prot · GV0959 · 2008-01-29 00:00:00 — Vi har gjort sammanlagt 38 anställningar av myndighetschefer. För övrigt kan jag säga att det är 24 män och 14 kvinnor. Det är i praktiken kvinnor. Det kan jämföra med de som gällde under den senaste socialdemokratiska regeringsperioden. Jämställdheten har alltså förbättrats ganska kraftfullt , för att ta ett exempel. Av dessa 38 är 4 före detta statsråd, 7 är före detta statssekreterare kan räkna ut vilket parti som de kommer från 11 är före detta myndighetschefer, 2 har kommit från näringslivet, 1 har kommit från verksamhet, 1 har kommit från vad som här betecknas som NGO, alltså en frivilligorganisation, och 9 har kommit efter föregående intresseanmälningar. Detta, , är en helt ny linje jämfört med perioden 19952006 då ni regerade. Då rekryterade ni 312 myndighetschefer utan att söka er ut och ha ett öppet ansökningsförfarande. Någon proportion får det ändå vara i detta, . 21 (): Det var just proportion i sammanhanget som jag efterlyste. Jag har aldrig någonsin i denna talarstol sagt att politiker ska vara diskvalificerade från uppdrag. Vi har från vår sida sagt att politiker mycket väl kan användas till både den ena och den andra uppgiften om man bedömer att de är lämpliga. Men det var ni som i valrörelsen gjorde ett nummer av att partibok gick före kompetens. har inte avskedat några av de generaldirektörer och andra som vi tillsatte. Ni gav alltså en bild som jag anser var ohederlig, och det är det som gör att vi har denna debatt om proportioner. Någonstans borde viss självkritik och viss eftertänksamhet också falla över ministern som verkar försöka framstå som relativt felfri i detta sammanhang. Jag menar att de statliga chefer som jag känner och som jag har jobbat ihop med är mycket kompetenta människor. Om er valpropaganda stämde borde du ha gjort någonting åt detta. Det kan också vara så att en och annan borgerlig politiker mycket väl kan göra i mitt tycke goda insatser. Jag har inte sagt att utnämningar är fel, men jag har sagt att det finns ett hyckleri i ert sätt att bete er. Jag tycker framför allt att du ska utveckla och försöka förklara följande uttalande mot bakgrund av hur ni har agerat: Han var klippt och skuren för tjänsten, den gode . När det gäller de parallella kösystem som ni sysslar med undrar jag: Hur många utnämningar har skötts av rekryteringskonsulter vid sidan av annonsförfarande, och vad har det kostat? Hur många ansökningar har funnits i den officiella kön, och hur många har funnits i den inofficiella som har byggt på rekryteringskonsulter och kontakter? 22 Statsrådet (): kom med nya frågor. Jag har inga uppgifter om detta med mig i kammaren. Men om vänder sig till ska vi ordna fram dessa uppgifter och den statistik som efterlyses. Detta kokar ändå ned till att denna regering har lagt om utnämningspolitiken radikalt. Vi sade det före valet. tyckte att det var stora ord. Vi har kommit långt. Vi kommer att fortsätta att genomföra det som vi gick till val på. Som sagt, till skillnad från hur det var under den förra regeringen, då man utsåg 312 myndighetschefer utan att vid ett enda tillfälle pröva att hitta kandidater genom ett öppet förfarande genom annonsering, har vi nu gjort detta i 22 fall, varav 18 . Detta tycker jag ändå är en ganska tydlig markering av en helt ny utnämningspolitik. Vi kommer att fortsätta att reformera den . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2007/08:321 om åtgärder för att säkerställa lagligheten i upphandling av rekryteringskonsulter 23 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att säkerställa att upphandlingen av rekryteringskonsulter för högre statliga tjänster i fortsättningen sker på ett, enligt mig, lagenligt sätt. Jag har inte för avsikt att diskutera dessa frågor ur något annat perspektiv än det principiella. Mina principiella ståndpunkter redovisade jag i den av begärda debatten , och jag har, utöver vad jag då redovisade, inget ytterligare att anföra i denna fråga. 