prot · GV09120 · 2008-06-02 00:00:00 — Det är enklare att säga i en kammare än att genomföra. Vi tillämpar ibland principer också i det svenska rättssystemet som säger att man kan diskutera ett och annat i det vi faktiskt gör för att skydda vårt samhälle mot dem som är brottslingar, och den diskussionen för vi löpande. Den diskussionen för vi löpande också när det gäller detta. Det man kan säga är att hela det internationella rättssystemet för att hantera den typ av hot som den internationella terrorismen är har utvecklats till det väsentligt bättre och har gjort det, åtminstone delvis, med svensk medverkan. Det har vi anledning att också notera. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2007/08:676 om konferens om 8 Utrikesminister (): har ställt ett antal frågor till mig om den internationella som stod värd för . frågade vilka initiativ jag avser att vidta för att under konferensen lyfta fram frågan om militära närvaro i , för att den irakiska delegationen vid konferensen ska representera det irakiska folkets mångfald, samt för att i den svenska delegationen ta till vara den kompetens och erfarenhet som finns hos invandrade med irakisk bakgrund i . Låt mig inleda med att säga att den internationella var det första uppföljningsmötet i den process som startade när den internationella pakten med , International Compact with , ICI, lanserades. ICI är det enda Irakledda internationella ramverk som finns för nationella reformer och mobilisering av det internationella samfundets stöd till landet. Partnerskapet innebär ett åtagande från irakisk sida att genomföra ekonomiska och politiska reformer med internationellt stöd. Syftet med ICI är att stödja den politiska och ekonomiska process i som är nödvändig för att skapa stabilitet i landet och för att förbättra förutsättningarna för rättvis och hållbar utveckling. Detta inkluderar stärkandet av demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det svenska värdskapet för konferensen manifesterade den vikt regeringen lägger vid att tillsammans med det internationella samfundet lämna positiva bidrag till framtida utveckling, liksom att stödja FN:s roll i i enlighet med säkerhetsrådets resolution . Irakiskt ägarskap och samarbete med FN var de ledande principerna vid konferensen. stod, på begäran från premiärminister och FN:s generalsekreterare , visserligen för värdskapet, men och FN stod för inbjudan och besluten kring mötets dagordning och prioriteringar. Frågan om den internationella militära närvaron i är en fråga för folkvalda regering. Låt mig i detta sammanhang påminna om att säkerhetsrådet i resolution välkomnade slutet av ockupationen i och med att ledningen av överlämnades i irakiska händer. befinner sig den multinationella styrkan i på explicit begäran av den irakiska regeringen, vilket även flera efterföljande FN-resolutioner ger uttryck för. Den amerikanskledda multinationella styrkans mandat förlängdes senast i och med säkerhetsrådsresolution . I resolutionen framgår att den irakiska regeringen ser denna förlängning som den sista, men det står den irakiska regeringen fritt att göra en annan bedömning beroende på utvecklingen. är en suverän stat, och var dessutom ordförande för den konferens som hölls i . Den irakiska delegationens sammansättning var således en fråga för den irakiska regeringen. underströk emellertid vid ett flertal tillfällen att vi välkomnade en så bred delegation som möjligt. Förutom premiärminister ingick ett flertal andra ministrar i delegationen, liksom parlamentariker, något som vi från svensk sida ser som ett uttryck för bred förankring i av ICI-processens principer. var en regeringskonferens. Det var ett format som alltså var förutbestämt av de båda ordförandena i konferensen. Den var således inte öppen för deltagare från enskilda organisationer i eller något annat land. Tjänstemän vid UD stod dock i kontinuerlig kontakt med de personer med irakisk bakgrund i som visade sitt intresse inför konferensen, dels