en demokratisk utveckling. På det sättet kan vi också på olika sätt gynna den långsiktiga utvecklingen. I stället för att läsa upp resten av det skriftliga svaret som har fått ska jag säga följande. Interpellationen inlämnades i en något annorlunda situation, och svaret är också författat i en något annorlunda situation. Vi har en synnerligen desperat situation i , där fokus måhända just nu måste ligga på kortsiktiga åtgärder för att försöka hjälpa de människor som kan hjälpas. måste vi koncentrera insatserna på att ha ett så massivt tryck som möjligt på regimen för att de hjälparbetare som väntar runt om gränser ska släppas in för att hjälpa kanske miljoner människor som riskerar att komma i kläm, eventuellt förlora allt, och eventuellt till och med förlora livet. Regimen insisterar på att folkomröstningen ska hållas . Det framstår som ett synnerligen dåligt skämt i denna situation. Det kommer självfallet inte att bli möjligt att över huvud taget göra detta i delar av landet. Det är på detta som vår uppmärksamhet nu måste koncentreras. Jag ber om ursäkt för att jag avvek något från det inlämnade svaret, men jag tror att situationen har gjort det nödvändigt att något avvika från svaret. 9 (): Ett stort tack till utrikesministern för hans svar. När jag skrev min interpellation anade jag föga, precis som utrikesministern sade, att en cyklon vid namn skulle dra genom och lämna en fruktansvärd förödelse. 100 000, eller kanske 250 000, människor har fått sätta livet till i denna katastrof. Siffrorna är osäkra, och vi vet fortfarande inte riktigt hur det ser ut. Över en miljon människor är hemlösa, detta i ett land som redan tidigare är svårt sargat, och har levt i ett politiskt förtryck . Landet är isolerat och oerhört fattigt. De överlevande riskerar nu att drabbas av epidemier, inte minst på grund av bristen på rent vatten. Det är en mänsklig tragedi, och den förvärras av det styre som finns i . Trots att militärjuntan för ovanlighetens skull har sagt sig vara positiv till hjälp utifrån försvåras hjälparbetet av att militärregimen inte släpper in hjälpen utan hjälparbetarna tvingas vänta på visum. Flera internationella hjälporganisationer vittnar om att hjälpen är förberedd. Tonvis med mat, mediciner, tabletter för vattenrening, tält, filtar och myggnät finns men kommer inte in i landet, trots att siffrorna över antalet döda fortsätter att stiga och hjälpbehovet är enormt. En miljon människor är i behov av akut hjälp. Regimen syns inte och gör ingenting. Och antagligen är skälen politiska. Trots att man i denna katastrof skulle behöva all hjälp och allt stöd från regimen ska man ändå, precis som utrikesministern sade, hålla folkomröstningen , även om man skjuter fram den i vissa av de värst drabbade områdena. Vi kan konstatera att det är en folkomröstning som tyvärr bara är ett spel för gallerierna och ett sätt för militärjuntan att legitimera sin makt. Konstitutionsförslaget, som i korthet bland annat garanterar militären av platserna i parlamentet och ger militären en generell rätt att ta över makten vid behov, är inte ett demokratiskt förslag. Oppositionen har inte fått möjlighet att uttrycka sina åsikter. Alla människor får inte möjlighet att gå och rösta, och militärjuntan har sagt nej till att låta internationella observatörer bevaka valet. Utrikesministerns svar i denna fråga är glädjande. Jag hoppas att och EU också utifrån ovanstående grunder fördömer valet och fortsätter att trycka på regimen, framför allt i detta läge så att hjälporganisationer får komma på plats. Men när det gäller vilka åtgärder som och EU ska vidta för att fortsätta att sätta press på militärjuntan i det långa loppet är diskussionen om riktade sanktioner inte något nytt. Jag delar utrikesministerns åsikter att sanktioner ska vara riktade så att de drabbar regimen och dess intressen och inte den redan mycket utsatta befolkningen. Men jag anser att arbetet för att hitta dessa sanktioner tar . Finansiella sanktioner i form av att man spärrar generalernas bankkonton utomlands och fryser tillgångar för de företag eller personer som har en nära koppling till militärjuntan är några exempel på smarta sanktioner som bland annat har infört. Jag tycker också att och EU ska vara drivande för att FN ska införa ett vapenembargo mot regimen. Vi vet att dessa vapen används för