24 (): Jag har frågat vad han tänker göra för att säkerställa att den här upphandlingen av rekryteringskonsulter för högre statliga tjänster sker på ett lagenligt sätt allt enligt hans egna uttalanden. Bakgrunden är den interpellationsdebatt som vi hade då på mina frågor gav sådana svar som att det inte skulle finnas några möjligheter alls för att det här skulle vara hemligt på något sätt. Inte heller skulle upphandlingen av rekryteringskonsulter gå till på annat än ett fullt legalt sätt. Jag har följt upp detta. Det visar sig att det är på ett helt annat sätt. Den frågan är nu klarlagd. Det är en helt annan sak när ett departement skriver ett avtal där man uppenbarligen tillåter företaget att undandra sig den offentlighetsprincip som vi har som grund för alla handlingar som kommer. Det här ska vi titta närmare på i så vi ska inte prata mer om det, utan vi ska prata om det mer principiella. , du har vid upprepade tillfällen poängterat just att du är ytterst ansvarig för samordningen av rekryteringarna. Min fråga är därför: Vad tänker statsrådet göra för att enskilda departement, departement som statsrådet inte är ansvarig för, uppenbarligen gör på ett helt annat sätt än vad statsrådet här i kammaren har uttalat? Uppenbarligen agerar de på ett sätt som statsrådet anser strida mot lagen. Det handlar inte om inhyrda konsulter, utan det handlar om , en svensk myndighet. Det är där som jag anser att måste ge ett svar. Om svaret är det som man kan läsa ut av interpellationssvaret att statsrådet inte tänker göra ytterligare något, inte tänker vidta ytterligare åtgärder kan jag bara göra tolkningen att den här hanteringen tyst sanktioneras från din sida. Då kommer vi tillbaka till det som var min fundering när vi, , senast diskuterade det här. Jag tror nämligen att trots vad han säger här i talarstolen i själva verket är mycket nöjd med att departementet och rekryteringsfirmorna sluter avtal om sekretess oaktat den lagstiftning vi har. Din passivitet, , blir begriplig bara mot den bakgrunden. Uppenbarligen är den långsiktiga strategin att alla rekryteringar ska ske med sekretess. Detta är någonting helt nytt. Det står i strid med den öppenhet som förespråkats och som vi på nytt hört här ge uttryck för. Det finns en parallellitet i de här processerna. Det finns inget helhetsgrepp. har vid upprepade tillfällen poängterat att han är ansvarig för att detta fungerar på ett tillfredsställande sätt. I så fall, , är den passivitet obegriplig som kommer till uttryck i svaret här . Så här kan man inte, , sköta sitt ansvar i en regering! Men det blir en chans till, : Tänker verkligen inte vidta någon särskild åtgärd för att se till att inte fler departement agerar på ett sätt som statsrådet själv beskriver som ett lagbrott? 25 Statsrådet (): Egentligen borde jag vara förvånad över att ordförande strör omkring sig omdömen så som hon gör på grundval av det svar som jag har gett. Läs vad jag på det principiella planet sade i svaret på förra interpellation! Det vi har gjort är alldeles uppenbart. Självklart har vi gått ut till alla berörda. Vi har gått ut med en promemoria om hur det här fungerar till samtliga personalchefer och samtliga expeditionschefer. Promemorian har också delats till samtliga statssekreterare. Jag kan citera ur denna promemoria: När regeringen väljer att samarbeta med en externa rekryteringsfirma och man även beslutat om att intresseannonsera efter lämpliga kandidater lämnas i normalfallet intresseanmälningarna över till rekryteringsbyrån när sista dag för anmälan passerat. Intresseanmälningarna har då ställts till berört departement där de registreras och diarieförs i den takt de kommer in. Om en privatperson kontaktar rekryteringskonsulten ifråga får det inte råda några som helst tveksamheter i vad som ska lämnas ut. Samtliga handlingar en person lämnat ifrån sig i med hänvisning till det aktuella ärendet är allmänna handlingar och, i normalfallet, också offentliga. Rekryteringsbyrån utför i denna del en arbetsuppgift