prot · GV09128 · 2008-06-13 00:00:00 — Min avslutande fråga till är: När bedömer bostadsministern att tillräcklig tid har gått för att marknaden ska ha anpassat sig, som ni säger, till regeringens långsiktiga regler? Ligger det inom den här mandatperioden, ligger det framåt, eller är det ännu längre fram i tiden? 63 Statsrådet (): Vi har dragit dessa frågor ett antal gånger , och jag gör det gärna en gång till. summerar mitt svar med att jag inte tänker göra någonting. Att göra någonting i värld är uppenbarligen att hälla skattepengar över olika branscher, till exempel byggbranschen. Hon pekar på vikande byggkonjunktur och sjunkande byggnation. Så är det. Man kan titta på Byggindustrier. Vad grundar de sina prognoser på? Jo, de grundar dem på konjunkturutvecklingen. Då vill jag fråga : Hur mycket subventioner tror att det skulle krävas för att subventionera bort den bostadskö som ni lämnade efter er här i 200 000 personer? En sak kan jag säga: De som ni har i er budget kommer inte att räcka till särskilt många i den kön. Om de väntar på subventioner från Socialdemokraterna kommer de att bli väldigt besvikna. Lösningen är, som jag säger, en fungerande bostadsmarknad som gör att fler finner det vara värt att investera i hyresrätter. Det är det som är lösningen. Om har någon annan lösning framgår det i alla fall inte av ert budgetförslag tvärtom. När man tittar på vad som hände vid makten omvandlades 73 000 hyresrätter till bostadsrätter . Man kan titta på hur det har varit under en lite . Det låter som om skulle vara någon sorts garant för att antalet hyresrätter skulle öka snabbare än antalet bostadsrätter i . ökade antalet hyresrätter i , medan antalet bostadsrätter ökade . Jag tycker att ska begrunda lite grann hur den egna politiken har slagit och vad ni har i er egen verktygslåda 250 miljoner och ytterligare något hundratal miljoner och sedan ytterligare något hundratal miljoner. Det är vad det kostar att hälsa på de konsulter som krävs för att sätta i gång detta arbete. Det är löjeväckande att tro att detta skulle vara en lösning för de människor som står i bostadskö. Jag tror att det är omöjligt. Men jag ska gärna lyssna på och höra om hon kan tala om för mig hur mycket skattemedel som vi skulle behöva anslå för att möta en sjunkande byggkonjunktur genom att subventionera fram ett bostadsbyggande som skulle kunna hålla detta på ungefär samma nivå. 64 (): Under den förra mandatperioden när Socialdemokraterna styrde det här landet byggdes det 120 000 nya bostäder. En ansenlig del av dem var hyreslägenheter. Jag talar inte bara för en upplåtelseform. Jag talar för hela bostadsmarknaden. Jag tycker att det viktigaste är att vi löser de problem som människor brottas med . och jag representerar samma valkrets . Du kan inte vara helt blind för vad människor har för problem i den här regionen . Som jag sade hittar en väldigt stor andel av 2027-åringarna ingen bostad. Det byggs för få lägenheter, det byggs för få hyreslägenheter, och hyreslägenheter säljs ut och ombildas till bostadsrätter. 120 000 bostäder byggdes under den senaste mandatperioden. Vad är mål för innevarande mandatperiod? Alla siffror pekar ju åt fel håll utifrån vad säger att han har för målsättning att det ska byggas fler lägenheter när marknaden har anpassat sig till regeringens politik. När kommer detta att ske? När har marknaden anpassat sig till regeringens politik? Det råder inga tvivel om att det investeringsstöd som fanns för byggande av hyreslägenheter och studentbostäder i bristorter gav effekt. Det kan inte förneka. Därför anser vi att det behöver återinföras ett investeringsstöd. Då talar jag inte om ett exakt likadant investeringsstöd som det som fanns innan ni avskaffade det. Man måste naturligtvis ta fasta på andra viktiga aspekter, till exempel energiomställningen i hela bostadsbeståndet. Det talar heller aldrig om. Det är oerhört väsentliga frågor. Det handlar om ett investeringsstöd som också skulle stimulera till en sänkning av