prot · GW0950 · 2008-12-16 00:00:00 — Både och jag kan önska det hur mycket som helst, men där är vi inte riktigt . Det som efterfrågar låter sig därför inte göras. Det är nu tredje interpellationsdebatten på det här frågeområdet bara , så jag förstår att detta är en fråga som mycket engagerar en fråga som det säkert finns anledning att återkomma till också i framtida debatter eftersom vi ännu inte riktigt är framme vid att kunna lägga fram en nationell strategi för det här. Med detta ber jag att få önska interpellanten och även meddebattören en god jul. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2008/09:192 om statliga medel till kvinnojourerna 61 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera en långsiktig finansiering av kvinnojourerna, vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av Roks egen utvärdering av fördelning av statliga medel samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att alla kvinnor, oavsett funktionsnedsättning eller missbruksproblem, ska ha tillgång till en kvinnojour. Regeringen har satsat för att stärka kvinnojoursverksamheten i kommunerna. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att ytterligare anslås för ändamålet. Satsningen ska leda till att alla kvinnor som har blivit utsatta för våld ska kunna få den hjälp och det stöd de behöver, oavsett var i landet man befinner sig. För att kommunerna ska få del av dessa medel förväntas de dels stödja frivilligorganisationernas ordinarie verksamhet, dels verka för att den kan utvecklas samt stimulera nya frivilligorganisationer att starta verksamhet där sådan inte redan finns. Vikten av ett ökat och utvecklat samarbete mellan kommunen och de ideella frivilligorganisationerna lyfts också fram. Jag har inte haft möjlighet att ta del av Roks utvärdering av fördelningen av kvinnojoursmedlen för . utvärderar också fördelningen av medel tillsammans med länsstyrelserna. har bland annat skickat ut en enkät till och genomfört telefonintervjuer med lokala kvinno-, tjej- och brottsofferjourer för att få deras synpunkter på den egna rollen och på kommunernas roll i beredningen av ansökningar. Jag ska med stort intresse ta del av dessa synpunkter och avser även i övrigt att följa frågan noggrant. Det finns en viktig tanke bakom att regeringen väljer att stimulera verksamhet inom det här området. Jag håller med om att det är orimligt att en verksamhet med något så fundamentalt som att ge utsatta våldsutsatta kvinnor stöd och hjälp är beroende av tillfälliga lösningar. Det är också bakgrunden till skärpningen av socialtjänstlagen som gör att kommunerna är ålagda att erbjuda sådant stöd och sådan hjälp. Jag anser inte att staten ska gå in och ta över det kommunala ansvaret. Den utvärdering som genomför av de ideella kvinnojourerna på regeringens uppdrag bygger, liksom påpekar, på ett nära samarbete med Roks och SKR. Jag hoppas att jourerna ser detta som en möjlighet att få ett erkännande för sitt arbete, att det blir synligt och att de kunskaper och erfarenheter som kvinnojourerna har upparbetat kan spridas. Regeringen har i handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor uppmärksammat problematiken med vissa grupper av kvinnor som är särskilt utsatta när det gäller mäns våld. Många med egen erfarenhet av utsatthet vittnar om att omgivningen fokuserar mer på deras funktionshinder, utländska bakgrund, missbruk eller ålder än på att de har blivit utsatta för våld. En liknande problematik finns inom de nationella minoriteterna. Regeringen ser allvarligt på detta och vill klargöra att varje våldsutsatt kvinna måste bemötas utifrån sitt behov av stöd och skydd, oavsett vem hon är och vilken bakgrund hon har. Av den anledningen menar regeringen att flertalet av de åtgärder som finns med i handlingsplanen särskilt syftar till att uppmärksamma dessa särskilt utsatta grupper. 