prot · GV09129 · 2008-06-16 00:00:00 — Då måste ni också veta hur det ska ske i samverkan med eventuella samarbetspartner i en eventuellt kommande regering. Jag hoppas att Socialdemokraterna står fast vid sitt ramverk än så länge har de gjort det men då tror jag faktiskt att inlägg här mest är till för att tillfredsställa några partiaktivister på hemmaplan men att det i sak inte betyder någonting. Jag skulle vilja veta vad det är som gäller, . 72 () replik: borde väl veta lika väl som alla andra att man inte upphör som parti för att man ingår i en regering, inte ens som ingår i en fyrpartiregering. När man ingår i en regering innebär det inte att man har bildat ett nytt parti, ett alliansparti. Vår kritik tycker jag är tydlig. Vi har varit väldigt konsekventa. Vi har också varit konstruktiva i att hitta förändringar som kan vara i linje med vad vi i grund och botten tänker och tycker. Det är ganska självklart och inte alls något märkvärdigt att man när det är fler än en måste resonera sig fram till det som gäller i en regering. Det borde också ha goda erfarenheter av. Det innebär ju inte att ni har lämnat er grundinställning i olika frågor, för jag kan tänka mig att inte kommer att få igenom ett nej till könsneutrala äktenskap. Men det betyder väl inte för den sakens skull att ni har ändrat uppfattning i grunden? Min erfarenhet av att vara en del av samarbetet förra mandatperioden är att det var ett väldigt bra samarbete. Det blev bara bättre och bättre klimat som gick. Jag tror att det är ganska naturligt att det blir ett samverkande regeringsarbete. Jag förstår att Attefall är orolig för detta. Men om man ska vara riktigt ärlig gick det hyggligt , och det kommer säkert att gå hyggligt också. 73 () replik: Skillnaden är bara att en regering kan ha olika ingångar i frågor där man kanske kan hitta en kompromiss, exempelvis om hur höga ersättningsnivåer ska vara, hur exakt man ska utforma ett regelverk, men pratar vi om en grundläggande syn på hur den ekonomiska politiken ska utformas. Jag vill påstå att inget av de fyra nuvarande allianspartierna hade kunnat ingå i regeringen om vi inte hade haft en grundläggande samsyn om vilken ekonomisk politik och penningpolitik vi ska bedriva. Det innebär inte att vi är överens om alla detaljer. Men den grundläggande samsynen måste finnas, annars kan man inte bilda regering. Om man försöker vara en regering och bedriva opinion mot samma regering i ekonomiskpolitiska avseenden blir det kaos för den regeringen. Jag skulle vilja påstå att vi har en bra penningpolitik i . Vi har också andras ord på att vi har en av de bästa riksbankerna i världen. Vi har ett bra penningpolitiskt regelverk som har tjänat svenska folket väl. Det ska vi vara rädda om. Därför vill jag inte ha en norsk situation i med en vänsterpartist som finansminister. 74 (): Har fört en bra penningpolitik? Ja, i finansutskottets granskning för treårsperioden 20052007 är utskottets grundläggande bedömning att fört en väl avvägd penningpolitik . Men innan jag kommenterar det ytterligare vill jag redovisa några av de förändringar som skett till följd av utvärderingen av den svenska penningpolitiken 19952005 som tidigare talare har nämnt här. Till följd av utvärderingens resultat och rekommendationer har såväl som genomfört en rad åtgärder som ytterligare bidrar till att öka öppenheten, insynen och den offentliga diskussionen om den svenska penningpolitiken och dess utformning. Exempelvis offentliggör från och med Penningpolitisk rapport nr 1 2007 sin egen prognos över reporäntans utveckling. går längre än vad utvärderingen rekommenderade genom att redovisar såväl den specifika ränteprognosen som ett osäkerhetsintervall. I linje med utvärderingens förslag infördes en ny ledningsorganisation i , vilken innebär att direktionen i högre grad än tidigare delegerar den dagliga operativa verksamheten till riksbankschefen. I ambitionen att ytterligare öka öppenheten och tydligheten beslutade att hålla presskonferens efter varje