boendekostnaderna för människor och se till att vi gemensamt förbrukar mindre energi. Det är tydligen inte viktiga frågor för , men det är det för oss socialdemokrater. Det behövs ett investeringsstöd för byggande av hyreslägenheter. Det handlar inte om att ösa skattepengar över någon, . Du får faktiskt ta och bestämma dig. Först hånar du det som du tycker är små satsningar. Du vet likaväl som jag att när man inför ett nytt stöd går det inte åt särskilt mycket pengar , och vi har en rejäl upptrappning inte som du hånfullt säger, något hundratal miljoner här och där. Vi har 1, 2 och 3, och vi kommer att återkomma i vår budgetmotion när vi får se om regeringen står fast vid att inte lägga en enda krona för att se till att staten tar sitt ansvar för att kommunerna ska kunna följa den lagstiftning som vi har fattat beslut om i den här kammaren. Kommunerna har ett bostadsförsörjningsansvar. Det behövs ett smörjmedel för att vi ska ha råd att bygga hyreslägenheter i det här landet, annars byggs det bara egnahem och bostadsrätter. Jag vill bara påminna , som talar i så negativa ordalag om subventioner, om att det finns en subvention på bostadsmarknaden . Den går till dem som äger sin bostad och som har en möjlighet att göra ett 30-procentigt avdrag på räntekostnaderna för sin bostad. Till dem som bor i hyresrätter ska det inte gå någonting. Till dem som bor i bostadsrätter där man har gemensamma lån går det inte heller något vidare stöd från staten. Jag ska upprepa min fråga. När bedömer bostadsministern att tillräcklig tid har gått för att marknaden ska ha anpassat sig till regeringens förda politik? När, , kan vi få se en ljusning på bostadsmarknaden? Detta skulle jag vilja ha svar på. 65 Statsrådet (): När kan vi se en ljusning på bostadsmarknaden? Låt mig läsa upp vad den arbetsgrupp inom som arbetade åren 20042005 under den socialdemokratiska regeringen, den så kallade Bofigruppen, sade. Man pekade i en departementspromemoria på att detta hänger ihop mycket med den ekonomiska utvecklingen. Där står följande: En entydig slutsats av det redovisade materialet är att bostadspriser och bostadsbyggande i de nordiska länderna styrs av likartade makroekonomiska förhållanden och i stort sett är opåverkade av strukturella olikheter och olikheter i sektorpolitik. Tillväxt, disponibla inkomster, inflation och räntor är alltså avgörande för utvecklingen inom bostadssektorn. Nyproduktionen av bostäder är i alla de nordiska länderna direkt relaterad till prisutvecklingen i bostadsbeståndet. Med detta sagt är det alldeles rätt att både och jag finns i . Men när jag tittar i statistiken måste jag notera att både villa- och bostadsrättspriser sjunker, har stått stilla eller har stigit mycket marginellt i olika delar av landet . är ett ganska bra exempel. har bostadsrättspriserna sjunkit i , i och i och . Det är klart att det är en signal till dem som ska producera lägenheter att efterfrågan på marknaden inte är lika stark som . Min fråga kvarstår: Hur stora skattesubventioner tror skulle behövas för att det, som hon sade, ska ljusna på bostadsmarknaden? Det hänger ihop med konjunkturutvecklingen, med utvecklingen av råvarupriser, livsmedelspriser, inflation, räntor. Det är mycket mer än vi politiker kan påverka genom att subventionera fram förändringar i så oerhört stora mängder som det är fråga om. säger att hon är intresserad av hela bostadsmarknaden. Jag skulle vilja fråga hur hon ser på ägarlägenheter. Är det en möjlighet för att öka utbudet? Det skulle innebära att billigare hyresrätter frigjordes genom flyttkedjor. Eller vill Socialdemokraterna blockera möjligheten till en ny upplåtelseform? Det frågades också hur många bostäder tänker bygga och sades att Socialdemokraterna byggde 120 000. Jag trodde att det var byggföretagen och de som finansierar byggandet som också byggde bostäderna, men à la bonne heure! En preliminär bedömning som jag gör när jag tittar på statistiken är att det inte alls är orimligt att det kommer att byggas fler än 120 