för myndigheten räkning och en förfrågan ska behandlas på exakt samma sätt som om den ställts till ett departement. Vidare står det att det ankommer på det berörda departementet att försäkra sig om att den externa rekryteringskonsult man ämnar samarbeta med har en god insikt i de regler, vilken lämpligen säkerställs i samband med att upphandling eller avrop genomförs. För det fall att departementet gör en annan bedömning av rättsläget eller något annat i det som redovisats ovan bör kontakt tas med undertecknad för en fördjupad diskussion. Detta står också, fru talman, tydligt i de förfrågningsunderlagsmallar som används. Alla de här sakerna är väldigt tydligt utsagda. Hur utan vidare kan kalla det här för passivitet är, tycker jag, ganska häpnadsväckande. 26 (): Det är mycket möjligt att upplever det här på det sättet. Problemet är, , att den offentliga retoriken och det som uttalas här från talarstolen uppenbarligen inte går att återfinna i den verklighet som förekommer ute i departementen. Jag kan inte kalla det för någonting annat än passivitet och uppgivenhet inför den här sekretessfrågan. I de uttalanden som har gjort och gör i denna kammare i mycket högtravande ordalag står han upp för offentlighetsprincipen. Men faktum kvarstår, ! Sedan vi hade den debatt där de här uttalandena gjordes har det funnits tecken på att den verklighet som hanteras ute på departementen inte följer det som här i kammaren står och säger. Det är det vi debatterar. Före valrörelsen var ju det stora numret just kring öppenheten, transparensen, kring sökbarheten och förutsägbarheten i utnämningspolitiken. Det var ju det som var budskapet. Det är det vi diskuterar, , och det är de principerna som vi nu ska diskutera. Jag kan inte dra någon annan slutsats än att med den passivitet som han nu uppvisar uppenbarligen inte tar särskilt hårt på problemet med offentlighetsprincipen. Han verkar i stället mest bry sig om att som vi hörde kunna sätta ytterligare en pinne i statistiken över utannonserade tjänster. Min fråga kommer igen, ! Det räcker inte att producera färdiga pm, utan som ansvarig minister för den statliga utnämningspolitiken och för genomförandet av det ni sade i valrörelsen och som ni lovat väljarna handlar det också om att man kontrollerar, följer upp och utvärderar för att se att det man säger också ger resultat ute i verksamheten. Har statsrådet verkligen försäkrat sig om att alla rekryteringar sker så som statsrådet säger och vill att de ska ske? Om statsrådet inte har gjort detta faller hela retoriken platt till marken. Om du, , har försäkrat dig om detta, då stämmer inte det skriftliga svar som jag har fått ett mycket kortfattat svar. Med spänning kommer jag att lyssna till nästa inlägg. Jag tycker, , att den här frågan förtjänar det största allvar därför att det handlar om den statliga utnämningspolitiken, om att precis som säger se till att få de allra bäst lämpade som chefer för våra myndigheter. Det duger inte att säga en sak och att retoriken sedan när den kommer i kontakt med praktiken faller platt till marken. Det duger inte heller att ha parallella processer där man inte har ett helhetsgrepp när det gäller den statliga utnämningspolitiken. finns det inga svar om hur det i praktiken ser ut med rekryteringarna. Hur många har rekryterats via rekryteringsföretagen, och hur många har gått via offentlig annonsering? Hur tror att man uppfattar det om man lämnar sin intresseanmälan i ett öppet förfarande och sedan får klart för sig att det inte duger? Det här ska skötas vid sidan om. 27 Statsrådet (): efterlyser största allvar och fortsätter att kasta omkring påståenden som är fullständigt grundlösa. Detta är alltså ordförande. Apropå passivitet har jag pekat på de regler som är upprättade i . Det finns ett system för uppföljningen av hur regelefterlevnad fungerar. Jag utgår från att de systemen fungerar, att det i rutiner följs upp att de regler som är utfärdade efterlevs. När det gäller den statliga