prot · GV0986 · 2008-04-01 00:00:00 — Under den förra mandatperioden talades det om personer med arbetshandikapp. Men oavsett vilka ord vi använder oss av handlar det ändå om att skapa ett samhälle där man kan säga: Jag kan inte vad du kan, du kan inte vad jag kan, men det finns ändå en uppgift för alla. I sitt svar redovisar arbetsmarknadsministern att regeringen har vidtagit åtgärder för att få fler i arbete. Här nämns nystartsjobb, lönebidrag, resurser till och jobb- och utvecklingsgarantin. Det är bra och effektiva åtgärder. Under den förra mandatperioden stod jag här i kammaren och diskuterade jobb åt funktionshindrade med dåvarande arbetslivsministern. Han tyckte då att det räckte väl med plusjobb och medel till . Men vår nuvarande regering ser andra möjligheter, och det uppskattar säkert de berörda personerna och deras organisationer. En av debatterna då handlade om de sociala företagens betydelse. fick då klädsamt erkänna att han inte kände till deras verksamhet så mycket. Något förvånad kunde jag upplysa honom om vad de gör och hur de lyckas slussa ut människor på arbetsmarknaden. Jag nämnde som exempel företaget i i . Utöver att sysselsätta personer med funktionsnedsättning i egna lokaler hyr man även ut arbetskraft till företag i närheten. Detta har resulterat i att flera personer fått fasta, riktiga jobb. Jag antar att vår nuvarande arbetsmarknadsminister har en annan kunskap om de sociala företagens betydelse och kan säga någonting om deras kompetens när det gäller att ordna arbete för personer med funktionsnedsättning. Jag undrar hur regeringen ytterligare vill stödja deras viktiga verksamhet. Många arbetsgivare skulle kunna anställa personer med funktionsnedsättning, men de tvekar ändå. De tänker: Hur blir det om jag måste ändra om på arbetsplatsen? Den som ska anställas kanske behöver personlig assistans för att fungera i vissa arbetssituationer. Jag undrar vad ministern säger om detta. Är det inte dags att se över bidragen till arbetsplatsanpassning och på så sätt göra vägen in i arbetslivet lättare? 79 (): lyfter upp en väldigt viktig fråga i sin interpellation, nämligen hur sysselsättningen ska kunna öka bland personer som har en funktionsnedsättning. Varför är det så viktigt? Jo, det är viktigt därför att utgångspunkten i arbetsmarknadspolitiken måste vara att alla människor, oavsett eventuella funktionshinder, har mycket att bidra med på arbetsmarknaden. Det är en stor med otroligt viktigt utmaning för regeringen men också för majoriteten här i . Eftersom har väckt frågan förstår jag att den är viktig även för henne. Det sorgliga är bara att så väldigt lite har gjorts. Utvecklingen av sysselsättningsgraden för funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga har försämrats och varit betydligt sämre än för övriga i arbetskraften. var sysselsättningsgraden för den här målgruppen. Den hade försämrats . För övriga i arbetskraften var motsvarande andelar både 2000 och 2006. När antog en nationell handlingsplan för hela handikappolitiken avsattes väldigt stora ekonomiska resurser för att stärka de funktionshindrades ställning på arbetsmarknaden. Trots det visar i en granskning av perioden till att målgruppens ställning till och med har försvagats i vissa avseenden. Det har alltså gjorts alldeles för lite under den förra regeringen. Men ska vi se framåt och inte fastna i det som inte har gjorts. Vi kan bara konstatera att vi alla har mycket kvar att göra. Regeringen har kvar att göra, har kvar att göra, arbetsgivare har kvar att göra, och jag tror att handikapporganisationer har mycket kvar att göra. Jag är glad över att regeringen, förutom det som ministern redan har nämnt i sitt interpellationssvar, väldigt tydligt i regleringsbrevet gav Arbetsförmedlingen i uppgift att ta fram en strategi för fler personer med funktionshinder i arbete. Det är lovvärt, och jag tror att mycket av det som efterlyser finns i den här strategin. Dessutom är Arbetsförmedlingen en väldigt viktig part i hela det här arbetet. De möter