penningpolitiskt möte, det vill säga även efter möten där reporäntan inte har förändrats. Beslutet innebar också att direktionsledamöterna i tal och anföranden inte längre ska ge några signaler om ränteförändringar mellan de penningpolitiska mötena. kommunikation gentemot allmänheten och marknaderna har varit föremål för en intensiv debatt. Den kritik som framförts har bland annat handlat om att blivit otydligare och svårare att förutse. Exempelvis blossade debatten upp då höjde reporäntan medan marknaden förväntade sig en oförändrad räntenivå. presenterade direktionen en ny kommunikationspolicy för . Som svar på kritiken ska nu direktionsledamöterna mellan de penningpolitiska mötena till exempel i tal kunna redogöra för viktiga penningpolitiska frågeställningar. De ska även, efter att protokollen offentliggjorts, kunna redogöra för sina personliga avvägningar. För att inte störa den penningpolitiska beslutsprocessen ska dock vara återhållsam med information nära ett penningpolitiskt möte. En av rekommendationerna i utvärderingen var att dialogen mellan riksdag och behövde förbättras, precis som nämnde, samt att finansutskottet borde överväga att i sin utvärdering anlita externa experter. Dessa synpunkter har utskottet tagit till sig. Den offentliga utfrågningen sker nu efter att den penningpolitiska rapporten har blivit offentlig och protokollet från direktionens penningpolitiska möte har offentliggjorts. Som det sagts bjuds externa experter också in för att kommentera den penningpolitiska rapporten. Sammantaget innebär detta att utskottet har fått mer tid och bättre underlag för att kunna genomlysa rapporten och ställa relevanta frågor till riksbankschefen vid de offentliga utfrågningarna. En annan mycket viktig del som vidareutvecklas är kontakten mellan finansutskottet och riksbanksfullmäktige. har beslutat att hålla interna utfrågningar med riksbanksfullmäktiges presidium eller vid behov för att utveckla informationen mellan utskottet och fullmäktige och för att föra en dialog med fullmäktige om fullmäktiges kontrollfunktion. Det är enligt utskottets mening viktigt för insynen och granskningen av verksamhet att fullmäktige fyller och vidareutvecklar sin kontrollerande funktion, bland annat vad gäller den penningpolitiska processen, att underlagen och metodvalen i den penningpolitiska processen utvecklas. Den uppföljning som är gjord visar att det finns behov av regelbundet återkommande externa utvärderingar. Utskottet har därför beslutat att ge externa experter i uppdrag att utvärdera den svenska penningpolitiken. I utskottets betänkande om utvärderingen av penningpolitiken delade utskottet utvärderarnas allmänna omdöme att och den svenska penningpolitiken tillhör de mest framgångsrika i ett internationellt perspektiv. Utskottet instämde också i utvärderarnas slutsats att inflationen konsekvent underskridit inflationsmålet, vilket sannolikt bidragit till att arbetslösheten varit högre och produktiviteten lägre än den annars skulle ha varit. Jag vill återkomma till utvärderingen av penningpolitiken den senaste treårsperioden. Som det har sagts innan har inflationen varit låg under större delen av perioden och legat under inflationsmålet men inom det så kallade toleransintervallet. Den låga inflationen beror bland annat på ett lågt resursutnyttjande i periodens inledning samt på en snabb produktivitetstillväxt 2005. Inflationen har stigit successivt och utvärderingen visar att prognoser ganska väl fångat upp den stigande inflationstrenden. Dessutom har inflationsbedömningar varit jämförelsevis träffsäkra. räknade med en fortsatt stark konjunktur, stigande sysselsättning och en snabbt ökad produktivitet. Inflationen bedömdes dock stiga långsammare än vad man förväntat i tidigare prognoser, bland annat till följd av lägre energipriser och en starkare krona. Vid mötet förändrades syn på utvecklingen. Bilden av ett stigande kostnadstryck hade förstärkts under de gångna månaderna enligt underlagsrapporten. Bland annat såg