utnämningspolitiken är det naturligtvis så att är frustrerad när det nu visar sig att det i utsågs 312 myndighetschefer utan att ha något annat än slutenhet och hemlighetsmakeri omkring sig. Det är klart att hon är frustrerad när vi genomför en omläggning av politiken som innebär att vi successivt genomför allt vad vi faktiskt lovade i valrörelsen. Vi har genomfört alla punkter i detta utom i två fall som vi nu håller på med. Det ena är, som jag har nämnt, öppna utskottsförhör. Vi bereder den frågan. Den andra frågan handlar om att pröva sekretesslagen. Det är, , helt i linje med vad vi sade före valet. 28 (): Det var en djupt ohederlig kampanj som fördes av de borgerliga partierna, en djupt felaktig beskrivning av hur den statliga utnämningspolitiken fungerade. Det har också visat sig nu efteråt. Det ni nu gör, , är att på något sätt försöka förespegla den stora allmänheten att ni har en öppen process. Men det är inte sant. Det är ett spel för gallerierna med dessa annonser därför att parallellt med detta använder ni er av rekryteringskonsulter. Det duger inte. Det fungerar inte tillräckligt bra. Det är i det ljuset man ska se de funderingar regeringen har när det handlar om att se över sekretesslagen. Man vill inte ha någon offentlighet. Man säger att man har en öppen process, men det är inte på det sättet. Man har mörklagt hela ansökningsförfarandet genom att använda sig av dessa rekryteringskonsulter. Utmärkande för utnämningspolitiken efter valet är en ovilja från regeringen att fullt ut ta ansvar för att genomföra det som man tidigare kallade för nödvändigheter. I praktiken backar regeringen steg för steg från tidigare positioner. Man överger de löften som man gav i valrörelsen. Det duger inte, , med att säga att ni har utfärdat riktlinjer för detta. Det handlar för dem som har ansvar att också ta ansvar för att detta genomförs. Det är en passivitet och en osäkerhet. Jag skulle närmast vilja beteckna det som ett haveri som kännetecknar regeringens utnämningspolitik. Det vore bra om hade ett samlat förslag om hur utnämningspolitiken ska bedrivas, vilka kriterier som ska gälla, vilka tjänster som ska annonseras och också hur de här processerna ska gå till. Det är allvarligt att offentlighetsprincipen åsidosätts och att man kör med olika processer och inte har det helhetsgrepp som krävs. 29 Statsrådet (): Det blir mer och mer spännande. Den fantastiska glöd som har för en borgerlig utnämningspolitik välkomnar jag. Det är synd att den inte fanns då hade någonting att säga till om. Då utnämnde ni 312 myndighetschefer utan någon som helst insyn. säger att det är en djupt felaktig beskrivning. Var det inte så att det var statsministern och kretsen runt honom som skötte det här, utan är vi kanske förda bakom ljuset? Den här upprördheten och den glöd som nu visar för att vi verkligen snabbt ska genomföra vår politik välkomnar jag. kan vara lugn: Den kommer att genomföras. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:312 om och deltidssjuka 30 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att människor inte ska bli helt utan försäkringsskydd och bli hänvisade till socialt bistånd. Regeringens övergripande mål för mandatperioden är att skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag och att därigenom bryta utanförskapet. Fler människor som kan och vill arbeta ska också ha möjligheter att försörja sig genom eget arbete och få uppleva arbetsglädje och arbetsgemenskap under trygga villkor. Regeringen har genomfört ett antal åtgärder för att minska utanförskapet. Vi kan se tydliga effekter av regeringens politik. Antalet människor i arbete har ökat med 75 000 personer . Regeringens politik har visat sig framgångsrik. Det finns fortfarande åtgärder som behöver genomföras för att minska utanförskapet. Regeringen har därför aviserat ett samlat åtgärdspaket för att minska frånvaron från arbetslivet på grund av ohälsa. En rehabiliteringskedja införs som syftar till att åstadkomma en aktivare