prot · GW0952 · 2008-12-18 00:00:00 — är ett avlångt och till övervägande del glest befolkat land. Vi är dessutom ett land som handlar väldigt mycket med vår omvärld, vilket är en förutsättning för vårt välstånd och våra jobb. Våra jobb utsätts dessutom för stark global konkurrens. Det gör att effektiva och hållbara transportkedjor som inkluderar väg, järnväg, sjöfart och flyg krävs för att minska kostnaderna för transporterna och för att transportsektorn ska ta sin del av klimatutmaningen och minska sina koldioxidutsläpp. Det handlar också om att skapa förutsättningar för och stödja större arbetsmarknadsregioner till gagn för både kvinnor och män. Det handlar om att öka trafiksäkerheten och bygga bort olycksdrabbade vägstråk. Vårt transportsystem är till för att transportera både gods och människor på ett effektivt, säkert och hållbart sätt. Den här propositionen bygger på fem viktiga inriktningar. Det handlar om användarperspektiv, ökade medel till transportinfrastruktur, realism och ansvarstagande, ett öppet och inbjudande arbetssätt och mer infrastruktur för pengarna. För att skapa utvecklingsmöjligheter och förutsättningar för ett starkt decentraliserat samhälle med en utveckling som bygger på lokala och regionala förutsättningar kan man inte lita enbart på ett eller två transportslag. Vi behöver nyttja alla transportslag. Ett transportslagsövergripande synsätt där varje transportslag ska vara ett komplement i en väl fungerande transportkedja från skogsavverkningsplatsen till hamnen, från sommarstugan till kontoret på eller från fiskeläget till butiken är en viktig komponent för att säkra detta. Många resor och transporter börjar på en enskild väg eller gata med cykel, promenad, bil eller lastbil och fortsätter kanske på X 2000 eller ut på godspendeln till hamn för avslutas med flyg eller båt. Det handlar om skogsråvarans väg genom , det handlar om den svenska malmen och det handlar om möjligheter att utveckla turistbranschen i hela landet. Det handlar om att pendlaren som ska till och från jobben ska kunna känna tillit till transporterna. Byten mellan transportslag ska underlättas exempelvis via effektiva kombiterminaler, attraktiva resecenter och användandet av modern . Tillsammans kommer det här att ge ett transportsystem som är miljöanpassat och ger lägre kostnader och därmed ytterligare bidrar till goda konkurrenskraft genom att hela resan blir effektiv. Det är oerhört viktigt att vi ser vilka möjligheter vi har att förenkla vardagen för alla dem som använder transporterna, företagaren, pendlaren, studenten och turisten. Regeringen sätter nu resenären och godstransporterna i centrum. Vi åtgår ifrån användarens behov. Därför får inte administrativa eller geografiska gränser bli ett hinder för den här utvecklingen. En utvecklad dialog mellan de olika trafikslagen, väg, järnväg, flyg och sjöfart, är avgörande för att skapa framtidens smarta kommunikationer. Det ökade regionala inflytandet och medansvaret kommer att vara avgörande för att göra rätt saker och ha fokus på användarna. Det är här vi knyter ihop de nationella investeringarna i vägar och järnvägar med lokalt ansvar för cykelbanor, parkeringar och en trygg och säker kollektivtrafik med smarta bytespunkter. Det är ett ansvar som utgår ifrån vad regionens medborgare behöver och där näringslivet tar en aktiv roll i dialogen. Det är på regional och lokal nivå som kunskapen finns när det gäller flaskhalsar och andra brister in infrastrukturen. Det är också på den nivån som ansvaret för kollektivtrafiken ligger av den anledningen att man har kunskap om människors ändrade och olika rörelsemönster. Därför finns också lösningar och prioriteringar tillsammans med den regionala nivån. Det är därför vi också skapar förutsättningar för medfinansiering i syfte att göra rätt prioriteringar. Alliansregeringen har i propositionen till föreslagit nya planeringsramar för åtgärder i infrastrukturen för nästa planperiod, , med sammanlagt . har avsatts för drift och underhåll inklusive medel för enskilda vägar som får stora tillskott. Resterande del ska avsättas för nya investeringar i syfte att vidareutveckla transportsystemet för att just underlätta för oss alla som nyttjar transporter. Det här är rejäla resursförstärkningar med riktiga pengar. Till skillnad från den förra socialdemokratiska regeringen som presenterade planeringsramar som var underfinansierade eller, som man till och med skrev, ofinansierade med är de här ramarna solitt finansierade. Regeringen har prioriterat