62 (): Jag får tacka ministern för svaret, och jag är väldigt glad att regeringen satsar så mycket pengar inom detta område. Men det brister någonstans eftersom det inte kommer jourerna till godo. Det är den problematiken som jag tycker är den svåraste. är det av landets jourer som inte vet om de får något bidrag . Det tycker jag är lite skrämmande. Oavsett hur mycket pengar man satsar går budskapet inte riktigt fram. Det är därför jag återkommer med interpellationer till ministern. Det var exakt vi stod här senast. Jag ser som vänsterpartist mäns våld mot kvinnor som ett enormt, gigantiskt stort samhällsproblem. Det är inte speciellt uppmuntrande när vi ser att våldet har tendens att öka. Det visar bland annat att kvinnojourerna måste få ekonomiska medel för att verksamheten ska kunna fungera fullt ut. Frivilliga eldsjälar organiserar sig i både tjej- och kvinnojourer och gör enorma insatser för samhället . En stor eloge för det, för det bygger alltså på frivilligt arbete. Det är enorma stödinsatser de gör. De spelar också en enormt stor roll när det gäller att synliggöra och sprida kunskapen om våldets mekanismer och konsekvenser. Trots jourernas erfarenhet och kunskap om mäns våld mot kvinnor är det, ministern, fortfarande väldigt osäkra förhållanden. Detta är en paradox. Företrädare för polisen, och sjukvården anser att de lokala kvinnojourerna ger ett mer heltäckande stöd än de själva. Det är paradoxalt. finns kvinnojourer i ungefär hälften av landets kommuner. Antalet kvinnor som söker hjälp ökar stadigt. Det är skrämmande. Statistik för för kvinnojourer och tjejjourer i , Roks, visar att medlemsjourerna bara kunde erbjuda skyddat boende till cirka hälften av de kvinnor som var i behov av det. ökade antalet förfrågningar om stöd från kommun, polis, skola och så vidare och även från med , och de kan inte erbjuda det. I de kommuner där det finns kommunala kvinnojourer är det fortfarande viktigt att fristående jourer finns kvar som ett komplement. De har en enorm erfarenhet , och längre än så. I handlingsplanen för mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer meddelar regeringen om sitt beslut att tillföra kommuner utryckningsmedel i syfte att förstärka kvinnojoursverksamheterna det tycker jag är jättebra och att kvalitetsutveckla stödet till våldsutsatta kvinnor och barn på lokal nivå. Det är jättebra, det är väldigt lovvärt. Men kvinnojourerna behöver mer kontinuerlig finansiering, och det är just där som jag tycker att det brister. Därför har föreslagit regeringen att återkomma med en plan för hur staten ska kunna ta sitt ansvar, det långsiktiga ansvaret. Där vet jag att vi inte är överens. Men jag anser att man borde komma fram med en sådan plan när vi ser hur det fallerar för många kvinnojourer runt om i landet. 63 Statsrådet (): Vi är fullständigt överens om kvinnojourernas betydelsefulla insatser för att ge stöd och hjälp åt kvinnor som far illa. Jag kan känna en väldigt stor oro över den stora ökning av alkoholkonsumtion som vi haft i vårt land och som jag är övertygad om också medverkar till ytterligare våld mot kvinnor. Sambandet är väldigt tydligt i nära relationer. Detta ökar trycket och våldet mot kvinnor. Därför är det här en mycket angelägen uppgift. Det är därför som vi har en handlingsplan som totalt sett inrymmer väldigt mycket pengar, , som jag skulle vilja säga är den största satsning någon regering har gjort . Angående de här medlen, som är specialdestinerade till kvinnojourer, har vi tydligt skrivit, som vi skärpte lagen, att kommunerna ska se till att det finns stöd och hjälp till kvinnor. Det gäller alla kommuner. Låt mig säga det tydligt: Det gäller alla kommuner. Sedan vet vi att det finns många små kommuner där man kanske samarbetar flera kommuner emellan. Men att hälften av kommunerna har kvinnojour är inte tillräckligt, utan kommunerna måste i så fall ha ett samarbete med någon annan kommun. Varje kommun har uppgiften att ge stöd och hjälp åt kvinnorna. Uppmaningen är att samverka med frivilligorganisationerna. Det är glädjande att se att insatserna också ekonomiskt har ökat till kvinnojourerna från 