väldigt många arbetsgivare , många fler än under den förra regeringen. Där har de en viktig informationsuppgift, och jag tror att de mer och mer utför den. Jag tror att vi alla har en uppgift att fylla, och även och jag när vi är ute på olika besök hos företag. Vi kan göra en insats för att öka sysselsättningsgraden genom att berätta om nystartsjobb och ökade resurser för lönebidrag och prata om jobb- och utvecklingsgarantin som jag tror hittar rätt för väldigt många. Jag vill avsluta genom att säga någonting om jobb- och utvecklingsgarantin. Jag vill ställa en fråga till ministern. I andra och tredje steget i utvecklingsgarantin undrar jag, och vill hänvisa till föregående talare, om regeringen tänker i de banorna att även utnyttja de sociala företagens kapacitet för människor med funktionshinder. 80 (): Jag tackar ministern för svaret, för det var just svaret som lockade upp mig i talarstolen. Jag tycker att det finns någonting oklart här. Det skulle vara jätteintressant att se hur mycket av den här nedgången på som övergick till sysselsättning. Att det finns färre inskrivna på Arbetsförmedlingen behöver inte per automatik betyda att sysselsättningen har ökat . Det skulle vara intressant att få höra vad ministern har att säga, för det första. För det andra redovisar ministern här att regeringen satsar omkring 1 miljard på lönebidrag och . har lönebidrag och blivit så populära hos den borgerliga regeringen. Det är mycket intressant. Det är inte bara arbetsmarknadsministern som gör anspråk på lönebidragen och , utan socialförsäkringsministern gör det också. Då har jag en fråga och en liten fundering. Man inför nu rehabiliteringskedjan, fru talman. Det innebär att de som är sjukskrivna kan riskera en uppsägning när de blir sjukskrivna och kan behöva titta på hela arbetsmarknaden. Socialförsäkringsministern var ganska klar och tydlig med att det gällde hela marknaden och inkluderade både lönebidrag och . Då har jag en fundering. Man satsar 1 miljard på en mandatperiod. Då vet vi att vi har drygt 500 000 förtidspensionärer som också ska tillbaka till arbetsmarknaden. Vi har en hel del sjukskrivna människor som vi ska försöka slussa tillbaka till arbetsmarknaden, och så har vi 20 000 öppet arbetslösa funktionshindrade. Och så anslår man 1 miljard under hela mandatperioden som ökning. Till detta kan man lägga att löneutvecklingen på arbetsmarknaden är sådan att frågan är om man behöver lyfta taket på lönebidraget för att kunna ha en bredare arbetsmarknad och få ett bredare utbud för de här 20 000 och alla andra som är sjukskrivna och som är förtidspensionerade. Det är en fråga som jag hoppas att arbetsmarknadsministern har ett svar på. Som sagt: Det blir många grupper som ska slåss om den här miljarden. Frågan är om den kommer att räcka. Av det vi ser i rehabiliteringskedjan anslår man inte där några pengar till lönebidrag eller , utan man hänvisar till den här miljarden. Och är frågan: Hur lyckat blir det, om folk blir uppsagda och blir hänvisade till Arbetsförmedlingen, och Arbetsförmedlingen inte har någonting att ge dem? Det var alltså den frågan och också den första frågan: Hur mycket av den 20-procentiga nedgången motsvarades av en sysselsättningsökning? 81 Arbetsmarknadsminister (): Först vill jag tacka för att hon ställt den här interpellationen. Det är, som vi har hört, en oerhört viktig fråga, och det är intressant att vi har haft en så bra diskussion, tycker jag, om den. Det finns mycket att säga. pratar om dämpning som kan slå hårt och snabbt för dem som har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Ja, därför är det ju så bra att uppenbarligen ganska många nu har just kunnat etablera sig på arbetsmarknaden på ett annat sätt . Exakt när det gäller sysselsättningsgraden, som frågar om, vet vi ännu inte hur det ser ut. Det kommer att göras ett tillägg till 4, alltså sista kvartalet , och då kommer vi att veta mera exakt svaret på den frågan. Jag vill återkomma till fråga på slutet. Jag kan bara konstatera att 1 miljard