för att informera om konferensen, dels för att lyssna till de eventuella synpunkter som fanns. Från den sida vinnlägger vi oss om att ta vara på den kompetens som finns hos personer med irakisk bakgrund i . Det engagemang som många i visar för utvecklingen i är en styrka för regeringen. Det stora antalet personer med irakisk bakgrund i är också en viktig tillgång i det långsiktigt rätt lovande samarbetet som vi har inlett med . Vid konferensen presenterade och FN tydliga framsteg, särskilt på det ekonomiska området och för landets säkerhet. Stora utmaningar kvarstår, inte minst på det politiska området. Arbetet för nationell försoning gavs hög prioritet och är centralt för att ska bli en fungerande demokrati. Vidare uttryckte såväl och FN som övriga deltagare oro över den humanitära situationen och den bristande respekten för de mänskliga rättigheterna i , särskilt för kvinnor och minoriteter. Stöd gavs till den irakiska regeringens förslag att fokusera på mänskliga rättigheter, social utveckling, återuppbyggnad och antikorruptionsåtgärder. Vi välkomnar det ansvar som detta ger uttryck för hos den irakiska regeringen också för de irakier som är flyktingar inom och utom landet. Det är nu viktigt att vi gemensamt med och FN arbetar för att förverkliga dessa principer. Sammanfattningsvis vill jag än en gång understryka att värdskapet för var ett av flera exempel på det engagemang den hyser för utveckling. Jag kan försäkra och att även kommer att stå högt på regeringens agenda. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 9 (): Efter att denna interpellation lämnades in kom den plenifria veckan emellan. Det var meningen att skulle ha debatten med utrikesministern före konferensen. Det är så som frågorna i interpellationen är utformade, vilket innebär att jag måste göra ett visst avsteg från hur interpellationen är utformad. Konferensen har genomförts, och är det mer fråga om att diskutera vad som hände under konferensen. är tyvärr på utrikes resa och kan inte ta emot interpellationssvaret. Jag ska ändå ställa några frågor till utrikesministern. Min första fråga gäller en sak där jag vet att vi egentligen inte är överens. Grundfrågan är anfallskrig. stod i början tydligt bakom den folkrättsliga grunden. Det fanns inte ett FN-mandat. Det är grunden till den situation som finns . Efter FN-besluten tycks det som att vi inte längre ska prata om vad som egentligen var början till situationen i . ska vi bara prata om de resolutioner som antagits efteråt. Från vår sida är det oerhört viktigt att lyfta fram de folkrättsbrott som begicks. Det har en betydelse för hur man ser på ansvar i uppbyggnaden av . Jag har då en fråga till utrikesministern. Jag förstår att inte kunde diktera vilken delegation skulle ha med sig, men jag vet att utrikesministern tidigare hade uttryckt en förhoppning om en bred delegation med minoritetsgrupper, andra organisationer och viktiga aktörer i företrädda. Vi såg en brist. Jag vill särskilt lyfta fram den oro som utrikesministern gav uttryck för i svaret, nämligen att såväl , FN som övriga deltagare visade en oro för den humanitära situationen och den bristande respekten för mänskliga rättigheter i , särskilt för kvinnor och minoriteter. Jag vill lyfta fram att det i denna delegation inte fanns några representanter för de irakiska kvinnoorganisationerna. Vi vet att de är aktiva i med att arbeta i fredsarbetet, men de är också utsatta för övergrepp i . Minoriteterna i lider, precis som utrikesministern sade i sitt svar, också brist på mänskliga rättigheter. De små minoriteternas humanitära situation i är svår. Ingen av dessa fanns representerade på konferensen. Vad var agenda, utrikesministern? Jag vet att inte kunde sätta dagordningen eller styra, men för som land och deltagare i konferensen undrar jag vilka frågor som den svenska utrikesministern och den svenska delegationen lyfte fram som viktiga i det fortsatta arbetet. 