000 bostäder , men jag vet inte säkert. Det är inte jag som bygger utan de som finns ute på marknaden. Min och regeringens uppgift är att skapa bästa möjliga och stabila förutsättningar för att man långsiktigt ska vilja investera i bostäder i . Sådana förutsättningar har inte funnits , vilket resulterat i att det i under Socialdemokraternas regeringstid byggts hälften så mycket bostäder som i , hälften så mycket som i och knappt hälften så mycket som i . Det måste vi nu ändra på. 66 (): Vi socialdemokrater står upp för alla olika upplåtelseformer på bostadsmarknaden. Vi har inget emot att människor äger sitt boende. Vi har inget emot att människor går samman i bostadsrättsföreningar och på det sättet förvaltar sitt boende på ett demokratiskt sätt. Och vi står definitivt upp för dem som vill hyra sin lägenhet eller inte har någon annan möjlighet än att hyra. Där har vi den stora skillnaden mellan regeringens politik och den socialdemokratiska politiken. Vi vill att hela bostadsmarknaden ska fungera. Vi anser att det behöver byggas fler hyreslägenheter i det här landet. Vi lyssnar på branschen och på dem som bygger det gör, tack och lov, varken jag eller personligen och ser till att möjligheter skapas för att också hyresrätter ska kunna byggas. Det går inte att få ekonomi, sägs det, och därför bygger man i stället bostadsrätter. Det är väl inget att hymla om. Så ser det ut. Därför anser vi att det behövs en stimulans för att hyreslägenheter ska byggas. Det har nämligen stor betydelse för att rörligheten på arbetsmarknaden ska fungera och för att människor ska kunna skapa sig ett hem och känna sig trygga i tillvaron. Räntorna stiger, säger . Ja, det gör de, och priserna likaså. Enligt den senaste mätning som väljer att ta till sig ligger de kanske still, jag vet inte. Bedömare gör olika prognoser, om de går uppåt eller nedåt. Men som jag sade i mitt första inlägg har ett lån på 1 miljon , , ökat så mycket att det kostar mer än det gjorde 2006. Det kan väl ändå inte skyllas på socialdemokratisk politik, något som ni annars gärna gör! Ägarlägenheterna hann jag inte kommentera. Det var tråkigt, för jag tror att gärna hade velat höra vad jag tänkt säga. 67 Statsrådet (): När säger att hon står upp för alla typer av upplåtelseformer tolkar jag det så att i det även ingår ägarlägenheter. Men jag kanske har fel. Vi får säkert tillfälle att återkomma till det. Den stora skillnaden här är att Socialdemokraterna och förlitar sig på att det är subventioner som ska vända utvecklingen. Jag vet inte hur många hundra lägenheter de pengar ni anslagit kan räcka till. Det är inte särskilt många hundra. Om det är lösningen för dem som köar för att få tag i en hyresrätt är det synd om dem. Jag tror att de flesta inser att genom att få ordning på marknadsförutsättningarna för att bygga och förvalta hyresrätter kommer vi att kunna se en vändning. Jag tog med mig en artikel där uttalar sig på ett lite annorlunda sätt i dessa frågor. Man ska inte skuldbelägga människor för att de är med och ombildar, säger , och klassar hyresrätter som lyxboende. Det är ganska dyrt att bo i hyresrätt. Du betalar, fortsätter hon, för att det ska fungera och du kan ringa till värden om kranen går sönder. är det svårt att påverka sina boendekostnader. Här ser jag, herr talman, en mer balanserad syn från Socialdemokraternas sida när det gäller denna fråga, men det finns ändå kvar grundläggande skillnader. Det som oroar mig är tron på att skattesubventioner till byggsektorn, produktionssubventioner, är det som ska förändra utbudet av bostäder. Det kommer inte att fungera. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2007/08:635 om exporthinder 68 Statsrådet (): har frågat mig vilka initiativ regeringen har tagit inom EU och FN för att få till stånd gemensamma åtgärder mot protektionism i ljuset av de globalt stigande livsmedelspriserna. Livsmedelskrisen i många fattiga länder är mycket allvarlig. Enligt kan runt 100 miljoner människor hamna i fattigdom som ett resultat av de markant ökade priserna på baslivsmedel. Det är oerhört viktigt att och det internationella samfundet gemensamt reagerar på denna kris. Det finns många förklarande faktorer till varför livsmedelspriserna har stigit så dramatiskt . Låt mig peka på några av orsakerna: Kraftigt ökad efterfrågan på livsmedel har varit resultatet av ökad ekonomisk tillväxt i många befolkningsrika länder, såsom och . Detta är i sig positivt men har bidragit till att pressa upp de globala matpriserna, vilket fått negativa effekter i många fattiga länder, inte minst i . Krisen kan också betraktas som ett resultat av att ett flertal olyckliga omständigheter inträffat . Viktiga faktorer har varit sjunkande livsmedelslager, en billigare dollar, stigande oljepriser samt dåliga skördar runt om i världen. Ökad produktion av biobränslen har vidare ökat efterfrågan på vete, majs och palmolja, vilket fått priserna att stiga. Ytterligare en orsak till livsmedelskrisen är den illa fungerande världsmarknaden för jordbruksprodukter där industriländer har stött sina egna jordbruk med subventioner och dessutom begränsat tillträdet till sina marknader för jordbruksvaror. Detta har delvis bidragit till underinvesteringar i jordbruket i fattiga länder med låg produktion som följd. Frihandel är ett kraftfullt instrument för utveckling och fattigdomsbekämpning, i linje med FN:s millenniemål. Regeringen driver en aktiv politik för frihandel inom både EU och FN samt inom andra multinationella organ. I linje med regeringens politik för global utveckling är det viktigt att utvecklingsdimensionen ges en framskjutande roll i handelspolitiken. De kraftigt ökade livsmedelspriserna gör detta arbete särskilt viktigt. Den protektionism som är på uppgång är bekymmersam av flera anledningar. Många viktiga jordbruksexporterande länder har infört exportskatter eller rena förbud mot matexport. Detta gör att de globala priserna stiger ytterligare, vilket skadar fattiga länder, där inkomster ofta till stor del går till matinköp. I går exempelvis av inkomsten till mat, i . Vidare skadar exportskatterna även bönder eftersom de tvingas att sälja till ett lägre reglerat pris. Den handelspolitiska aspekten av livsmedelskrisen är alltså viktig eftersom en friare handel kan bidra till att lösa de strukturella problemen i den globala jordbruksmarknaden. FN:s generalsekreterare, , har tidigare beskrivit handelsrestriktioner som en av anledningarna bakom livsmedelskrisen. I samband med den nu pågående Doharundan i , , är en tydlig frihandelsröst som resolut betonar vikten av handelspolitiska reformer på jordbruksområdet, främst i industrialiserade länder, som en del av en långsiktig lösning på livsmedelskrisen. samarbetar inom EU med likasinnade länder för att åstadkomma sänkningar av handelsstörande stöd och tullar på jordbruksvaror. Regeringen förespråkar ökat marknadstillträde för och ökat handelsrelaterat bistånd, vilket skulle förbättra möjligheterna för många fattiga länder att sälja sina produkter till EU. stöder också EU:s agerande i frågan om att försöka begränsa möjligheterna att införa olika former av exportrestriktioner och exportskatter. Regeringen verkar således aktivt för att hitta lösningar på den globala livsmedelskrisen både inom EU, FN, WTO samt i andra berörda forum. Målet är att skapa så goda förutsättningar som möjligt för positiva och bestående resultat för minskad fattigdom och utveckling i alla delar av världen. 