är mer än 0 miljarder, och det är klart att det är mer än det som den tidigare regeringen hade föreslagit. Därtill kan man konstatera att när det gäller många av de insatser som vi har gjort har det glädjande nog visat sig att andelen personer med funktionshinder överstiger snittet. Nystartsjobben är ju en typisk sådan insats där det är en högre andel nystartsjobbare som har funktionshinder än det är i övrigt på arbetsmarknaden. Det är naturligtvis väldigt glädjande. Ja, jag skulle vilja konstatera just det som tog upp. När parti regerade ökade utanförskapet bland personer med funktionshinder, och det kanske inte är ett alldeles bra track record att luta sig tillbaka emot. försöker vi göra ett antal insatser. Jag vill särskilt framhålla frågeställning på den punkten just när det gäller sociala företag. När vi nu går vidare och tittar utöver den miljard vi har satsat och de insatser vi har gjort tror jag att det är en stor del av de sociala företagen som här kan visa sig vara en nyckelfaktor framöver för att komma vidare. Vi har många goda exempel. Jag hörde att den förra regeringen inte visste så mycket om sociala företag. Det är ju lite skrämmande med tanke på att vi ligger väldigt väl till i , trots att sociala företag inte har uppmärksammats av tidigare regeringar. Låt mig ta några exempel som finns i närheten. Fontänhusen är ett typexempel på socialt företagande som syftar till att hjälpa personer med psykiska funktionshinder tillbaka till arbetsmarknaden. Det är en oerhört spännande och intressant verksamhet. Vi har Left is , bara som ett exempel, ett företag i som arbetar med personer med Aspergers syndrom och som är oerhört spännande. Det finns en lång rad sådana företag. Det kan också vara verksamheter som angränsar till eller faktiskt också drivs i regi. i är en sådan verksamhet som jobbar med personer med ganska grava psykiska funktionshinder och som är oerhört spännande. Jag var där , och det var en upplevelse som jag gärna delar med mig av till andra. Vi har sagt att minst en tredjedel av de upphandlingsbara platserna inom jobb- och utvecklingsgarantin ska handlas upp av kompletterande aktörer. Jag skulle säga att det i huvudsak är sociala företag, frivilligorganisationer och att det också kan vara privata företag som vi därmed avser. Jag tror att det är precis detta som kommer att hjälpa till. Det svarar väl delvis också på frågeställning om vad som kommer framöver. Med detta hoppas jag ha svarat på en del av de frågor som har rests. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi fortsätter arbeta. Precis som sade: Var och en ska få uppleva sig vara behövd på arbetsmarknaden. Det tror jag är en oerhört viktig utgångspunkt för att se till att vi har en integration som är värd namnet och som innebär att man, även om man har ett funktionshinder, ska känna sig behövd, delaktig och kunna ha en lön att leva på. 82 (): Just det här sista ställer vi upp på. Det är oerhört viktigt att se till att de med funktionsnedsättning också ges möjlighet att komma ut på arbetsmarknaden. Det är ingen tvekan om detta. Min fråga var ju också: Hur hjälper regeringen till? Hur försöker regeringen komma åt det här med attitydförändringar, inte minst när det gäller arbetsgivarna? Hur sprider man de goda exemplen? Jag menar att människor med funktionshinder är individer och också måste spegla samhället i arbetslivet. Enkla jobb, kommer de att finnas ? Hur slår konkurrensen när kraven i arbetslivet ökar? Ministern avslutar interpellationssvaret med att säga att regeringen i regleringsbrevet gett Arbetsförmedlingen i uppdrag att ta fram en särskild strategi för hur myndigheten kan uppnå målet om att väsentligt öka andelen arbetsgivare som är beredda att anställa personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionshinder. Det här är frågor som vi debatterat i tidigare interpellationsdebatter. Vi har också väckt motioner om dem, inte minst när det gäller skrivelsen från , som lite grann var inne på, och de har kännetecknat gruppen , något som även jag tog upp i mitt inlägg. Visst, man ska erkänna när man inte kommit fram ordentligt, men man måste också se till att få ett avstamp för vad man kan göra. ser ju samhället i sin helhet dessutom lite annorlunda ut vad gäller utvecklingen. När det är högkonjunktur borde man kunna sätta in mer insatser för dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. Det är det som både och vi socialdemokrater är kritiska till. Vi har bland annat påpekat att det behövs fler subventionerade arbetsplatser för att ge fler plats i arbetslivet. Goda exempel måste spridas. Mer tid måste ges till dem med funktionsnedsättning, för i slutändan får man igen det dubbelt. Takten i antidiskrimineringsarbetet måste ökas, kunskapen vässas och ökas och motståndet minskas. De funktionshindrade måste tas på allvar. Man måste se att de med funktionsnedsättning är en tillgång i samhället och i arbetslivet. Vad har man då gjort? Jo, man har bantat ned arbetsmarknadsutbildningarna och de så kallade förberedande utbildningarna, som är oerhört viktiga för just denna grupp. Man har dragit ned på komvuxutbildningarna, som är jätteviktiga för denna grupp också för att klara arbetslinjen. Man har gjort kraftiga besparingar på det tidigare Ams, vilket fått konsekvenser för arbetsförmedlarna. När jag besökt Arbetsförmedlingen det är möjligt att vi får olika svar och synpunkter när vi besöker dem har ett flertal sagt att de inte hinner dammsuga marknaden efter jobb för dem som mest skulle behöva det för det tar så mycket tid. har det i stället handlat om att få många i arbete, och det är bra och viktigt, men många kan själva klara en stor del av detta. Tyngdpunkten måste läggas på dem som behöver resurser mest. Regeringen borde med kraft verka för att skapa förutsättningar för människor med funktionshinder så att de får samma villkor som andra. Det är det som debatten handlar om. Det räcker inte att vi är väldigt överens i sakfrågan. Gör något också! 83 (): Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga om sociala företag. Det känns tryggt och bra att vi nu har en arbetsmarknadsminister med insikt om de sociala företagens betydelse. Jag har haft förmånen att i skilda sammanhang möta människor med olika former av funktionsnedsättning och då även tagit del av deras längtan efter ett riktigt jobb. Vi lever i ett samhälle där vi ofta resonerar i termer av arbetsgivare och anställd. har det hänt att någon sagt ungefär följande: Jag kanske skulle kunna få ett jobb, men jag skulle mycket hellre vilja starta ett företag. Jag har en företagsidé som jag skulle kunna förverkliga trots min funktionsnedsättning. Som anställd kan jag få lönebidrag, som kommer min arbetsgivare till godo. Det utgår kanske till arbetsplatsanpassning, och jag kan få bidrag till arbetsplatsbiträde. Men om jag vill starta ett eget företag gäller inte samma förmånliga villkor. Frågeställaren har sunda funderingar, tycker jag, och jag undrar vad arbetsmarknadsministern kan göra för att det ska bli lättare för personer med funktionsnedsättning att starta ett eget företag. Det handlar om att ta till vara en persons arbetsförmåga och kreativitet genom att han eller hon får förverkliga sin företagsidé och inte bara hänvisas till att söka jobb. 84 (): Precis som säger ska den som bäst behöver det ha insatser. Därför borde kunna skriva under på mycket av den arbetsmarknadspolitik som vi nu genomför. Arbetsförmedlingen har just fått i uppgift att särskilt arbeta med de grupper som står längst bort. var det en enda mix. Man var i en aktivitet och hade ersättning. Man stämplade ut och stämplade in. Man fick inte de insatser som man behövde. Vi har varit väldigt tydliga vad gäller uppdraget till Arbetsförmedlingen, och just nu sker det som inte skett tidigare. Jag tror att frågan om attityder, som lyfte fram, är oerhört viktig. önskar man nästan att man kunde lagstifta om attityder, men det går tyvärr inte. I stället får vi jobba med frågan på olika sätt. Jag vet att i varit ganska drivande i något