2006 till brottsofferjourer, kvinnojourer och tjejjourer till 62 miljoner 2007. Jag har ännu inte siffran , men jag hoppas att det fortsatt varit en ökning. En ökad andel av medlen kommer de ideella jourerna till del. Där finns kunskap och kompetens. För många kvinnor är det inte möjligt att i första hand vända sig till . Man är rädd, man vill inte ha kontakt med en myndighet i det första skedet. Då är kvinnojourerna den naturliga motparten att komma till. Då måste man ha ett gott samarbete, och då måste man också ha ett samarbete som indikerar en ömsesidig tillit. Kommunen har det här som en lagstadgad skyldighet, och man bör då ha ett gott samarbete med kvinnojourerna, där det naturligtvis ska finnas en indikation på fortsatt finansiering. Problematiken med att man som ideell organisation lever med en osäkerhet och en oro inför varje nytt verksamhetsår är tyvärr en följd av att det finns en ny budgetprocess . Det finns inget som hindrar att man ger tydliga indikationer på att vi har ett långsiktigt samarbete där vi måste lösa frågan men har en försäkran om att ett stöd kommer att utfalla. Regeringen har gjort en särskild satsning på att få i gång ytterligare verksamhet för att stärka det här. Det är lite glädjande att de att nio kommuner har sökt bidrag för att starta helt nya verksamheter. Sju kommuner har beviljats bidrag för nya jourboenden. Det är brist på jourboenden. Där kommer det att behövas för att komma i fatt. , som har utvärderingsuppdraget från oss att se hur den nya typen av bidrag faller ut, kommer att följa upp de kommuner som inte har sökt bidrag, trots att det finns en ideell kvinno- eller brottsofferjour, för att genom telefonintervjuer höra varför situationen ser ut som den gör. Vi är väldigt noga med att följa upp satsningen och se att den faller ut på ett sätt som gör att vi får en verksamhet som är väl fungerande i varje kommun. Det största och viktigaste arbetet är naturligtvis att förhindra män att fortsätta att slå. Vi vet att återfallsfrekvensen är väldigt stor. Därför är ett behandlingsprogram riktat mot män en väldigt viktig del. 64 (): Jag säger ingenting om handlingsprogrammet riktat mot män. Det är positivt. Jag ser att de satsningar som regeringen gör är bra det har jag inte sagt någonting om likaså är summan bra. Men det fallerar, ministern. Det finns många jourer som inte kan planera sin verksamhet. Det är klart att det är kommunernas ansvar. Men de ideella kvinnojourerna är ett enormt komplement, och har så alltid varit, och behövs när det gäller mäns våld mot kvinnor. Därför är jag av annan uppfattning än ministern. Jag tycker att svaret ska vara att staten ska ta över. Där har ministern klart och tydligt svarat att hon inte vill se det. När det inte fungerar det har man sett så tydligt tycker jag att man måste göra något mer radikalt för att kvinnojourerna ska kunna fungera och planera sin verksamhet och så vidare. Det tycker jag att man endast kan göra om staten tar över det som åligger kommunerna. Det är bra att man tar itu med frågan varför kommunerna inte söker bidrag. Det är en ganska så stor andel som inte gör det. Jag tycker att det är förvånansvärt att man inte bryr sig mer. Roks har gjort en utvärdering, som ministern inte har tittat på, av processen. De tar upp vissa viktiga saker som jag vill ta fram. De säger att en knapp tredjedel anser att samarbetet inte fungerade väl eller inte fungerade alls. Och det är mycket en tredjedel. En tydlig förändring med den ändrade politiken är att jourerna är utelämnade till kommunernas goda vilja jag tycker att det är skrämmande att man får fram i en rapport att jourerna är utelämnade till kommunernas goda vilja vilket ger upphov till klara orättvisor i ett jämförande perspektiv. De jourer som inte har lyckats jourerna ligger trots allt på kommunerna väldigt tufft förmå sin kommun att skriva en ansökan uttrycker stor vanmakt. I vissa fall tycks det vara en antifeministisk hållning, särskilt från chefstjänstemän och ibland