sjukskrivningsprocess med tidiga insatser för att individernas arbetsförmåga i större utsträckning ska tas till vara. nämner i sin fråga att kombinationen av sjukskrivning och deltidsbegränsningen i arbetslöshetsförsäkringen skapar oro bland människor med svåra sjukdomar. Jag vill därför särskilt lyfta fram att deltidsbegränsningarna i arbetslöshetsförsäkringen enbart har betydelse för dem som arbetar och får arbetslöshetsersättning i en och samma vecka. Personer som till exempel får sjukpenning eller sjukersättning på halvtid och arbetslöshetsersättning på halvtid omfattas alltså inte av begränsningarna. menar att de åtgärder som regeringen vidtagit riskerar att leda till att personer blir hänvisade till socialt bistånd. Jag har motsatt uppfattning. Jag är övertygad om att de åtgärder som regeringen har vidtagit och kommer att vidta kommer att medföra att allt fler personer återgår i arbete. 31 (): Jag får tacka ministern för svaret. Jag delar naturligtvis inte helt och hållet bedömningen när det gäller den borgerliga alliansens politik, att på det här sättet positivt framställa bara den sida som man ser som positiv. För min del möter jag allt oftare personer som är rätt förtvivlade när det gäller tillämpningen i praktiken av rätten till sjukförsäkring. Många människor möter dessvärre i sin förtvivlan efter en lång tids sjukdom som sin första kontakt med ett brev från kassan där man ifrågasätter sjukpenningen. Jag möter också människor som får en signal av sjuk- och aktivitetsersättning om att det ifrågasätts om det finns grund för att fortsatt bevilja sjuk- och aktivitetsersättning. Det jag har mött är också att det främst är kvinnor vars rätt till sjukpenning ifrågasätts. Inte minst gäller det kvinnor som är deltidsarbetande. De är en övervägande del av dem som upplever bekymmer i det här sammanhanget. Jag skulle gärna vilja fråga om ministern har samma uppfattning. Är det främst kvinnor, ofta deltidsarbetande, som i största utsträckning får sin rätt till sjukpenning ifrågasatt? Är det ministerns uppfattning? Jag upplever också att det är en kraftig skärpning av reglerna när det gäller rätten till sjukpenning. Jag frågar mig efter den redovisning som jag nu fått: Var finns de åtgärder som många människor behöver som stöd för att faktiskt återkomma till arbete? Jag har inte sett något sådant förslag , utan vad jag upplever och ser är att man inför restriktioner och en striktare tillämpning som successivt leder till att människor mister sin ersättning. Jag kallar det för att det pågår en sortering av var man hör hemma. Som det verkar för mig leder ett antal av de här fallen till ett ännu större utanförskap i stället för att få del i en försäkring som man anser sig ha rätt till. Jag skulle på den punkten vilja fråga ministern: ministern att den kontakt som man har med och Arbetsförmedlingen är tillräcklig för att ge människor som har en svag ställning det stöd som behövs för att de ska få hjälp för att återfå sin arbetsförmåga? Det har lyfts fram att det är viktigt att vi likabehandlar människor. Här ser jag att det finns en skillnad . Jag har lyft fram de kvinnor som har en rätt utsatt situation i vårt samhälle , nämligen deltidsarbetande som är ifrågasatta när det gäller sjukpenningrätten. Jag tror att man behöver titta på detta en gång till och se de människor som inte ifrågasätts men som ofta får direkt pension eller direkt stöd. Jag skulle vilja veta hur man ser på den sortering av människor som vi ser . Jag upplever väldigt starkt, och det starka intrycket har blivit ännu starkare successivt, att människor som har ett arbete med en viss status i vårt samhälle sällan eller aldrig ifrågasätts för att få en omskolning eller för att gå till ett annat arbete. För andra är det fråga om att klara sitt arbete eller att gå i pension. 