finanspolitiken ut att bli mer expansiv än vad man tidigare antagit alltså regeringens skattesänkningar som arbetslösheten sjönk snabbare än förväntat. och inledningen av 2008 börjar dock inflationen stiga på ett sätt som inte fångas in i prognoser. Utvärderingen visar vidare att , i likhet med så gott som alla prognosmakare, gjort felbedömningar av tillväxt- och sysselsättningsutvecklingen. Utskottet konstaterar, vilket också sagts tidigare, att det i underlagsrapporten saknas djupare analyser av orsakerna till att man felbedömt produktivitets- och sysselsättningsutvecklingen. Utskottet anser därför att nästa års rapport bör kompletteras med denna typ av lärande analyser. Sammantaget är dock utskottets grundläggande bedömning att fört en väl avvägd penningpolitik. Vi har inflationssiffror som är . Det är den högsta inflationen . Det är allvarligt, inte minst eftersom inflationsförväntningarna också är historiskt höga. Men det är inte bara sak att hantera. Det krävs att även finanspolitiken är väl balanserad. Ska man få goda resultat måste alla delar av den ekonomiska politiken fungera väl såväl regeringens och ekonomiska politik som penningpolitik. Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag. 75 (): Jag satt och lyssnade på debatten om skogspolitik . Att göra sig en bild av hur det känns att promenera i en skog är kanske lite lättare än att förklara penningpolitik. Därför är det kanske bra att vi repeterar efter varandra vad vi tycker i frågan. När finansutskottet debatterade penningpolitik här i kammaren kunde vi konstatera att den externa granskningen, som initierats av det tidigare finansutskottet och som genomfördes av professorerna för åren 19952005, sågs som mycket värdefull. Därför har det nuvarande finansutskottet beslutat att även framöver komplettera de egna utvärderingarna av med en extern granskning av den svenska penningpolitiken . Det är enligt utskottets mening viktigt för öppenheten och för utvecklingen av penningpolitiken att det med viss regelbundenhet sker en oberoende genomgång av penningpolitikens ramar och resultat. Efter de rekommendationer som framkom i den första externa granskningen har såväl som genomfört en rad åtgärder i riktning mot att öka öppenheten, insynen och den offentliga diskussionen om den svenska penningpolitiken och dess utformning. Vilka förändringar har då skett? Vi har redan tidigare hört dem, men jag repeterar dem . En av de mer genomgripande förändringarna, som fått effekter på såväl eget interna arbete som marknadens analyser, är att publicerar egna prognoser över den kommande ränteutvecklingen. Eftersom dessa prognoser bara verkat kommer det framöver att se dem i full effekt. Prognoserna för den så kallade räntebanan ger en tydligare och mer sammanhållen bild av syn på ekonomins och räntans utveckling. En andra viktig åtgärd är att öppenheten gentemot allmänheten har vuxit då beslut tagits om att publicera ledamöternas namn i protokollen från de penningpolitiska mötena. Det är en åtgärd som har fått internationellt erkännande och som visar på demokratisk insyn i verksamheten. Det skapar förtroende och tilltro till penningpolitiken. Riksbanksfullmäktige har som en följd av åtgärderna påbörjat ett arbete med att vidareutveckla fullmäktiges roll att kontrollera verksamhet, den så kallade kontrollfunktionen. En av de viktigaste delarna i denna är uppföljningen av direktionens verksamhet, bland annat genom att ordförandens och vice ordförandens rätt att närvara vid direktionens sammanträden. I finansutskottet har vi sett positivt på fullmäktiges utvecklingsarbete. Vi har beslutat att i utskottet hålla interna utfrågningar med fullmäktiges presidium eller vid behov för att utveckla dialogen. Med den nya ordningen att inte längre ge några signaler om ränteförändringar mellan de penningpolitiska mötena följde att fick en del kritik från den analyserande omvärlden utanför banken där upplevelsen var att det fanns en otydlighet och svårighet i att förutse vad som skulle komma. En