från politiker som också haft den hållningen. Vidare uttrycker de att det finns en passivitet från politikernas sida vad gäller att knyta nya kontakter inför nya ansökningstillfällen och så vidare. Den avslutande slutsatsen är att samverkan under tvång mellan ideella jourer och motsträviga kommuner tenderar att misslyckas. Ja, det har vi sett att det har gjort på många ställen. När kommunerna är ovilliga att ansöka om medel bör jourerna därför ha möjlighet att söka på egen hand. Det tycker vi också. Det är därför jag står här återigen. Jag vill ha en förändring så att det här ska fungera bra. Jag vill bara nämna vad Kobra i fick höra när man skulle ansöka om medel. Då handlar det om den antifeministiska sidan hos många. Jag ska återge vad som stått i : Kobra stötte på motstånd i som sade till oss att de ju inte kunde kasta pengar i sjön hur som helst, och de stödde ju redan kvinnojour. För övrigt menade de att marknaden nog var mättad samt att kommunen nu ville satsa på männen i stället. Jag tror inte att det är den enda jouren. Detta blev belyst tack vare att tog upp det. Då fick jouren naturligtvis stort stöd från . Men det ledde också till att de inte kunde beviljas en enda krona. 65 Statsrådet (): Jag tycker att vi har varit otroligt tydliga mot kommunerna. Dels har vi skärpt lagstiftningen sedan vi tillträde som regering och skrivit att kommunerna ska i stället för bör ge stöd och hjälp till kvinnor som är våldsutsatta, dels har vi sagt att man med de här utvecklingsmedlen ska samarbeta med de ideella organisationerna. Men att vi skulle ta över det som har varit kommunernas uppgift, och är kommunernas uppgift enligt socialtjänstlagen, är inte aktuellt. Jag skulle vilja ställa motfrågan till om ett förstatligande av kvinnojourerna är hela vänstertrojkans alternativ. Är det bara eller är det också Socialdemokraterna och som står för ett förstatligande av kvinnojourerna? Jag tror att det är viktigt att kommunerna fortsatt är ansvariga för det åtagande som ryms inom socialtjänstlagen. Det är synnerligen viktigt att de lever upp till sitt åtagande. Min ambition är att också börja göra kvalitetsjämförelser på all den verksamhet som ryms inom lagrum. Vi har gjort det alldeles för lite på det som finns inom . Min avsikt är som sagt att göra kvalitetsjämförelser på all verksamhet. Och duktiga ideella organisationer kommer naturligtvis att lysa med en väldigt bra verksamhet. Roks utvärdering har jag inte kunnat ta del av. Vi har inte fått den till departementet, och den fanns inte heller på hemsidan. Jag har faktiskt letat efter den och ska med stort intresse ta del av den. 66 (): Jag blir lite full i skratt när ministern frågar om det är eller vänstertrojkan som står för att staten ska ta över. Nej, så är det inte, ministern. I de ideella kvinnojourerna jobbar många kvinnor, och till exempel kvinnojouren i sköts av två väldigt aktiva före detta moderatkvinnor som vi har haft ett gott samarbete med. De tycker att här behöver göras någonting, och vi är många som tycker detsamma oavsett partibeteckning. För det första är det, som jag har sagt, svårt för kvinnojourerna att få bidrag från kommunerna . Det är svårt för många, och det måste rättas till. För det andra borde väl ministern kunna se värdet i att de upparbetade verksamheterna kan fortsätta att arbeta tryggt och ha en långsiktig framförhållning och långsiktig finansiering. Av svaret verkar det som att föredrar verksamheter i regi framför ideella jourer. Kan inte ministern se att de ideella jourerna är ett ovärderligt komplement till kommunernas verksamhet? Det är just därför jag anser att staten bör stödja deras långsiktighet när kommunerna väljer att inte göra det. Jag har ett jätteenkelt svar på detta: Låt staten ta över! 67 Statsrådet (): Ja, kvinnojourer gör ett fantastiskt arbete. Jag har besökt många av dem, och jag har goda vänner som är djupt engagerade i den här verksamheten och har varit det . Det är också anledningen till att vi så tydligt har skrivit