69 (): Tack för svaret, handelsministern! Jag kan konstatera att det här är en så pass viktig fråga att vi är ganska överens utifrån både vikten av frågan och utifrån att hitta sätt att förbättra det som handlar om livsmedelskrisen i världen. Framför allt är den ett hot mot utvecklingsländerna. Det tror jag också att vi är överens om. Precis som ministern har skrivit i sitt svar svälter ca 100 miljoner människor i världen. I och med den livsmedelskris som vi ser nu förvärras situationen för dem som lever på en eller . Det är klart att det är en ganska tuff tillvaro. När vi i pratar om ökade livsmedelspriser och de problem som vi ser med det utifrån den svenska befolkningen är en viktig del att vi arbetar med frågan utifrån vår bild av verkligheten. Men om man tänker på hur det ser ut runt om i vår värld och i utvecklingsländerna kan jag inte låta bli att känna att det är än mer viktigt och ett än större ansvar som vi måste ta, och då inte bara i . Vi måste använda EU som redskap. Där betyder millenniemålen oerhört mycket. Vi har lagt fast ett mål tillsammans att hunger och fattigdom ska halveras till 2015, och vi hade ju kommit ett stycke på väg. Det kändes i alla fall som om vi hade lyft en liten bit. Men , 2008, med ganska få år kvar till 2015 och med ökande livsmedelspriser, är det inte utan att man börjar känna en viss oro för detta. Jag kan inte låta bli att också lägga till att jag hade förmånen att vara med näringsutskottet på resa i . Just är ju ett spännande land utifrån den fantastiska utvecklingen, inte minst inom teknik och IT, och utifrån hur fler människor i får möjlighet att äta sig mätta . Vi reste också på landsbygden, och det är klart att man där kände att man tog ett steg inte bara bakåt i tiden utan kanske . Med tanke på det som händer med livsmedelspriset förstår man att det slår ganska tufft mot dem som lever på landsbygden i , i och så vidare, därför att där finns ju ingen infrastruktur. Det blir på något sätt dubbla straff. Därför är det glädjande både med svaret och med att detta , när ministrarna träffas i , är en av frågorna på dagordningen. Jag har inga förhoppningar om att man ska komma fram till någon lösning, men frågan finns på dagordningen, och man lyfter fram den och diskuterar den. Jag vill också koppla ihop det här med Doharundan. Då är min fråga till ministern: ministern att vi kommer att få till stånd ett avtal? Jag tror att det finns ett samband mellan livsmedelspriserna och att vi inte har något avtal som vi har kommit överens om i Doharundan. 70 Statsrådet (): Jag kan glädjande nog börja med att konstatera att vi har samsyn i den här frågan. Det är oerhört viktigt, därför att det är en stor och allvarlig fråga där vi behöver ha gemensam front inte bara utan också hela EU. Det vi gör på kort sikt är också att vi nu har gett ett extra bidrag på till för att kunna lindra den humanitära krisen och det man ser av de stigande matpriserna. Men på lång sikt handlar det ju om någonting helt annat, precis det som var inne på. Då handlar det i väldigt hög grad om Doharundan, och jag anser att det är världens bästa argument för att kunna slutföra Doharundan att vi också då lindrar livsmedelskrisen. Man måste ändå blicka lite bakåt och se vad detta beror på. Egentligen beror det ju på att det sker en utveckling åt rätt håll. Fler människor har råd att äta mer än ett mål mat . Det är ju någonting positivt som vi ska bejaka. Men då gäller det också att styra det här i rätt riktning så att det också sker investeringar i jordbruk, att det blir en ökad effektivisering av jordbruket och att vi tar bort jordbrukssubventioner där vi betalar bönder för att inte odla sin mark, vilket är helt fel riktning. Det finns länder som stänger för export för att man inte ska kunna exportera ris till exempel. I stället behöver man göra precis tvärtom, och då är den absolut ultimata lösningen. Dessutom är det här världens chans för många fattiga länder, delvis genom att livsmedelspriserna har stigit och man alltså får mer för sin gröda, men då gäller det också att kombinera på rätt sätt och att vi ger support till för att de ska kunna bli mer effektiva i sitt jordbruk och kunna utveckla det. Vi har också väldigt mycket oanvänd mark i i många fattiga länder. Doharundan är den ständiga frågan på dagordningen just nu för en handelsminister liksom frågan hur långt vi har nått och hur det ser ut. Det varierar från dag till dag. Jag försöker inta en positiv attityd. Senaste nytt är att när det gäller jordbruksförhandlingarna känner man att man har nått ganska