prot · GV09128 · 2008-06-13 00:00:00 — Hur många kommunalråd och kommuner tror verkligen att de här frysningarna av statsbidragen inte ska genomföras? Jag utlyser en tårttävling. Den som gissar rätt får en tårta av . 50 Statsrådet (): Det är nog många som skulle behöva en liten tårta från om det stämmer som nu är inne på att vill höja skatterna för låg- och medelinkomsttagare. Ska man uppfatta det så att de sänkningar som har gjorts för vanliga människor med låga och medelstora inkomster ska återställas, att skatterna ska höjas igen? Jag vet inte om är den matematiklärare som kanske ska ha den allra största katedern med tanke på det som ni skriver i er rapport. Ni säger att ni vill anställa 150 000 fler människor i kommunsektorn och att det skulle kosta i storleksordningen . Vi har tittat på det här på , och det visar sig att de direkta kostnaderna för att anställa 150 000 personer i kommunsektorn inte uppgår till 30 miljarder utan till 65 miljarder. Ni har räknat åt skogen fel. Ni har tagit halva kostnaden. Vad är det för löner som de här människorna ska ha? Det är fullständigt orimligt att tro att man kan anställa 150 000 människor för 30 miljarder. Det är halva lönen, men kommunalråden ska få tårta av . Ja, det är en klen tröst. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2007/08:755 om utredningen om allmännyttan 51 Statsrådet (): har frågat mig dels om jag avser att säkerställa att människor inte ska tvingas flytta från sina hem på grund av de höjda hyror som förslaget om efterfrågestyrd hyra skulle innebära, dels om jag avser att åberopa EG-rättens undantagsregel om allmännyttiga tjänster och på så vis ta strid för de kommunala bostadsföretagens viktiga roll för bostadsförsörjning och integration, dels också hur jag avser att agera för att byggandet av hyresrätter ska öka utan att hyrorna stiger till nivåer som gör att hyresgästerna inte klarar av boendekostnaderna. När det gäller de två första frågorna hänvisar jag till den interpellationsdebatt som jag hade med med anledning av hans interpellation om marknadshyror. Jag konstaterade då att situationen på hyresbostadsmarknaden inte är bra men att vad som kan och bör göras för att råda bot på problemen kan diskuteras. Jag ansåg då och anser fortfarande att utredningens betänkande är ett viktigt underlag i denna debatt. Betänkandet har skickats ut på en bred remiss, och även de synpunkter som därmed kommer in kommer att ingå i den fortsatta beredningen. Som jag också sade den gången kommer regeringen först därefter att ha ett underlag för sitt slutliga ställningstagande när det gäller de kommunala bostadsföretagens villkor och hyresrättens framtid. Jag vill därför återupprepa vad jag sade i en interpellationsdebatt om allmännyttan och hyresrättens framtid . Regeringen har inte någon ambition att lägga fram förslag som leder till marknadshyror eller som tillåter att hyrorna stiger så kraftigt att människor får svårt att bo kvar. Ett fungerande bruksvärdessystem är ett viktigt skydd för hyresgästerna mot oskäliga hyreshöjningar och för att de ska känna trygghet inför framtida boendekostnader. När det så gäller tredje fråga har jag i olika sammanhang klargjort att några nya subventioner till bostadsbyggande inte är aktuella. Tvärtom har dessa en skadlig inverkan på bostadsbyggandet genom att kostnadsmotståndet urholkas och produktionen anpassas till bidragsregler i stället för till konsumenternas efterfrågan. Branschen måste ges tid att ställa om och anpassa sig till detta. Ingen fastighetsägare kommer att kunna eller ha intresse av att ta ut så höga hyror att hyresgästerna inte kan betala dessa dels för att outhyrda lägenheter inte ger några intäkter för att betala fastighetsägarens kostnader och dels för att en sådan ordning skulle vara oförenlig med bruksvärdesprincipen. 