till kommunerna att ett samarbete måste ske med de ideella organisationerna. Men drar någon förhastad slutsats om att jag skulle föredra verksamhet. Jag förstår inte det. Det måste finnas något förskrivet underlag, för jag har inte med ett ord antytt någonting i den vägen. Tvärtom har jag talat om hur vi tydligt i arbetet har riktat in oss på att samarbetet med de ideella är en förutsättning för de här medlen. Vi har varit så tydliga som man bara kan vara. Som sagt var: Den stora satsning som vi har gjort på att utveckla åtgärder för att förhindra att män slår kvinnor, också utvecklingsmedlen till kvinnojourerna, är av ett mer omfattande slag än . Jag är väldigt glad över alla de kvinnor som bär andra kvinnor i denna viktiga verksamhet. Den förtjänar naturligtvis ett stöd genom utvecklingspengarna från statsmakten, men det måste också vara en väl fungerande verksamhet i varje kommun. Det ska det vara. Det ryms inom socialtjänstlagens lagrum. Därför kommer vi att noga göra utvärderingen och se utfallet av den. Och Roks rapport är naturligtvis en del av informationen som vi kommer att titta vidare på. Det här ska vara en verksamhet som är väl fungerande i varje kommun. Det är min målsättning. Tack för debatten och god jul! Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsminister () skulle lämna information om Europeiska rådets möte . 13 § Information från regeringen om Europeiska rådets möte 68 Statsminister (): i blev en stor framgång för EU-samarbetet och för det franska ordförandeskapet. På toppmötet nåddes en historisk överenskommelse om EU:s klimat- och energipaket, en vägkarta för fortsatta ratificering av Lissabonfördraget antogs och enighet nåddes om en ekonomisk återhämtningsplan för . Därutöver utstakades också vägen framåt för det östliga grannskapet. Som väntat dominerades toppmötet av klimat- energifrågan. bekräftade sina ambitiösa mål från marstoppmötet att minska koldioxidutsläppen vid ett så kallat ensidigt åtagande och om ett nytt globalt klimatavtal kommer på plats. Genom en historisk överenskommelse nåddes enighet om hur EU i praktiken ska fördela utsläppsrätterna för att uppnå i första hand 20-procentsmålet. Inom utsläppshandelssystemet införs stegvis auktionering av utsläppsrätter för industrin respektive elsektorn med början . För industrin ges undantag för att motverka risken att produktionen flyttar utanför EU, så kallat koldioxidläckage. För elsektorn görs lättnader för länder med isolerad elmarknad eller högt kolberoende kombinerat med låg bnp. Likaså ges de öst- och centraleuropeiska länderna, som reducerat sina utsläpp med , extra tilldelning av auktioneringsrätter. enades också om en mekanism för att öka möjligheter att genomföra klimatåtgärder i utvecklingsländer, CDM. Det är något som framför allt har drivit. Likaså enades vi om att ca ska avsättas för gemenskapsfinansiering av ny teknik för avskiljning och lagring av koldioxid och förnybara energikällor. Överenskommelsen väntas bekräftas formellt av , onsdag. Det är en stor framgång att överenskommelsen kunde nås något som inte var självklart inför mötet. Det krävde stark politisk drivkraft och kompromissvilja från alla parter. Från svensk sida har vi all anledning att vara nöjda. De ambitiösa målen ligger fast och balansen i kommissionens ursprungliga förslag har i stor sett bevarats. Likaså har vi fått gehör för de nivåer som vi önskade vad gäller flexibla mekanismer och möjlighet att spara outnyttjat utrymme mellan åren. Dessutom har vi säkrat en lättnad på som tillkommer medlemsstater med höga kostnader vad gäller omfördelning av auktioneringsintäkter till nya medlemsstater. Viktigast av allt är dock att överenskommelsen möjliggör för Europeiska unionen att agera enat och ambitiöst inför och under de internationella klimatförhandlingarna i . Därmed bekräftas EU:s världsledande roll i klimatfrågan. Den andra stora frågan på toppmötet var Lissabonfördraget. enades om en vägkarta för fortsatta ratificering av fördraget där