att förtrycka folket. Människor som vågar uttrycka sina åsikter försvinner eller fängslas. Byar tvångsflyttas, barn arbetar som slavar, och kvinnor våldtas systematiskt. säljs vapen från framför allt och , men också från , , och länderna i Asean. När det gäller Asean skulle EU i samband med frihandelsavtal också kunna driva på i fråga om villkor för deras handel med . En annan intressant idé som har framförts bland annat av freds- och konfliktforskaren är ett samlat företag som är redo att investera i om det blir demokratiskt. Det skulle ge juntan en morot för att genomföra reformer. Jag tror inte att utrikesministern och jag har olika åsikter i frågan. Vi har samma mål. Vi vill att ska bli ett demokratiskt land där mänskliga rättigheter respekteras och följs, där makten utgår från folket, och där människor slipper leva under förtryck och rädsla. Men min fråga blir: När kommer de riktade sanktionerna att framföras inom EU? Jag tycker att det tar . Finns det andra åtgärder som vi kan vidta för att fortsätta att sätta press på regimen eftersom det bara blir värre? Jag skulle alltså gärna vilja ha svar på när de riktade sanktionerna kommer. 10 Utrikesminister (): och jag har diskuterat detta i andra sammanhang vid olika tillfällen, och vi gör i grunden samma bedömning. Låt mig dock säga att min prioritet just nu inte är sanktioner, vare sig smarta eller dumma. Just nu är min prioritet massiv hjälp. Vi måste inse att det just nu är ett annorlunda läge. Vi måste bryta regimens motstånd mot de hjälpinsatser som är absolut oundgängligen nödvändiga. Det är klart att det handlar om politik. Regimen är rädd för att det ska komma in utländska hjälparbetare och andra. Det finns i regionen omfattande resurser, bland annat amerikanska helikoptrar. De har använts i tidigare katastrofinsatser i och . Helikoptrar är absolut oundgängligen nödvändiga i sådana här situationer för att ge utsatta människor mat, läkemedel och annat. Det finns inga kommunikationer. Det är klart att regimen förvägrar dessa helikoptrar att komma in i landet. Vi måste försöka bryta detta motstånd för att få in helikoptrar, hjälpinsatser, nödhjälp och läkare. Sedan ska jag kanske inte så högt säga jag hoppas att de inte lyssnar på vad vi säger i riksdag än att det är klart att när alla detta kommer in är det ofrånkomligt att detta också kommer att ha en politisk effekt. Det är självfallet också detta som gör att de är lite skeptiska. Men har vi ett i grunden förändrat läge när det gäller situationen i . Med all sannolikhet är regimen ytterligt desperat, inte bara därför att den förlorar kontrollen över sitt folk utan därför att den förlorar sitt folk i bokstavlig mening genom denna katastrof. Och jag tror inte att det kommer att vara möjligt att hålla emot i ett läge när folk måhända får klart för sig att hjälpen finns runt gränserna men inte släpps in. Då kan den politiska situationen förändras relativt snabbt. Detta vet jag ingenting om, eller i varje fall relativt lite. Men jag kan se att dynamiken nu är helt annorlunda och att vi ska rikta trycket FN:s generalsekreterare har till exempel uttalat sig mycket skarpt i frågan på att bryta motståndet mot isoleringen för att få in hjälparbetare, utan en politisk agenda just . handlar det om att hjälpa människor. De ska inte göras ansvariga för en rutten regim. Men sedan ska vi vara medvetna om också i denna mer eller mindre slutna kammare att om vi nu lyckas bryta isoleringen och hjälpa människorna kanske vi bereder vägen för någonting annat också. Arbetet med de smarta sanktionerna fortsätter alltså. När kommer detta? Ja, det är inte dagens agendapunkt. Men låt oss se om vi får återkomma till den debatten. Jag hoppas inte det. Jag hoppas att det ska kunna bli en annan situation. Men just nu är det hjälpen till människorna som är det primära. 