52 (): Tack, statsrådet , för svaret! Det har varit ett bostadspolitiskt tema här , och jag har följt interpellationsdebatterna. När jag läste svar på min interpellation tänkte jag att , likt ett annat trängt statsråd i en tidigare, s-märkt regering, svarar 28 gånger på samma sätt. Han vill inte svara på frågorna och vi får samma tomma ickesvar på om avser att ta bostadspolitiken på allvar och också när det gäller den oro som hyresgästerna känner ute i landet. Vi har hört den seriösa nivå som interpellanter , , och säkert sedan har lagt bostadspolitiken på. Det är den berättigade kritik mot borgarnas bostadspolitik och den berättigade förväntan på som bostadsminister som vi känner att vi måste få rätt att diskutera här i kammaren. Då kan inte ministern komma tillbaka med svar efter svar och hänvisa till tidigare debatter. Det blir då svårt att föra en konstruktiv diskussion om bostadspolitik. Den viktiga fråga som bostadspolitiken utgör för en god välfärd och för ett väl fungerande samhälle kan inte nog betonas. När det gäller utredningen om allmännyttan, som den här interpellationen handlar om, måste man naturligtvis respektera att det finns en problematik kring svensk bostadspolitik och EG-rätten, och den har vi ett gemensamt ansvar för att klara ut. Utredningen, som inte ville diskutera tidigare och inte heller vill diskutera , har föreslagit två extrema varianter. Det har mött kritik från och från egna partikamrater i kommuner liksom från Kommuner och Landsting, från allmännyttiga bostadsorganisation, , från och från många av oss här i kammaren. Om bostadsministern vill vara seriös borde han ta den här kritiken på allvar. Han borde redan nu börja diskutera hur man kan komma fram i den viktiga frågan att ge kommunerna förutsättningar att via allmännyttan förena EG-rätten med sitt bostadsförsörjningsansvar och också ge allmännyttan möjlighet att bygga hyresrätter för en god bostadsförsörjning och en god välfärd till rimliga hyror i kommuner. Då måste man ändå ställa sig frågan: Varför vill inte pröva möjligheten för allmännyttan och åberopa EG-rättens undantagsregler om allmännyttiga tjänster för att tillgodose kommuners möjligheter att bedriva allmännyttan och också bygga hyresrätter i kommuner? 53 Statsrådet (): Jag brukar alltid säga, och jag säger det igen, att det alltid är stimulerande att debattera bostadspolitik med . Problemet är att han ställer exakt samma frågor varje gång. Vi har fått en utredning som är ute på remiss. får tycka vad han vill, men jag respekterar faktiskt att vi har remissinstanser som ska uttala sig och komma in med sina synpunkter. Jag tycker att det bör vara rimligt att de får göra det till . Jag kan gärna tala om det här i allmänna termer, men det vore ju inte seriöst om jag skulle stå här och binda upp mig för saker som vi har bett människor att yttra sig om innan regeringen tar ställning. frågar: Borde ni inte redan nu diskutera med kommuner om deras bostadsförsörjningsansvar? Det är precis detta som jag nu väntar på att få in synpunkter på från olika intressenter. hänvisar i sin interpellation till SKL och SKL-modellen. När jag läser detta måste jag säga att det inte alls stämmer överens med min uppfattning om vad SKL anser att deras modell är. Som jag har förstått det vill SKL att huvudregeln ska vara långsiktig affärsmässighet för allmännyttan. Långsiktig affärsmässighet innebär i någon mån att man ska gå med vinst. kan som vänsterpartist ha en annan uppfattning om detta, men jag är övertygad om att majoriteten i delar min uppfattning att det ska vara långsiktig affärsmässighet. Dessutom slår ihop modell med SKL-modellen, som han kallar för någon sorts tredje modell. Jag tycker inte att det är riktigt korrekt att göra på det viset. Jag är inte heller säker på att SKL och tycker att det är riktigt. Man kan inte göra det med tanke på att det är rätt stora skillnader mellan de olika modellerna. Det kan också vara värt att hålla i minnet att det nuvarande hyressättningssystemet egentligen inte innehåller några som helst spärrar när det gäller hur mycket hyran kan höjas, bara det är de kommunala bostadsföretagen