den uttalade ambitionen är att ratificera Lissabonfördraget före utgången av 2009. Under förutsättning att Lissabonfördraget träder i kraft ska beslut fattas om att kommissionen även fortsättningsvis ska bestå av en kommissionär per medlemsland. Vidare ska ges rättsliga garantier inom områdena skatter, sociala och etiska frågor och neutralitet. I anslutning till detta gjordes ett uttalande om övergångsåtgärder som bland annat innebär att det svenska ordförandeskapet blir ett traditionellt ordförandeskap perioden ut i händelse av att fördraget skulle träda i kraft under det svenska ordförandeskapet. Om Lissabonfördraget träder i kraft efter Europaparlamentsvalet gäller att antalet parlamentariker kommer att öka för de medlemsstater som förväntas få fler parlamentariker under Lissabonfördraget. För del innebär detta alltså att vi får ytterligare två parlamentariker under nästa mandatperiod om och när Lissabonfördraget träder i kraft. Det är en framgång att har kunnat ta ytterligare ett steg mot en ratificering av Lissabonfördraget. Fördraget ger bättre förutsättningar för att den utvidgade unionen ska fungera på ett effektivt och demokratiskt sätt. Jag är särskilt nöjd över att vi lyckades få till stånd ett uttalande som ska möjliggöra för att fullfölja sitt ordförandeskap perioden ut även om Lissabonfördraget skulle träda i kraft mitt under det svenska ordförandeskapet. Det ger oss förutsägbarhet och långsiktighet i planeringen av ordförandeskapet. Särskilt glädjande är också att vi under nästkommande mandatperiod kommer att kunna utöka antalet parlamentariker till 20 under förutsättning att Lissabonfördraget träder i kraft. Som framgår av slutsatserna uttalar att unionen fäster särskild vikt vid sociala framsteg och skyddet av arbetstagares rättigheter. Även denna fråga är naturligtvis av stor betydelse för och den svenska debatten. Som svar på den ekonomiska och finansiella krisen i världen enades om en plan för ekonomisk återhämtning som bland annat fastställer att medlemsstaterna och kommissionen tillsammans bör genomföra finansiella stimulanspaket motsvarande ca 1 ½ procent av EU:s bnp. enades också om att påskynda genomförandet av program finansierade av sammanhållnings- och strukturfonden och fonden för landsbygdsutveckling. Finansministrarna gavs i uppdrag att lösa frågan om att tillämpa sänkta momsskattesatser för de medlemsstater som så önskar. Likaså enades man om möjligheten att tillfälligt göra undantag från miniminivåer för statsstöd till företag. Det är positivt att EU har visat ledarskap genom att agera gemensamt och ansvarsfullt för att bemöta krisen och stödja den europeiska ekonomin och jobben. Jag är särskilt nöjd med att kunna konstatera att genom budgeten och de senare förstärkningarna av stimulansåtgärderna tillhör ett av de länder i medlemsstatskretsen som mest målmedvetet och framåtsyftande möter den globala lågkonjunkturen. Jag uttryckte dock min oro för de fortsatta bristerna i kreditgivningssystemen och svårigheterna för hushåll och företag att få krediter. Viktigt ur svensk synpunkt var också att uttalade sitt stöd för målsättningen att nå en överenskommelse om de så kallade modaliteterna många fina ord så att en ambitiös, global och balanserad överenskommelse kan nås i Doha-förhandlingarna, det vill säga frihandelssträvandena. På det utrikespolitiska området välkomnade bland annat kommissionens förslag rörande det östliga partnerskapet. Det var en viktig framgång för som tillsammans med är initiativtagare till detta östliga partnerskap. Ett tydligt uppdrag har getts till rådet att arbeta vidare med förslaget inför Europeiska rådets möte och inför det toppmöte med partnerländerna som planeras under det kommande tjeckiska ordförandeskapet. blåste också nytt liv i EU:s säkerhets- och försvarspolitik genom att anta att uttalande om EU:s förmåga att genomföra fredsbevarande insatser. Slutsatserna bekräftar ESFP:s komplementära roll till Nato och det strategiska partnerskapet dem emellan.