som heter Image of Disabilities. Man vill alltså i den offentliga sektorn sätta fokus på funktionshindersperspektivet genom att i olika kampanjer inkludera och synliggöra personer med funktionsnedsättning. Jag vet att myndigheterna i i sitt informationsmaterial och sina kampanjer medvetet skildrat personer med funktionsnedsättning som aktiva medborgare. Det finns mycket man kan göra. Jag ska inte tala om för Arbetsförmedlingen vad de ska göra, men det finns, som sagt, mycket man kan göra, och jag vet att de nu tänker arbeta aktivt. Det finns ingen quick fix vad gäller stora utmaningar, men nummer ett är att se utmaningen och nummer två att se att funktionshindrade inte är en homogen grupp. Alla funktionshindrade ska inte ha lönebidrag. Många finns ute på arbetsmarknaden och har mycket bra arbetskapacitet trots att de har en funktionsnedsättning. Det gäller att hitta unika lösningar för de enskilda behoven, och jag tror att förutsättningarna för att göra det är bättre än de var . Jag är övertygad om att vi måste fortsätta att utveckla politiken, för det finns ingen quick fix vad gäller stora utmaningar. 85 (): Jag kan säga till att samma målgrupper prioriterades då som . Förhoppningsvis har vi större kunskap än , när jag jobbade på arbetsförmedlingen, om hur man ska jobba. Då prioriterades samma grupper som . Det frågan egentligen handlar om är miljarden. Jag kan hålla med statsrådet om att 1 miljard är mycket bättre än ingenting. Under den förra mandatperioden höjde den socialdemokratiska regeringen taket i lönebidraget med långt mer än 1 miljard. När man inför en rehabiliteringskedja som kommer att kraftigt påverka både dem med lönebidrag och , vilket socialförsäkringsministern sagt att man ska inrikta sig på, blir frågan om det kommer att räcka med 1 miljard ifall även den delen inkluderas. Man kan ju inte nöja sig med att 20 000 ändå kvarstår som öppet arbetslösa. Det vore vidare intressant att höra om arbetsmarknadsministern tycker att en höjning av taket på lönebidraget skulle innebära att fler omfattas och får möjlighet att hitta sin plats på arbetsmarknaden. 86 (): Jag vill tacka statsrådet för ett mycket bra svar. Anledningen till att jag ville delta i debatten var att nämnde vuxenutbildningarna. Jag tänkte därför ge en kort bakgrund till det. Vi har tidigare hört anklagelser om att regeringen i det närmaste skulle ha slaktat vuxenutbildningarna, vilket såklart inte stämmer. Det stämmer att regeringen minskat anslagen till statsbidragen när det gäller vuxenutbildningar. Det rör sig om ungefär 10 000 helårsplatser, från ungefär 90 000 till 80 000 platser. Men det man ska komma ihåg är att Socialdemokraterna halverade statsbidraget för vuxenutbildningar. Vi ska komma ihåg att var femte högskoleplats gapar tom. Då kan man fråga sig vilket egenvärde det har att satsa så mycket på vuxenutbildningar, när det finns behov av arbete och när företagen ropar efter arbetskraft. Jag tycker att det är väldigt glädjande att se de resultat som kommer av regeringens politik för funktionshindrade. av nystartsjobben har gått till människor med något slags funktionshinder. Det är väldigt glädjande. De satsningar som regeringen har börjat göra på har resulterat i att 1 000 personer lämnade för ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Det är självklart också glädjande. Min fråga till statsrådet är vad de kommande satsningarna på hela enligt hans mening kommer att kunna ge för effekter på arbetsmarknaden och om funktionshindrade kommer att ha möjlighet att komma in på den reguljära arbetsmarknaden efter dessa satsningar. 