som höjer först i egenskap av hyresnormerande. Det här ser vi vid ombyggnader. Där kan hyrorna höjas ganska kraftigt med nuvarande system. Det är ett exempel på att hyror kan höjas ganska mycket vid ombyggnad. Utredningen föreslår för övrigt inte någon förändring där, utan de anser att spärregeln om en höjning med högst inte ska gälla vid ombyggnad. hänvisar också till en undersökning som ska ha gjort som visar att av stockholmarna inte skulle klara hushållsekonomin om kostnaderna ökar eller om inkomsterna minskar med . Men, snälla , den undersökningen är inte alls relevant, eftersom det inte handlar om att sådana hyreshöjningar enligt utredningens förslag skulle kunna ske i ett steg utan skulle spridas ut under en följd av år. Under den tiden kan även hushållsinkomsterna faktiskt förväntas öka. För övrigt är det många hushåll som kan få förändrade familje- eller inkomstsituationer och då måste förändra sitt konsumtionsmönster och därmed naturligtvis också anpassa sin bostadskonsumtion. Det är ingenting som vi politiker kan utfärda garantier mot. 54 (): säger att vi fortsätter att ställa samma frågor och att även jag gör det. Vi är måna om att vi ska utveckla bostadspolitiken. Vi värnar allmännyttan och vi värnar hyresrätten. Den stora förändringen och det som gör oss oroliga är det markant minskade byggandet av hyresrätter. I har det minskat och i som helhet . Problemet för kommunsektorn är att upprätthålla sitt bostadsförsörjningsansvar. Detta har redan påverkat hyrorna mycket. En bostadsminister kan göra mycket för att underlätta för kommunerna att upprätthålla sitt bostadsförsörjningsansvar och bygga hyresrätter om han bara vill. förskjuts hela möjligheten genom att hänvisar till utredningen och att utredningen ska ha sin gång. Jag kan ge ministern rätt i att processen kring remisshanteringen av utredningen naturligtvis ska ha sin gång. Men det handlar också om vad slår vakt om. Hur mycket är beredd att slåss för att försvara allmännyttan och hyresrättens möjligheter att finnas kvar på bostadsmarknaden? Det är viktigt att ger rätt signaler till kommunerna så att de har möjlighet att fortsätta sitt arbete. Visst finns det i utredningen och i synpunkter på utredningen förslag som är alternativ till utredningens om en affärsmässighet utan vinstmaximering. Affärsmässigheten bygger på att det är en neutralitet mellan aktörerna som vill bygga hyresrätter. Affärsmässigheten i sig är inte just vinstmaximeringen. Man är inte ute efter att skapa vinster utan neutrala regler för dem som bygger hyresrätter. Allmännyttan ska ha ett fortsatt bostadsförsörjningsansvar. Allmännyttan ska med ekonomiska villkor kunna bygga hyresrätter i kommuner. Här måste regeringen ta ett ansvar för att allmännyttans bostadsföretag i ska kunna fortsätta bygga hyresrätter. Vi måste skapa förutsättningar för det regelmässigt, men vi måste också ha ekonomi för att göra det. Jag hoppas att som bostadsminister vet att oavsett vem som bygger är det räntan som är den största posten i en byggkalkyl. hänvisade till att byggföretagen gör så stora vinster. Men vinstnivån i bostadsföretagen är inte relevant i debatten, utan det är den faktiska byggkalkylen. Hur får ett byggföretag ihop byggkalkylen? Räntan är den helt avgörande och dominerande posten. Ett system med ett räntebidrag som skulle subventionera och stödja byggandet av hyresrätter skulle vara en viktig signal till de kommunala bostadsföretagen. 55 Statsrådet (): Jag måste tyvärr tillrättavisa på en punkt. Han talar om att allmännyttan ska ha ett fortsatt ansvar för bostadsförsörjningslagen. Det är alldeles fel, . Det är inte så att bostadsförsörjningslagen är kopplad till allmännyttan. Kommunerna har ansvaret men kan använda alla aktörer på bostadsmarknaden för att uppfylla det. SKL föreslår att det ska bli så som uppenbarligen tror att det är . Det är en av de frågor som vi får överväga och där jag naturligtvis är intresserad av en diskussion och dialog med berörda parter. När vi diskuterade direktiven till utredningen med bostadsmarknadens parter sade Sabos representant att han bedömde att av Saboföretagens bostadsbestånd fungerar affärsmässigt . fungerar alltså affärsmässigt enligt den bedömning som man gav till oss under diskussionerna. SKL-modellen är också beskriven i utredningen. Jag hoppas att remissinstanserna väger in detta när de ska ta ställning till hur vi ska få en bättre fungerande bostadsmarknad framöver. 