32 (): Den här frågan berör ett stort problem. Arbetsförmågan kan vara nedsatt delvis men inte helt och hållet. har det varit problem med bedömningarna här. Den som inte är tillräckligt sjuk har svårt att bli sjukskriven, medan den som å andra sidan inte bedöms ha full arbetsförmåga inte kan hamna på det spåret. Resultatet har blivit att människor har varit för friska för att vara sjukskrivna och för sjuka för att arbeta och i värsta fall då inte har fått ersättning. Det är positivt om de som ändå har en arbetsförmåga kan jobba så mycket det går. Där är problemet att man riskerar att falla mellan stolarna och förlora sin ersättning. Den yttersta möjligheten är då socialbidrag. Socialbidrag innebär inte bara en väldigt låg standard att leva på, speciellt om man har familj, utan det innebär också att man får sälja allt man har. Har man hus eller bostadsrätt får man göra sig av med det, och har man något sparat på banken får man först använda det. Sedan blir det en fullständig inspektion i hemmet av vad man behöver och vad man inte behöver. Det gör att många är rädda för att hamna mellan stolarna och därför tycker att det är bättre att vara helt och hållet sjukskriven eller helt och hållet arbetslös. Men verkligheten ser ju inte ut på det sättet. Jag tror att inte minst de som har varit utbrända gynnas av möjligheten att gå tillbaka och successivt trappa upp arbetstakten. Det är mycket möjligt att det finns människor som av olika skäl aldrig kommer att nå en full arbetstakt, men då är det jättepositivt att ändå kunna jobba kanske . Jag måste säga att jag ändå känner en oro för utvecklingen på området, för jag ser ingenting som har förbättrat läget. Människor vill inte bara friska och kunna arbeta det är i grunden vad de flesta vill utan vill också ha en trygg försörjning. Den oro som människor känner ska inte få spela in alltför mycket, utan man måste vara mer flexibel i sina bedömningar. Det är klart att begränsningen av deltidsstämpling när det gäller a-kassa oroar massor av människor som är i situationen att de är sjukskrivna bara på deltid, inte minst alla de som inte har något arbete att gå till, som inte ens jobbar . Jag hoppas att regeringen tar till sig det här och även går tillbaka i tiden, för det har varit så att människor har fallit mellan stolarna. De har bollats fram och tillbaka och riskerat att helt och hållet förlora sin ersättning. 33 Statsrådet (): Jag håller med om den beskrivning som både och gör. Det har hänt väldigt mycket . Går vi tillbaka och tittar kan vi se att folk inte har fått hjälp när de har varit sjukskrivna och att handläggningstiderna har varit långa. har arbetat med sju steg. Av dem som varit sjukskrivna är fortfarande kvar i steg ett. Företagshälsovården har avlövats. Det har varit en ettårsgräns som inneburit att man ska prövas för förtidspension. Man prövas för förtidspension vare sig man vill eller inte. Man får i ersättning. Man ställs utanför arbetslivsinriktad rehabilitering och utanför arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Och det är ett skäl för uppsägning. Jag instämmer till fullo i den beskrivning som ni båda interpellanter har gjort. Så har det varit, och det vill regeringen ändra på. Därför lägger regeringen nu fram en mängd olika förslag för att åtgärda detta. 550 000 personer har en sjuk- och aktivitetsersättning. 80 000 är fortfarande långtidssjukskrivna. Vi ser tack och lov en nedgång, ett trendbrott, . Sysselsättningen stiger men korttidsfrånvaron sjunker. Det brukar följas åt så att också korttidsfrånvaron ökar. Det vi ser är glädjande. Det är första gången . Vi ser hur de långa sjukskrivningarna minskar. Vi kan också konstatera att 30 000 fler personer är friska jämfört med 30 000! Jag var i i går, och det är lika många som har blivit friska som antalet boende i hela . Vi ser också att antalet med sjuk- och aktivitetsersättning minskar. Men jag är orolig över den oproportionerligt stora andelen kvinnor. Jag tror inte att man är mer sjuk som kvinna. Vi måste se hur bemötandet och insatserna är, om kvinnorna får rätt rehabilitering för att kunna komma tillbaka. Jag tror att vi måste kunna enas om att titta på den frågan.