87 Arbetsmarknadsminister (): Jag tror att är inne på något väldigt viktigt, och det handlar i grunden om attitydförändringar. Det är där någonstans man måste börja. Attitydförändringar är naturligtvis svåra att åstadkomma. Det krävs ett omfattande arbete av alla, både av oss som befinner oss här och av arbetsmarknadens parter, inte minst av arbetsgivarna själva förstås. Vi har gjort några saker utöver det som handlar om den direkta arbetsmarknadspolitiken: en sammanhållen diskrimineringslagstiftning och en ny diskrimineringsombudsman. Det syftar till att lättare kunna hantera en del av de negativa attityder som finns bland annat gentemot personer med funktionshinder. Jag har träffat både flera av handikapporganisationerna och Rådet för integration i arbetslivet, som egentligen arbetar med personer med utländsk bakgrund. Men vi hade också en diskussion om personer med funktionshinder, för det är en annan typ av integration i arbetslivet. Vi har dessutom ett partssamråd om arbetsmiljöfrågor, och detta kommer naturligtvis att vara en del av den diskussionen. Sedan har vi uppdraget till Arbetsförmedlingen, som kom med regleringsbrevet. Det kommer att redovisas till oss . Det finns ytterligare några saker. Jag nämnde redan i interpellationssvaret Arbetsförmedlingen, , och , som i regleringsbrevet 2007 fick i uppdrag att inkomma med förslag på att förbättra funktionshindrades situation på arbetsmarknaden. Ett femtontal sådana förslag har kommit in, och vi arbetar nu med dem så mycket vi kan. pratar också om mer insatser för dem som står längst ifrån. Jag delar den uppfattningen helt och fullt. Det är just därför vi lägger 12,6 miljarder på jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga och inom ramen för det arbetar med kompletterande aktörer. En tredjedel av de upphandlingsbara platserna ska upphandlas av kompletterande aktörer, sociala företag inte minst. Syftet med det är just att lägga mer resurser på dem som är allra svagast på arbetsmarknaden genom att se till att vi får spetskompetensen, erfarenheten, engagemanget och bemötandet som vi aldrig kan köpa på oss, hur bra än Arbetsförmedlingen är och kommer att kunna vara. Mycket av det man möter till exempel på fontänhusen är saker man inte kan köpa på sig eller anställa på sig. Det bygger på ett personligt engagemang. Det bygger på erfarenheter och bemötande, som är oerhört viktigt. Gör något, säger . Ja, till skillnad från den förra regeringen är det precis det vi gör. Vi gör någonting. Vi har satsat 1 miljard mer än tidigare på anställningar i samband med lönebidrag. Nystartsjobben ger bättre resultat för personer med funktionshinder än andra insatser på arbetsmarknaden totalt sett. Satsningar sker på jobb- och utvecklingsgarantin, som är till för dem som är svagast på arbetsmarknaden, och på att öppna upp för kompletterande aktörer med bemötande och annat som är oerhört viktigt. ställer i grunden en fråga om lönebidrag för egenföretagande. Jag är inte främmande för att se över det regelverket. Jag tror att man i så fall måste se över det i kombination med olika typer av statsbidrag och allmänna småföretagsstimulerande insatser. Jag är inte alls främmande för att se över de sakerna och ska gärna göra det. pratar om rätt till miljarden. Den frågan måste man naturligtvis ställa sig. Den frågan får man väl ställa sig i varje budgetgenomgång man gör. Men man ska komma ihåg att när rehabkedjan presenterades i budgeten förra gången lade vi ytterligare drygt 3 miljarder på rehabkedjan och företagshälsovården. Inte alla förtidspensionärer med arbetsförmåga kvar har funktionshinder. Någon höjning av taket är inte aktuell just . frågar om vilka effekter denna miljard kan få. Naturligtvis är vår förhoppning att den ska sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för fler personer med funktionshinder. Vi behöver dem på den svenska arbetsmarknaden. 88 (): Jag kan inte undgå att ge en kort replik till . Hon pratade om komvux. Det är ingen tvekan. Vi kommer båda från . Titta hur det ser ut! Det är betydligt fler som söker, och det är betydligt färre som kommer in. I övrigt: , vad betydde inte det? Det kostade pengar. Det finns naturligtvis också med i den här delen. Det var socialdemokratiska satsningar. Där behöver definitivt inte vi socialdemokrater ha något dåligt samvete. Jag kan däremot hålla med om att man borde ha gjort mer för de funktionsnedsatta. Jag tror att man hade kunnat göra det.