56 (): Det är denna verklighetsbeskrivning som kanske skulle ta större del av. Vi hävdar att det är smärre justeringar som behövs för att allmännyttan ska fortsätta utgöra en stor och viktig del av bostadsförsörjningen i landet. Fastighetsägarna är boven i dramat. Man driver på bostadsminister att göra dessa stora förändringar med hänvisning till EG-rätten och Fastighetsägarnas anmälan till om olagliga statsstöd. Detta får en oproportionerligt stor påverkan på svensk bostadspolitik. Jag har hävdat förut och hävdar igen att som bostadsminister har ett ansvar att klargöra för Fastighetsägarna att av allmännyttans bostadsföretag fungerar enligt reglerna och som de kan förväntas göra utifrån affärsmässigheten utan vinstmaximering. Det visar på grunden för allmännyttans viktiga betydelse. Det innebär också att har ett ansvar för att få Fastighetsägarna att inse att de även när det gäller hyresnivåerna genom den förändrade efterfrågestyrda hyressättningen har uppnått tillräckligt mycket för att de ska kunna fullfölja sitt ansvar att fortsätta bygga hyresrätter. 57 Statsrådet (): Jag blir inte riktigt klok på logik. Ryktet om allmännyttans död tror jag är betydligt överdrivet. Jag tror att är unikt eftersom av andelen hyresrätter ägs av allmännyttan. Var femte bostad i är en allmännyttig lägenhet. Det låter på som att detta är en borttynande rest av förgången tid. Allmännyttan lever och utvecklas. Jag hoppas att allmännyttan kommer att fortsätta utvecklas. Vi ska se till att den får goda förutsättningar att göra det, vilket den kan om den får fungera på ett affärsmässigt sätt. Allmännyttan har förutsättningar att tillgodose svenska hyresgästers behov av hyresrätter om man genererar inkomster som gör att man kan delta i produktion och byggnation och också förvaltar beståndet på ett sådant sätt att man behåller hyresrätterna och inte säljer dem till bostadsrätter. Det krävs en reformering av bostadspolitiken, men jag har förstått av mina många debatter med att han inte är beredd att delta i en reformering från regleringsekonomi och detaljstyrning av politiker till en mer diversifierad bostadsmarknad där också till exempel ägarlägenheter är ett viktigt inslag för att öka utbudet av bostäder som gör att marknaden kan fungera bättre. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2007/08:763 om minskat byggande av studentbostäder 58 Statsrådet (): har frågat mig dels vad regeringen avser att vidta för åtgärder för att förhindra att utvecklingen leder till att unga avstår från att söka högre utbildning, dels vilka åtgärder regeringen avser att vidta för de studenter som inte kan eller vill köpa en bostadsrätt. Målsättningen för regeringens bostadspolitik är att bostadsmarknadens funktionssätt ska förbättras med långsiktigt stabila villkor för ägande och byggande av bostäder, som ger goda förutsättningar för ett ökat byggande. Hushållens önskemål ska vara styrande för hur bostadsbeståndet utvecklas. Snedvridande produktionssubventioner har därför avvecklats. Denna inriktning förbättrar möjligheterna för bostadsbyggande oavsett upplåtelseform och ägarkategori. En viss nedgång av produktionen är inte förvånande då en omställning från subventionsproduktion till att bygga för konsumenternas faktiska efterfrågan naturligtvis tar tid. Svaret på frågan om ökad nyproduktion också av studentbostäder är alltså långsiktigt stabila regler för dem som vill bygga, äga och förvalta sådana bostäder. På gynnas all bostadsproduktion, även studentbostäder, av att