10 Utrikesminister (): Det är som säger, nämligen att interpellationen lämnades in något tidigare. Jag tror att det var avsikt att den skulle diskuteras före konferensen. blir det lite annorlunda efter. Jag är alldeles övertygad om gör värdefulla insatser för någonting under sin utrikes resa, men låt oss föra diskussionen utifrån de nya förutsättningarna. Den här konferensen var förvisso inte den första internationella konferensen om , men det var den första internationella konferensen som tydligt fokuserade och inte ägnade sig åt historien inte vare sig åt allmänna fördömanden av eller åt en allmän diskussion om vad som hände 2003. Konferensen syftade framåt. Den konstaterade situationen som den är och koncentrerade sig på vad vi i det internationella samfundet kan göra för att ska få en bättre utveckling. Det innebär att flyktingar ska få möjlighet att återvända, att våldet ska minska, att man ska ta itu med den omfattande korruptionen, att man ska få ekonomin att fungera bättre och att man ska bygga en fungerande rättsstat och kanske till och med en demokrati. Det kräver rätt stora insatser, framför allt i självt men också av grannstater. De var flitigt representerade från till andra. Det kräver också insatser av . En ökad roll för i arbetet i var ett av de huvudsyften som vi hade med denna konferens. Vad gäller den prioriteringar kan jag hänvisa till det anförande statsministern höll när han välkomnade delegaterna i samt till det nationella inlägg som jag höll. Det handlade mycket om att gå vidare mot ökad säkerhet, mänskliga rättigheter och en ökad roll för inte minst , ett ökat ansvarstagande från självt för sin egen framtid och självfallet vikten av den nationella försoningsprocessen. Det har varit mycket diskussioner om bredden på den irakiska delegationen. Jag tror att det är en diskussion som man för bättre med irakierna själva. Ett av de intressantaste inslagen var för övrigt jag var inte där själv, men jag har fått referat från det när den stora irakiska delegationen hade ett stort och långt möte med företrädare för alla de irakiska organisationerna i , alldeles oavsett vilket kön de olika representanterna hade. Det var irakisk demokrati dialog i full verksamhet i . De var från ömse håll utomordentligt tillfredsställda med öppenheten och atmosfären på mötet. Det innebar inte att alla tyckte samma sak så är det i en demokrati men att ett sådant möte kunde äga rum visar de framsteg som har gjorts. Det är en myt att minoriteter och annat inte var företrädda. Jag hade själv ett långt och intressant samtal med ministern för mänskliga rättigheter. Hon är kvinna och . Hon ville inte att vi skulle tala om minoriteter i . De kristna vill inte se sig som en minoritet i . Hon sade att de är a component i det irakiska samhället och ska betraktas som sådant. Hon ville inte tala om minoriteter. Hon tyckte inte riktigt om mitt ordval, och jag fick anpassa mig och jag gjorde det gärna. När man ser de olika kulturella och religiösa grupperingarna som en integrerad del av det framtida irakiska samhället är man en bit på väg. Hon beskrev självfallet den svåra situationen, inte minst för de kristna. De befinner sig i stor utsträckning i Mosulområdet, där de är klämda mellan arabiska och kurdiska krav. Där tror jag att en förbättring av säkerhetsläget är det enskilt viktigaste för att man ska kunna få en förbättring av deras situation. Jag kan försäkra att de här frågorna stod högt både på den svenska dagordningen och på dagordningen för den irakisk-irakiska dialog som fördes i dagen efter det att det internationella mötet hade avslutats. 