långt och att man ska kunna komma fram till ett ministermöte. Det ser tyvärr sämre ut på industrisidan. Där återstår fortfarande väldigt mycket arbete att göra. Det finns andra länder utanför EU som i stället tycker att vi ska inrikta oss mer på tjänstesektorn, som har varit en väldigt bortglömd del av Doharundan. Jag ser detta med tillförsikt an, och ser också vilka intensiva förhandlingar som pågår. Jag mötte , chefen för , och fick de senaste analyserna av honom. Det såg ut precis så här. Men ändå tycker jag att man kan vara vid väldigt gott mod fortfarande. Det finns alltså fortfarande goda förhoppningar om att ministermötet ska kunna ske vad gäller industridelen och jordbruksdelen som steg ett. 71 (): Tack, handelsministern, för denna uppdatering av vad som just nu händer och sker inom Doharundan. Jag förstår väldigt väl att det varierar från dag till dag. Det är väl så det är när det handlar om förhandlingar. Det är ju glädjande att det känns någorlunda tryggt, vad gäller det som handlar om jordbrukspolitiken. Det skulle ändå vara en framgång, inte minst utifrån det som handlar om marknadstillträde. Det är en liten del som det här med livsmedelspriserna handlar om. Man kan inte låta bli att ställa sig frågan i alla fall gör jag det till mig själv när jag tänker på småbönderna, small farmers, runt om i världen och deras möjligheter. Jag hoppas verkligen att det är så att de har fått en lite större del av den här kakan. Marknadsekonomi handlar ju om många olika led som påverkas av det som handlar om handel. Därför är det viktigt just att vi tittar på den här frågan utifrån frihandel och ökad marknadsekonomi och ser till att utvecklingspolitiken går hand i hand. Det är på det sättet utvecklingsländerna kan vara med på banan. Det är klart: I de flesta av våra länder i som är medlemmar i ser det helt annorlunda ut, inte minst infrastrukturmässigt, än i , , och så vidare. Det är de här länderna som ska konkurrera om marknadstillträdet. Det är därför det är så viktigt att vi har en utvecklingspolitik som går hand i hand med marknadsekonomin och, i det här fallet, det som handlar om Doharundan och marknadstillträdena. Jag hoppas att vi kan vara överens om också detta. Det som man ändå kan känna är att ett av de största hoten både mot att Doharundan ska gå i land och mot att vi ska få lägre livsmedelspriser är det hot ett land kan känna gentemot sig självt. Hur ett land ser på frihandel och marknadsekonomi handlar lite grann om hur det upplever och uppfattar sig självt och ser på forskning, utveckling och tillträde till andra marknader. Därför är den ökade protektionism som vi nu ser runt om i världen ett allvarligt hot också gentemot livsmedelspriserna. Det är det som ministern pekar på i sitt svar. Det tillsammans med Doharundans utveckling är kanske det som det är allra viktigast att vi driver från svensk sida såväl i EU som i FN. Det gäller att vi blir överens och att de små länderna, som har små resurser att jobba med sin infrastruktur, känner att de har stöd från . Många länder i , särskilt i södra , känner att det är storebror som ska komma och bestämma över dem. Då är det lätt att man blir lite anti. På ett eller annat sätt upplever jag ibland att vi har NGO:er som stöttar dem på vägen med goda råd, men att de goda råden kan uppfattas på olika sätt och ibland kanske också bidrar till en ökad protektionism. Fortsätt att arbeta på det här spåret! bör inför ministermötet hårt driva frågan om marknadstillträde och en utvecklingspolitik som går hand i hand. 72 Statsrådet (): talar om vikten av att se till att får en egen utveckling och att det sluts avtal som är utvecklingsvänliga. En viktig del i detta är kopplingen till Aid for Trade, där driver den frågan väldigt hårt, inte minst vad gäller EPA-avtalen med många . Det här är asymmetriska avtal det är viktigt att komma ihåg det med skydd för vissa känsliga produkter. Men det allra viktigaste i det här är ändå att vi har en riktig dialog, att vi lyssnar på varandra.