beroendet av statliga bidrag upphör och ersätts med normala marknadsförutsättningar och långsiktigt förutsägbara villkor för bostadsbyggandet. När det gäller studenternas situation skapar generell nybyggnation rörlighet på bostadsmarknaden då äldre billigare bostäder frigörs i beståndet via flyttkedjor. Regeringens jobbpolitik syftar till att bryta utanförskapet och få fler personer i arbete. Satsningarna inom jobbpolitiken omfattar bland annat särskilda insatser för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Satsningarna har gett resultat och vi har fler sysselsatta än någonsin och ungdomarnas situation på arbetsmarknaden har förbättrats avsevärt. En anställning ger ökade möjligheter att efterfråga en bostad och att etablera sig på bostadsmarknaden i den upplåtelseform som man själv önskar. Avslutningsvis vill jag betona att studenternas situation är en angelägen fråga för regeringen. Regeringen beslutade därför att tillsätta en studiesocial utredning (U2007:13) med uppgift att bland annat se över de studerandes ekonomiska och sociala situation. En del av kommitténs uppdrag är att överväga och föreslå hur framtida beloppsnivåer och fribelopp inom studiemedelssystemet ska se ut. Detta görs med utgångspunkten att systemet långsiktigt ska säkerställa en skälig levnadsnivå för de studerande och ge förutsättningar att bedriva effektiva studier. Kommittén ska redovisa sitt slutbetänkande . Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 59 (): Jag vill å vägnar tacka för svaret. Vi socialdemokrater ser på de här frågorna på ett annat sätt än regeringen. Eftersom både den här och nästkommande interpellation handlar om åtgärder för byggande av bostäder tänker jag inte fullfölja interpellation och utnyttja hela den tid som står till förfogande. Jag återkommer i stället efter bostadsministerns svar på nästa interpellation om åtgärder för ett ökat bostadsbyggande. 60 Statsrådet (): Då tänker inte jag heller tära mer än nödvändigt. Jag återkommer i samband med nästa interpellation. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:767 om åtgärder för ett ökat bostadsbyggande 61 Statsrådet (): har frågat mig dels vilka initiativ jag ämnar ta för att öka bostadsbyggandet, dels om jag avser att ta initiativ till att stimulera byggandet av hyresrätter. Målsättningen för regeringens bostadspolitik är att bostadsmarknadens funktionssätt ska förbättras med långsiktigt stabila villkor för ägande och byggande av bostäder som ger goda förutsättningar för ett ökat byggande. Hushållens önskemål ska vara styrande för hur bostadsproduktionen utvecklas. Snedvridande produktionssubventioner har därför avvecklats. Denna inriktning förbättrar möjligheterna för bostadsbyggande oavsett upplåtelseform och ägarkategori. Jag har tidigare konstaterat att beskrivningen att bostadsbyggandet minskade kraftigt inte är korrekt. Tar man hänsyn till de projekt som tidigarelades för att komma i åtnjutande av räntebidrag och investeringsstöd var antalet påbörjade bostäder 2007 i nivå med vad som påbörjades . Enligt prognos som publicerades kommer det att påbörjas 37 500 bostäder och 39 300 bostäder . Det är med svenska mått mätt en relativt hög nivå även om också detta måste anses otillräckligt med tanke på den bostadsbrist som råder. En viss nedgång är heller inte förvånande då en omställning från subventionsproduktion till att bygga för konsumenternas faktiska efterfrågan naturligtvis tar tid. De förändringar som regeringen genomfört kommer att kräva en successiv anpassning av bostadsbyggandet till de nya förutsättningarna. Svaret på frågan om ökad nyproduktion av hyresbostäder är alltså långsiktigt stabila regler för dem som vill bygga, äga och förvalta sådana bostäder. På gynnas all bostadsproduktion, även hyresbostäder, av att beroendet av statliga bidrag upphör och ersätts med normala marknadsförutsättningar och långsiktigt förutsägbara villkor för bostadsbyggandet. Allt tal om nya subventioner är bara ägnat