förväntning på oförändrad räntenivå gav i stället en höjd reporänta . Övergången till den nya redovisningsformen var med andra ord inte glasklar för omvärldsanalytikerna. Utskottet har poängterat vikten av att tydligt och begripligt redovisar och informerar om varför olika räntebeslut tagits. Efter debatten om huruvida räntehöjningen var fel eller rätt kan vi nu med facit i hand konstatera att det var en alldeles korrekt åtgärd av . Vi kan efter den externa utfrågningen konstatera att det förändringsarbete som pågått fortsatt kommer att leda till en än mer väl fungerande svensk penningpolitik. Vi får en levande debatt, en process med ständiga förbättringar som arbetssätt och en större förståelse. Utskottet konstaterade, liksom utvärderingarna av Giavazzi och Mishkin, att befäster sin position som en av de bästa och mest transparenta centralbankerna i världen. Då är en myndighet under granskar finansutskottet den förda penningpolitiken; så även . Denna granskning omfattar , då det finns en fördröjning från det att penningpolitiska beslut tas till dess att de slår igenom fullt ut i samhället. Beslut om räntenivån måste därför bygga på prognoser om framtiden. tittar på vad som sker i och i länderna runt omkring oss. Man skulle kunna likna det vid en väderleksrapport där man tittar på konjunkturläge, arbetsutbud, hur arbetsmarknaden fungerar, hur produktiviteten utvecklas, tillgångspriser och mycket annat. Sammantaget görs sedan en bedömning av hur detta förändras och hur det påverkar inflationstrycket, precis som meteorologerna följer vindar, molnutveckling samt hög- och lågtryck för att göra det till veckovisa, månadsvisa och årsvisa utsikter. Man kan ju tänka på detta inte minst i klimatdebatten. Väderleken i har gått från ett läge och början av 2003 med en konjunkturuppgång med hög efterfrågan, stigande företagsvinster och låga räntor med investeringar som steg snabbt och en starkt ökad privat konsumtion till följd av stigande löner och ökad sysselsättning. Skillnaden i tillväxt mellan olika regioner var till en början stor. Drivande i uppgången var och länderna i , med framför allt den starkt expanderande kinesiska ekonomin, medan till exempel tillväxten i var relativt svag i början. Efter hand steg dock tillväxten även här. och mattades konjunkturen av, och var den del av världen där man märkte förändringarna först med en dämpad marknad på grund av den finansiella oron och krisen på den finansiella bostadsmarknaden. Här i landet har höjt räntan för att motverka den importerade inflationen. har många människor gått i tankar på att lämna en rörlig ränta på sina lån och binda sina räntor. Utskottets grundläggande bedömning av utvecklingen 20052007 är att har fört en väl avvägd penningpolitik. inflationsbedömningar visar att man ganska väl har fångat upp den stigande inflationstrenden. Jämfört med andra prognosmakare visar det sig också att inflationsbedömningar har varit jämförelsevis träffsäkra. Det går att se ett tydligt samband mellan den syn på inflations- och konjunkturutvecklingen som presenterat vid olika tillfällen och direktionens tagna räntebeslut. Däremot har inte lyckats fånga att inflationen började stiga kraftigt och i prognoserna för perioden. när vi sitter med facit i hand kan vi konstatera att möjligen borde ha höjt räntan och att man kanske inte skulle ha haft en så snabb sänkning 2006. kanske inte heller skulle ha genomfört den sänkta reporäntan . Det ska också sägas att den snabba inflationsuppgången 2007 till betydande del berodde på kraftigt stigande priser på energi och livsmedel, vilket torde ha varit svårt att förutse . Inte ens har en glaskula att skåda i. Den förda penningpolitiken har totalt sett tjänat mycket väl. Det kan inte nog understrykas att det är min och fasta övertygelse att politiken med en självständig och oberoende riksbank är riktig och bra. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 76 PER ÅSLING (c): Den självständiga med målet om en låg och stabil inflation har varit bra för . Det har varit bra för hushållen och bra för företagen. Hushållen har sedan inflationen pressades tillbaka fått se reala ökningar av köpkraften. Så var det inte . Företag, långivare och låntagare kan nu bedöma den framtida ekonomiska situationen lättare och fatta bättre beslut om investeringar och finansieringar. Det ger goda förutsättningar för fler jobb och fler investeringar. Inflationsbekämpningen skapar förutsättningar för riktiga löneökningar som inte äts upp av stigande priser. Det skapar också förutsättningar för fler i arbete genom en långsiktigt hållbar och låg jämviktsarbetslöshet. Tillsammans med den ansvarsfulla finanspolitik som förs som syftar till att sänka arbetslösheten utgör alltså penningpolitiken en del i ett ramverk som tjänar mycket väl. Inflationsmålet har bidragit till en större stabilitet i de offentliga finanserna och underlättat för regeringar att föra en sund ekonomisk politik. Till detta har också den förändrade budgetprocessen bidragit. Överskottsmålet och utgiftstaket är viktiga för att kontrollera att utgifternas utveckling är hållbara i relation till inkomsterna. Statsskulden sjunker och vi skapar oss en säkerhetsmarginal . Det behöver ett litet land som om det skulle börja blåsa kallt. När vi nu utvärderar agerande är det viktigt att bära med sig detta för att inte tappa fokus på vad det är vi utvärderar. Det är ett starkt och väl fungerande ramverk för en sund ekonomisk politik. Den svenska är en av världens bästa. Det framgår både av dagens utvärdering och av tidigare. Inflationen har varit låg och legat inom toleransintervallet . egna inflationsprognoser håller hög kvalitet även om man underskattade inflationsutvecklingen . Det här var banken dock inte ensam om, utan man var i sällskap med de flesta andra bedömare. Få personer kunde förutse de snabbt stigande priserna på bland annat energi och livsmedel som låg bakom detta. Som flera har konstaterat i debatten gjorde , som många andra, dessutom en missbedömning av sysselsättningsutvecklingen och produktiviteten . Återigen var de i gott sällskap. Den historiskt starka ökningen i sysselsättningen förvånade nästan alla ekonomiska bedömare. är det svårt att göra prognoser för produktivitet; att detta gäller även är knappast ägnat att förvåna. Den starka produktivitets- och sysselsättningsökningen talar för att politiska beslut har spelat en roll. Regeringens tydliga inriktning på fler i arbete har gett resultat och har därmed också underlättat uppgift att hålla tillbaka inflationen som ekonomin växer. Räntebesluten som fattas av bankens direktion är gemensamma. Det innebär att direktionens bedömningar ska vägas samman och slutligen landa i ett enda räntebeslut. Det här innebär så klart att förutsättningarna för en väldigt tydlig kommunikation från hämmas. har dock tagit kritiken mot dess kommunikation på allvar. Den kommunikationspolicy man antog är den tydligaste och klaraste . Direktionens medlemmar ger nu sin syn på hur händelser och statistik påverkar bedömningarna av det ekonomiska läget även mellan de penningpolitiska mötena. Det skapar en större öppenhet och förståelse, vilket är grunden för det förtroende som är så centralt för att ska klara sin uppgift. Om inte allmänheten tror att klarar att hålla inflationen inom det uppsatta intervallet ökar risken för ett misslyckande. Utan förtroende hos allmänheten blir det svårt för att påverka inflationsförväntningarna. Kompensatoriska krav på löneökningar och prisökningar kommer då att bli vanligare, och onda prisstegringsspiraler kan uppstå. publicerar en egen prognos för räntebanan. Det ger marknaden och hushållen en tydlig signal om vart räntan enligt är på väg. Det skapar större förutsägbarhet och förankrar förväntningarna om ränteutvecklingen i linje med egen bild. En större samsyn kring vart räntan är på väg är bra eftersom det minskar osäkerheten om ekonomin bland hushåll och företag. Precis som konstateras i utvärderingen är det också viktigt att man från bankens sida