11 (): Jag tackar utrikesministern för dessa svar och för inlägget. Men det är att konstatera att minoriteters och kvinnors situation i har varit och är fortfarande väldigt svår. Jag kan acceptera tankesättet att man inte ska diskutera minoriteter, utan dessa ska vara en del av ett framtida . Men situationen på marken för människor som lever i är svår. Utan en dialog med dessa grupper kommer man inte heller att kunna komma framåt. Det är positivt att man för en dialog med irakiska organisationer i . Det kan vi se som ett positivt steg framåt. Men det viktiga är att dialogen, aktiviteterna och samarbetet sker i . Där ser vi klara brister. Detta var också uppe på konferensen, precis som utrikesministern sade. Man såg med oro på situationen för mänskliga rättigheter för just dessa grupper. Jag vill ändå lyfta fram att det här var ett möte och en samling där man inte tittade bakåt utan snarare . Men jag är helt övertygad om att har man inte med sig bakgrunden och grunden till de folkrättsbrott som begicks kan man inte heller diskutera var man ska utkräva ansvar. I det här läget innebär det att ansvar för folkrättsbrott är någonting som sakta men säkert glöms bort. Det tycker vi är en stor brist i fråga om respekten för folkrätten. Min fråga blir ändå till utrikesministern: fram frågan om militära närvaro? Jag ser att utrikesministern i svaret säger att det här är en helt irakisk fråga och att den ägs av den irakiska regeringen. Men i diskussionen om att bygga demokrati i är det här en viktig fråga. Det finns undersökningar som visar att av befolkning är emot militära närvaro i . Det är också en demokratiaspekt folkets egen vilja när det gäller vilken militär närvaro man vill ha och en regim som är väldigt beroende av att har kvar sin militära närvaro. Det här är inget bra sätt att bygga demokrati. Det låter ibland i den svenska debatten som att det är en ganska underlig och apart åsikt när Vänstern lyfter fram frågan om ockupation, att militär bör lämna , att ansvaret helt ska gå över till FN och att det innebär att måste dra tillbaka sina trupper. Men i presidentvalskampanjen i är det två av tre presidentkandidater som livligt debatterar frågan om militära närvaro i och om att dra tillbaka trupperna. Det borde vara rimligt att en sådan fråga även var uppe till debatt på en konferens som handlar om framtid. 12 Utrikesminister (): är vi inte och bör inte sträva efter att vara en del i den amerikanska inrikespolitiken. Det är naturligt att en sådan diskussion förs med betydande frenesi i , men den fördes inte på denna konferens. På den direkta frågan om vi tog upp denna frågeställning är svaret nej, det gjorde vi inte. Detta är en fråga för den irakiska regeringen i de förhandlingar som sker inte bara med den amerikanska utan även med andra regeringar som deltar i den internationella koalitionen. Det må vara noterat att man i olika inlägg från sida och i andra lite mer sura uppstötningar inför konferensen bara har velat tala om . verkar fullständigt bortglömd bara , bara , aldrig , aldrig , aldrig . Jag har förståelse för att man diskuterar historia, närtid och fjärrtid. Men att ska suddas ut ur historien tycker jag verkar något märkvärdigt. Jag har inte velat kommentera tidigare de lite sura inlägg som har varit från olika halvfrälsta representanter i debatten i anslutning till det här mötet. Jag tycker inte att det har passat med någon inrikespolitisk polemik, men låt mig utnyttja detta tillfälle till att uttrycka en viss förvåning över det indirekta försök att rentvå anseende som jag tycker mig möta. Vårt fokus på denna konferens var att hjälpa att bli ett fungerande samhälle. Det är inte enkelt. Det här är ett land, och det har jag sagt tidigare, som egentligen aldrig har haft en genuin nationell försoningsprocess sedan den sattes upp . Det har varit en mer eller mindre brutal diktatur . har vi en period och en situation där de olika stora befolkningsgrupperna, framför allt shia, sunni och kurder, ska hitta en nationell kompromiss, som förvisso inte är alldeles enkel. Vi ska vara medvetna om detta. I det arbetet har man en lång väg att gå enligt min mening. Det har dock skett icke oväsentliga framsteg . Vi har den bästa säkerhetssituation som vi haft . Vi har flyktingar som återvänder, inte så många men vi hoppas att det ska bli fler, men vi har i alla fall en betydande förbättringssituation. Man