att försena denna anpassningsprocess. Bostadsbyggandet är inte heller något som sker i ett vakuum. De makroekonomiska förutsättningarna är betydligt viktigare för såväl byggandet som boendekostnaderna än olika produktionsstöd. Jag har i en tidigare interpellationsdebatt pekat på att sedan valet har höjt sin viktigaste styrränta reporäntan. Då var reporäntan , nu är den . Det är ofrånkomligt att en så viktig variabel som räntan påverkar byggbolagens kalkyler. Även hushållens inkomstutveckling är central, och på det stora hela har de flesta grupper mer pengar att röra sig med . I den mån det kan bli tal om åtgärder som kan få betydelse för utbudet av hyresbostäder handlar det om villkoren för att äga och förvalta hyresbostäder. I det sammanhanget vill jag peka på den utredning om till- och frånval som regeringen tillsatte och som alla parter på hyresmarknaden var positiva till. 62 (): Jag vill inledningsvis säga att jag uppskattar att få diskutera de här viktiga frågorna med bostadsministern. Jag hoppas att också har sett fram emot den här för dagen nionde interpellationsdebatten. Vi ses ju inte så ofta och jag tycker att det är helt nödvändigt att vi får möjlighet att tydliggöra skillnaderna mellan hur regeringens bostadspolitik ser ut och vad vi socialdemokrater anser vara nödvändiga åtgärder för att rätta till och förhindra att problemen växer sig allt starkare på bostadsmarknaden. Jag har ställt två enkla raka frågor i min interpellation. Jag frågar statsrådet vilka initiativ han tänker ta för att öka bostadsbyggandet och vad han tänker göra för att stimulera ökat byggande av hyresrätter. Här kan man nu också anknyta till frågan om byggandet av studentbostäder. Jag uppskattar att bostadsministern svarar så rakt och enkelt som han gör: Regeringen tänker inte göra någonting åt att bostadsbristen breder ut sig, att andelen hyresrätter minskar på bostadsmarknaden, att byggandet av studentbostäder har halverats, att barnfamiljer tvingas bo allt trängre till högre kostnader eller åt att osäkerheten på hyresmarknaden eller faktiskt hela bostadsmarknaden blir allt större. Skillnaden mellan människor på bostadsmarknaden ökar, inte minst i . Regeringen tänker inte göra någonting. Jag håller naturligtvis inte med om bostadsministerns slutsatser. Till att börja med kan vi väl ändå vara överens om att det inte minst i råder en stor bostadsbrist och att bostadsmarknaden har stelnat till följd av borgerlig politik som gör att det är billigare att bo kvar och dyrare att flytta. Nyproduktionen av hyreslägenheter är alldeles för låg. Kötiden hos bostadsförmedlingen ökar. Så ser det ut. Rörligheten på arbetsmarknaden förutsätter en väl fungerande bostadsmarknad. Här har vi ett konkret samband. Vi socialdemokrater anser att staten måste ta sitt ansvar. Siffrorna talar sitt tydliga språk. Varannan 2027-åring i saknar egen bostad. I samma grupp uppger åtta av tio att man vill flytta hemifrån, men knappt hälften har råd. Det krävs 37 000 bostäder bara för att tillfredsställa de unga vuxnas efterfrågan i hela . fanns det 34 lägenheter till generell förmedling hos de tre stora allmännyttiga bostadsföretagen i huvudstaden. Ny statistik visar att kön till bostadsförmedlingen ökar med 5 000 personer som antalet förmedlade lägenheter sjunker och kötiderna förlängs. Allmännyttan säljs ut, och det byggs väldigt få nya hyresrätter. Jag skulle vilja ha några förtydligande svar från bostadsministern. säger att regeringens politik utan subventioner förbättrar möjligheterna för bostadsbyggande. Hur kan du påstå det när all tillgänglig statistik visar på motsatsen? , och till och med NCC och byggindustrin gör andra bedömningar. Färre bostäder byggs, och sämst är siffrorna för hyresrättsproduktionen. bedömer att endast en fjärdedel av alla nya bostäder blir hyresrätter. Efterfrågeunderskottet gör att kostnaderna stiger som räntorna stiger och arbetsmarknaden mattas av. Ett lån på har blivit dyrare om man jämför 2006 med 2008.