är tydlig med att räntebanan inte är ett löfte utan just en prognos. Slutligen finns det fortfarande de som riktar kritik mot själva inflationsmålet och självständighet. De längtar tillbaka till då löneökningar helt och hållet försvann på grund av att priserna ökade mer eller lika mycket som lönen. De längtar tillbaka till den tid då vi hade en skenande inflation och ohållbara kostnadsökningar för företagen som leder till hög arbetslöshet. Man ska vara helt på det klara med en sak, nämligen att det är precis detta som man önskar om man vill avskaffa inflationsmålet. Om inflationen tillåts stiga för att man försöker pressa ned arbetslösheten genom stora utgiftsökningar kommer arbetslösheten förr eller senare att klättra till en ännu högre nivå. Den hårda läxan har vi i och många andra länder redan gjort, så varför ska vi ta den vägen igen? Den självständiga och det tydliga inflationsmålet har tjänat väl. Fler har kommit i arbete. Levnadsstandarden har ökat genom reala löneökningar, och förtroendet för den svenska ekonomin är stort, både inom landet och utomlands. Det är med stor tillförsikt som jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 77 (): Vi politiker säger ofta att vi är i en förtroendebransch. Det gäller i högsta grad för också, för inflation handlar så oerhört mycket om förtroende och om förväntningar. Litar inte folk på att kommer att klara av att hålla inflationen nere börjar inflationsförväntningarna att skjuta i höjden. När folk förväntar sig hög inflation märks det också när löner och priser drivs upp, och så är inflationsspiralen i gång. Då krävs det en riksbank som vågar ta i med hårdhandskarna, och klarar den inte det snurrar spiralen bara ännu fortare. Alternativet är en inbromsning som blir hårdare än vad den hade behövt vara. Den riksbank som däremot lyckas bygga upp ett grundmurat förtroende om att man verkligen kommer att klara av att hålla inflationen på den nivå där den ska vara har väldigt mycket vunnet. En ränta som höjs eller sänks med säg vid behov, lagom ofta och lagom mycket för att aktörerna ska lita på att begränsar inflationen, ger goda förutsättningar för en ekonomi som utvecklas i en lugn och stabil takt i stället för med ständiga inbromsningar och gasningar. Att en låg och stabil inflation i sig är gynnsam för den ekonomiska utvecklingen borde man inte behöva påminna om. Men det kan ändå vara värt att säga det och att fördelarna är stora med att slippa de snedvridningar och den osäkerhet som följer av en hög och oförutsägbar inflation. Mot den bakgrunden är det väldigt kul att kunna konstatera att vår svenska riksbank är just en sådan riksbank som har lyckats uppnå ett grundmurat förtroende för att man tar inflationsmålet på största allvar genom en kompetent och en konsekvent penningpolitik. Utan att försöka sno åt oss äran för det tror jag ändå att det spelar in att vi har en så pass bred uppslutning här i kring inflationsmålet och kring den självständiga . Sedan har vi som sticker ut genom att hålla fast vid ekonomiska teorier som de flesta andra övergav . Men ledamöterna från har hunnit gå . Jag ska därför vara lite försiktig med kritiken eftersom de inte har någon möjlighet att bemöta den. Men jag kan säga till att det är klart att det inte är någonting som man önskar sig av en framtida regeringspartner, men jag tror nog att det ska gå att hantera. Den breda uppslutningen ger ändå en stabil grund för penningpolitiken och minskar risken för ryckighet i det penningpolitiska ramverket med minskat förtroende som följd. Att åtnjuter ett stort förtroende innebär förstås inte att aldrig fattar beslut som i efterhand framstår som mindre lyckade, men det innebär att man fattar beslut som vid beslutstillfället framstår som kloka. Det är vitalt för förtroendet för . Här kan vi konstatera att utvecklingen går mot än större öppenhet. Bland annat har de penningpolitiska rapporterna kompletterats med egen prognos för den räntebana som man lägger till grund för sina inflationsprognoser.