11 (): Självklart håller jag med utrikesminister om att vi nu måste prioritera och fokusera på att få in hjälpinsatser, så att de miljoner människor som behöver akut hjälp också får det. Precis som utrikesministern sade kan det också få politiska effekter. Den andra frågan som jag tar upp i min interpellation till utrikesministern handlar om stödet till de demokratiska krafter som finns inne i landet och i norra . Självklart, som sagt, handlar det just nu om det humanitära stödet. Här är det glädjande att den snabbt erbjöd hjälp och att har ökat sitt engagemang kring biståndet. Den andra delen handlar om stödet till den burmesiska oppositionsrörelsen som består av mycket mer än bara demokratiaktivister. Där ingår förutom de politiska organisationerna som jobbar med demokratiutveckling och mänskliga rättigheter även kvinnoorganisationer som jobbar för kvinnors rättigheter, organisationer som jobbar med flyktingbarns rätt till skolgång och organisationer som jobbar med sjukvård och med frågan om hiv och aids. De tar sig in i de värst drabbade områdena där inbördeskriget fortfarande rasar och dit de internationella organisationerna inte når. är ett fattigt land, men det finns en mycket stark och aktiv demokratirörelse vars engagemang sträcker sig utanför det strikt politiska, och det finns en god grund att bygga på. Mot bakgrund av detta menar jag att det svenska biståndet till de burmesiska oppositionella och de burmesiska flyktingarna i exil måste fortsätta att öka. Och precis som utrikesministern själv tar upp i sitt svar är stödet till de demokratiska krafterna inom och utanför till dubbel nytta genom att det såväl påskyndar en process som förbereder landet för ett regimskifte. Det handlar om att förmedla kunskaper och erfarenheter till främst demokratiförespråkare och exilorganisationer som arbetar för en demokratisering av . Ironiskt nog, och jag tyckte också att utrikesministern tog upp det, kan tragedin med vara den faktor som gör att militärregimen i faller. Folkets rädsla övergår till ilska när de ser den likgiltighet som regimen visar inför det lidande folket. Trots att de visste om att stormen skulle komma förvarnade de inte befolkningen. Trots förödelsen var det endast civila och munkar som var ute och hjälpte till med röjningsarbetet. Trots att över en miljon människor är i akut behov av hjälp, försenar militärjuntan de hjälpsändningar som väntar utanför den thailändska gränsen. Detta kan vara droppen som av diktatur och förtryck kan leda till en väg mot försoning och demokrati. Det hände i Ache efter . Kanske kommer det också att hända i efter , och då behöver den burmesiska oppositionen vårt stöd. Jag vet att biståndspolitik inte är utrikesministerns fråga utan fråga. Men vet utrikesministern hur mycket av de 110 miljoner som nämns i svaret som går till humanitär hjälp och hur mycket som går till stöd för den demokratiska oppositionen, för demokratiutveckling och mänskliga rättigheter? Även om jag vet att det humanitära biståndet är väldigt viktigt, kanske man kan öka biståndet också till demokratiutveckling och mänskliga rättigheter i . Jag hoppas och tror att det här kan göra att vi ser en diktatur som faller, och då behöver oppositionen vårt stöd. 12 Utrikesminister (): Det konkreta svaret på frågan om hur mycket av de 110 miljonerna som är humanitärt och hur mycket som är politiskt är att det vet jag inte. Men jag skulle utgå från att den absoluta huvuddelen är humanitärt, av den enkla anledningen att det normalt är det som kostar pengar. Om vi talar om stöd till den demokratiska oppositionen är det i dessa sammanhang relativt begränsade resurser som krävs. Men det är ett relativt omfattande stöd vi ger i alla fall. Vi ger stöd till både enskilda organisationer och NGO:er i som sysslar med detta och till exilbaserade oppositionella organisationer. Två exempel som brukar nämnas är radiostationen voice of , som finns i , och Euro Office, som finns i och som egentligen är den inofficiella företrädaren i för den burmesiska oppositionen och den burmesiska exilregeringen. Det är i dessa sammanhang relativt begränsade pengar, men långsiktigt väldigt viktiga insatser. Det som vi har diskuterat i de omfattande diskussioner som vi har haft inom EU, där har tillhört de pådrivande, har inte bara varit att vi ska studera möjligheten av lite smarta sanktioner för den händelse att vi skulle hamna i den situationen att det skulle behövas. Vi har också sagt att vi från EU:s sida måste förbereda ett omfattande hjälppaket till den tidpunkt då det sker en öppning i . Detta arbete kanske skulle ha kunnat vara lite mer avancerat än vad det nu är, för det är möjligt att vi hamnar i den situationen att vi måste rycka in relativt snabbt. Det finns anledning inte bara i denna kammare utan också i EU-diskussionen att nu aktivera detta. Jag