har lyckats bryta det som var det farliga , det vill säga när med direkt terrorism strävade efter att initiera ett sekteristiskt inbördeskrig mellan sunni- och shiamuslimer. Med bomben mot Samaramoskén gick in egentligen under hela detta skede. Det har man lyckats bryta. Sedan är det väldigt mycket som återstår. Framför allt skulle jag vilja understryka, förutom de kristna komponenterna i det irakiska samhället, vikten av att de stora sunnimuslimska politiska grupperingarna nu närmar sig att återinträda i den irakiska regeringen. Där är de ännu inte. Det pågår en diskussion som delvis var förd i marginalen till konferensen angående ett statsråd, planeringsministern, och hur man ska hantera detta. Men skulle vi få den komponenten på plats är det klart en väsentlig del av försoningsprocessen. Kan vi dessutom få oljelagren, som är en väsentlig del av den federala strukturen gentemot kurderna, har vi tagit ytterligare ett steg. Detta är framåtsyftande konstruktiv fredspolitik, och det är det som vi strävar efter att medverka i. Sedan kan vi föra alla möjliga diskussioner om , jag deltar gärna i dem, eller om vad som hände 2003. Jag har deltagit i flera långa interpellationsdebatter om detta i denna kammare. Men det är den konstruktiva framåtsyftande fredspolitiken för människorna i som var i fokus vid denna konferens, och som sådan var den också en betydande framgång. 13 (): Vi kan säkert ta en debatt om historien i och skräckvälde, som definitivt handlade om förtrycket av mänskliga rättigheter och förtrycket av egentligen alla rättigheter där kvinnors rättigheter också kränktes. Men det är ett faktum att FN var inne i en aktiv process när det gäller , vapeninspektionerna och sanktioner mot . Går vi ännu längre tillbaka i historien vet vi att hade väldigt nära kontakter med . Här kan man verkligen föra en lång diskussion. Någonting som vi inte kan komma ifrån var angreppskrig och det som har hänt efter det. Det är varierande siffror på hur många människor som egentligen har dödats i , men det finns siffror som säger att det till och med kan vara mer än en miljon människor som har dödats. Det är ungefär två miljoner irakier som har tvingats lämna sitt land, och ungefär två miljoner är internflyktingar i . Situationen efter 2003 har inneburit en katastrof för väldigt många irakier och för som land. Därför är det rimligt att diskutera konsekvenserna av angreppskriget även när man nu diskuterar återbyggnad. Är det något vi kan ha gemensamt även om vi har olika åsikter i mycket i den här frågan är det att det enda tänkbara målet är ett fritt med demokrati och respekt för mänskliga rättigheter för alla grupperingar som finns i . Det målet delar vi båda två. 14 Utrikesminister (): Därmed borde egentligen vara lite lycklig över att har kunnat ge ett bidrag till en konstruktiv, framåtsyftande fredspolitik i . Sedan kan vi föra diskussioner om 2003 och . Det har vi gjort, och jag gör gärna det. Men det är inte den viktiga uppgiften just . Den irakiska regeringen vill se framåt. Jag tycker att det är alldeles rätt. Det internationella samfundet vill se framåt. Det var faktiskt slående att nästan alla inlägg jag lyssnade till under konferensen jag missade i och för sig några var framåtsyftande. Där hade vi något skilda storheter, som utrikesminister och utrikesminister. När och utrikesministrar ändå sitter och lyssnar artigt på varandra trots att de har mycket olika perspektiv för att uttrycka det milt och också hela den irakiska regeringen sitter med ska man vara medveten om att vi i alla fall har gjort någonting för att föra hela detta svårt sargade, förtryckta och efter försoning törstande land en liten bit framåt. Har kunnat göra detta är det kanske inte så pjåkigt i alla fall, även om man sedan kan föra alla möjliga historiska diskussioner. Framtiden råkar vara viktigare än den tid som har varit. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:686 om situationen i 15 Utrikesminister (): har frågat mig vilka slutsatser jag drar och vilka åtgärder jag avser att vidta från svensk sida med anledning av utvecklingen i . Låt mig börja med att konstatera att jag har kommenterat utvecklingen i såväl i utrikesdeklarationen som i en rad olika offentliga uttalanden och att det jag sagt i dessa sammanhang självfallet fortfarande gäller. är ett stort och viktigt europeiskt land, och det förblir av största betydelse att vi nära följer dess utveckling, försöker att på olika områden utveckla relationerna mellan våra samhällen och verka för en utveckling i i riktning mot ett öppet samhälle och en öppen ekonomi. Att bär på ett tungt historiskt bagage är känt av oss alla. Två generationer av en totalitär kommunistisk diktatur förstörde mycket av möjligheter. Och även om decennierna före den kommunistiska kuppen visade på en imponerande ekonomisk och gryende konstitutionell utveckling går det inte att bortse från sekler av bristande frihet och auktoritärt styre. Jag tycker att det finns anledning till oro över att ännu inte fullt ut gjort upp med delar av detta historiska bagage och tänker då främst på den kommunistiska tiden. ansatser till en öppen diskussion om inte minst vad som hände under Stalintiden har ersatts av tendenser till sovjetisk nostalgi som knappast bäddar för en bättre framtid. Trots detta och trots de auktoritära tendenser vi sett i den politiska och de statsstyrande tendenser vi sett i den ekonomiska utvecklingen får vi inte bortse från att dagens är ett land där den enskilde medborgaren upplever mer av personlig frihet, trygghet och välstånd än sannolikt i landets historia. Vi ser den snabba framväxten av en ny medelklass som reser långt utöver sitt lands gränser på ett sätt som aldrig . Att deras och andra medborgares nya intressen och nya perspektiv kommer att påverka utveckling tror jag de flesta bedömare är eniga om. är dessa månader ordförande i och också i denna egenskap har vi anledning att uppmärksamma situationen när det gäller rättsstatsfrågor och respekten för mänskliga fri- och rättigheter i . Jag har i denna egenskap just skrivit till president angående den betydelse som för mänskliga rättigheter har och de åtgärder som måste vidtas för att underlätta dess arbete i ljuset av dess starkt ökade arbetsbörda. President har i en serie anföranden understrukit den vikt han fäster vid att göra till en fungerande rättsstat. Vi har all anledning att instämma i detta, och kommer med stort intresse att följa de åtgärder han kommer att vidta i detta syfte. När det gäller de mänskliga rättigheterna finns det anledning att vara oroad för utvecklingen, särskilt vad gäller situationen i norra . Även om det allmänna säkerhetsläget i har stabiliserats förekommer där fortsatt allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter med tortyr, försvinnanden och andra former av övervåld. Det är inom ramen för Europeiska unionen som vi sannolikt har störst möjligheter till tyngd i dialogen med på olika områden, och inte minst mot denna bakgrund var det glädjande att vi kunde enas om mandatet för förhandlingarna om ett nytt legalt ramverk för relationerna mellan och . Det är viktigt att integreras i det multilaterala handelssystemet. Vi hoppas på att kan bli medlem i , . Ett medlemskap i skulle dessutom utgöra en god grund för att ytterligare stärka de bilaterala handelsrelationerna mellan Europeiska unionen och . I olika sammanhang har vi haft anledning att uttrycka oro över olika delar av förbindelser med vissa av sina grannländer. har det inte minst rört det ryska agerandet gentemot . Den verkliga kvaliteten i en stor nations politik kan ofta mätas i den respekt som man visar de minsta av sina grannar, och på denna punkt är det uppenbart att inte fullt ut lever upp till de normer och regler som gäller i umgänget mellan stater. Att göra insatser med stridsflyg mot och över grannstaters territorium är självfallet fundamentalt oförenligt med grundläggande regler för det internationella umgänget.