är rätt säker på att detta kommer att stå på dagordningen när EU:s utrikesministrar träffas . EU:s speciella sändebud, , är på väg till , eller var i alla fall på väg till . Det är fullt möjligt att även han har anledning att ändra planen i ljuset av vad som har inträffat. Men tanken var att vi här skulle ha en dialog om möjligheten till både ett dialogförsök som har diskuterats allting har kommit i ljuset av en ny utveckling och smarta sanktioner men också om hur vi kan utarbeta det mer långsiktiga positiva paketet för att stabilisera och hjälpa när regimförändringen kommer. Men som sagt är vi nu i en fundamentalt ny situation där åtminstone den omedelbara agendan ser annorlunda ut. Då får vi hantera den omedelbara agendan, försöka bryta motståndet mot hjälpsändningarna och hjälpa människorna. Därefter får vi återkomma och se hur den politiska situationen utvecklas. Men både i den omedelbara delen och i den mer långsiktiga delen tror jag att och jag i grunden är rätt eniga. 13 (): Jag vill tacka utrikesminister för debatten. Precis som han avslutningsvis sade tycker vi i grunden väldigt lika i denna fråga. Naturligtvis vill vi båda att ska bli ett demokratiskt land där mänskliga rättigheter följs. Sedan kommer jag att fortsätta att vara drivande i frågan om att hitta riktade sanktioner långsiktigt. Förhoppningsvis kan man i stället hitta ett paket som hjälper oppositionen i till en fredlig väg för demokrati och mänskliga rättigheter, men vägen dit tror jag är lång. Men självklart måste prioriteten vara att få in hjälpsändningar i landet, och förhoppningsvis ger det också effekter. Jag kommer ihåg utrikesministern som en optimist vid vår förra debatt om . Jag hoppas att denna oerhörda mänskliga tragedi för något gott med sig. Jag hoppas att det burmesiska folket vågar ställa sig upp och säga nej till kommande folkomröstning och vågar uttrycka sina krav på demokrati och mänskliga rättigheter. När de gör det ska de också känna att de har omvärldens stöd. Som ett tack för denna debatt och med en förhoppning om olika paket och förslag om ökat bistånd till demokratirörelsen vill jag överlämna det konstitutionsförslag som den demokratiska oppositionen med de olika etniska minoriteterna med stöd av Sidapengar tillsammans har författat. Låt oss hoppas att det är denna konstitution som får gälla i det framtida . 14 Utrikesminister (): Låt mig bara säga att jag ser fram emot nästa interpellationsdebatt med om detta av den enkla anledningen att jag tror att den behövs. är vi ett läge där perspektiven har förändrats dramatiskt. är vi i ett annorlunda läge. Riktigt hur annorlunda och i vilken riktning vet vi inte, men då kommer det att finnas anledning att diskutera den här saken. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2007/08:592 om situationen och framtiden för generalkonsulatet i 15 Utrikesminister (): har frågat mig hur jag avser att agera för att lösa den ekonomiska situationen på konsulatet i och för att säkra generalkonsulatet och dess verksamhet nu och . Betydelsen av generalkonsulatet i understryks. framför också i interpellationen några påståenden som jag skulle vilja bemöta. Den övergripande bilden av UD:s ekonomi är att departementets del av RK:s förvaltningsanslag uppvisar ett strukturellt underskott. Underskottet kommer att öka över tiden om inget görs. UD har åtagit sig att nå balans mellan verksamhet och resurser till utgången av . Dessutom krävs löpande reformer för att uppfylla de produktivitetskrav som ställs på all statlig verksamhet. Därför är budgettilldelningen för UD:s enheter och utlandsmyndigheter återhållsam. Budgetproblemen för utlandsmyndigheterna i var i huvudsak orsakade av en valutaomräkning i samband med byte av budgetvaluta från dollar till den lokala valutan. De frågetecken som fanns har rätats ut, och deras delegerade medel har ökats. Därmed anser jag huvudfråga besvarad. Vad gäller påståendet att det skulle finnas ett nedläggningshot mot generalkonsulatet i så är det felaktigt. Regeringen har inte haft anledning att ifrågasätta värdet för att ha en lönad utlandsmyndighet i . Generalkonsulatet har därför inte varit aktuellt i den omvandlingsprocess inom utrikesförvaltningen som bland annat lett till att regeringen tvingats ta beslut om nedläggning av åtta utlandsmyndigheter som vi har öppnat fyra nya. Det kan vidare vara på sin plats att skapa klarhet kring utlandsmyndigheternas roll och ansvar för sin personal, verksamhet och budget. är arbetsgivare för den lokalanställda personalen och har det fulla arbetsgivaransvaret för att gällande avtal och anställningsvillkor följs. UD har ansvar för avtal, riktlinjer med mera som rör de lokalt anställda. Chefen för utlandsmyndigheten är ansvarig för myndighetens budget, hur den fördelas på olika verksamheter och att den hålls. För att få utrymme för till exempel önskvärda löneökningar för lokalanställda måste utlandsmyndigheten i första hand finna sätt att fördela om i verksamheten. Det finns normer för hur löner ska sättas för utlandsmyndigheternas lokalanställda. Därtill säger det svenska avtalet om lönesystem för lokalanställda att de ska ha lokal marknadslön som är individuellt bestämd och differentierad. Lönenivåerna i anställningslandet fastställs på basis av lönestatistik från det internationella konsultföretaget (Employment Conditions Abroad). ECA-materialet är dock inte alltid tillfyllest. Utlandsmyndigheterna bör därför vid behov komplettera uppgifterna från ECA med egna lokala marknadsundersökningar. Utifrån detta underlag görs sedan bedömningar om skäliga lönenivåer. Utmaningen i tider av budgetproblem för departementet är att löneökningar i princip måste ske inom tilldelad budgetram, det vill säga finansieras genom effektiviseringar och omfördelningar. 16 (): Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret angående det svenska generalkonsulatet i . Jag har besökt och generalkonsulatet i vid ett flertal tillfällen, nu senast i samband med en talmansresa aprilmaj. Jag hade förmånen att resa med tredje vice talmannen, dagens sittande talman, . Vad jag förstår har också utrikesministern varit i vid den här tidpunkten. Jag vet att utrikesministern tilldelades ett pris, som jag ber att få gratulera till. Jag hoppas att det också innebar en möjlighet att besöka generalkonsulatet. Jag var kvar även i . Vanligtvis brukar man säga att man firar första maj, men det kan man inte säga angående . Det som hände var att man inte fick demonstrera. De kravaller som uppstod var naturligtvis inget att fira. Detta visar att har väldigt långt kvar innan man är redo för EU-medlemskap. Generalkonsulatet och sektionen för turkisk-svenskt samarbete bedriver en imponerande verksamhet. Deras arbete för den respektfulla interkulturella dialogen och för att ge möjlighet till åsiktsutbyte mellan individer och grupper från olika kulturer och religioner är oerhört betydelsefullt i . Det berör också konflikten i och världen i helhet. Också konsulatets arbete för att stödja reformprocessen inför EU-medlemskap har varit väldigt viktigt. Demokratiutvecklingen, mänskliga rättigheter och inte minst kvinnors rättigheter har man ägnat stor uppmärksamhet. Jag hoppas att ministern delar min uppfattning i dessa frågor. Konsulatet har kunnat ordna möten i för väldigt känsliga frågor, som ingen annan har kunnat ordna, detta tack vare det stora förtroende och den stora respekt som dels , dels, och framför allt, konsulatet, med generalkonsul och , åtnjuter i . Jag vill framhålla att både konsulatet i och ambassaden i är väldigt viktiga verktyg i arbetet. Jag vet att utrikesministern precis som jag står bakom ett fullvärdigt medlemskap för när uppfyller EU:s krav för medlemskap. Men i svaret säger ministern att budgetproblemen är orsakade av valutaomräkningar. Det kan jag förstå. Men frågetecknen har ändå inte rätats ut. Den uppfattningen delar jag absolut inte. Konsulatet äskade 2,3 miljoner för verksamheten 2008. Det är väldigt lite för en sådan verksamhet. Det beviljades 1,8 miljoner. Det är en skillnad på . Jag vet att man nu har fått extra, men det räcker inte, och det är inte långsiktigt. Egentligen är det här en ganska banal diskussion. Vi diskuterar en verksamhet som är mycket viktig för relationen mellan och och som kanske har avgörande betydelse för demokratiutvecklingen i vad vet jag men också för svenska företag. Det här håller man på att mista nu för några hundra tusen i besparing. Det tycker inte jag är seriöst. Jag tycker att ministern gör det enkelt för sig när han säger att detta ska hanteras lokalt. Verksamhet och ekonomiska resurser hänger samman. Handlingar väger tyngre än ord i detta sammanhang.