att föreslå en realistisk planeringsram. Det här är en grundförutsättning för att fortsätta arbetet med planeringen och stärka förtroendet för staten som part när det gäller infrastrukturinvesteringar. En realistisk ram stärker väsentligt förutsättningarna för att de angelägna åtgärder som prioriteras av regionerna och trafikverken i åtgärdsplanen verkligen kan genomföras. Det är också avgörande att vi nu vidtar åtgärder för att få mer infrastruktur, det vill säga fler resor och fler transporter för varje statlig krona. Det handlar om förbättrad ekonomisk styrning, och det handlar om kostnadskontroll i stora projekt. Statens agerande som beställare och hur staten är organiserad är också viktigt att identifiera. Hela planeringsprocessen ska också ses över i syfte att minska tiden för genomförande. Vi vet att tid är pengar. Sjöfarten hanterar av all svensk export och import mätt i vikt. Det innebär att de flesta varor på väg till eller från transporteras med fartyg, vilket gör att sjöfartens roll för det svenska välståndet förmodligen inte kan överdrivas. Det är ett mycket effektivt transportslag, både ekonomiskt och miljömässigt. Men det finns naturligtvis fortfarande saker att göra även här vad gäller miljöåtagande. För att ytterligare förbättra svensk konkurrenskraft, handel och företagsvillkor är det viktigt att landinfrastrukturen kring landets hamnar håller bra kvalitet. Det är viktigt med ett transportslagsövergripande synsätt så att gods och passagerare enkelt kan passera landets hamnar eller hitta effektiva kombiterminaler där man klarar av olika transportslag. Här har vi två utredningar, och , som ligger till grund för det arbete som kommer att påbörjas i verken, ute i regionerna och på länsstyrelser. Den internationella finanskrisen och lågkonjunkturen slår mot , och regeringens ekonomiska prognos förutspår negativ tillväxt . I ett sådant läge är det viktigt att göra investeringar i infrastruktur som kan starta här och . Det betyder jobb men också jobb med bättre konkurrensfördelar lite längre fram. Därför görs tjälsäkring och bärighetsåtgärder för industrins transporter. Flaskhalsar byggs bort, och åtgärder för ökad punktlighet i städernas spårbundna kollektiv görs. Det gör skillnad här och . Den närtidssatsning tillsammans med 1 miljard i extra satsning på drift och underhåll av vägar och järnvägar som presenterades för sedan lägger också en stabil grund för den långsiktiga planeringen. Det är oerhört intressant att höra den socialistiska oppositionens synpunkter på infrastrukturpropositionen. Det är med intresse jag lyssnar på , som ska bygga ut E 22. Jag bara undrar: Tillsammans med vem? Är det återigen ett löfte att bygga E 22 där någon annan bestämmer, så att man återigen ska börja flytta pengar runt i för att få det hela att gå ihop? Eftersom infrastruktur handlar om långsiktiga planer och investeringar är det naturligtvis viktigt att veta om det finns ett oppositionsalternativ och i så fall hur det ser ut, i synnerhet eftersom Socialdemokraterna och de dåvarande stödpartierna förra gången lämnade ifrån sig ett underhållsberg och en mängd angelägna men ofinansierade infrastrukturprojekt. Jag fann många kvarglömda spadtagsceremonier runt omkring i landet. Det är på grund av detta naturligtvis inte möjligt att åtgärda allt på en gång. Men den proposition som regeringen nu lagt fram skapar förutsättningar för att utveckla och förbättra transportsystemet till fördel för människor och näringsliv i alla delar av landet. Man ska se infrastrukturpropositionen som en del av ett stort reformarbete för hela transportpolitiken, och beslutet är grunden för att kommande planering ska kunna ske samlat och för att ge redskap och möjlighet att skapa en smart och effektiv transportsektor med ökat miljöansvar. Det gör vi genom åtgärder inom främst följande tre utvecklingsområden: infrastruktur, regelverk samt tillsyn och kontroll. Därför görs en rejäl närtidssatsning i nästa års budgetproposition för att vi så snabbt som möjligt ska kunna lösa de mest akuta bristerna i infrastrukturen. Därför inrättas Transportstyrelsen . Transportstyrelsen utgör ett första steg i riktning mot myndigheter med ett transportslagsövergripande perspektiv. Jag har stora förhoppningar om att detta ska visa sig leda till att de olika transportslagen ska kunna lära av varandra och att tillsynsverksamheten ska kunna effektiviseras. Därför startar bolagen sin verksamhet , vilket kommer att öka produktiviteten och förbättra konkurrensen på marknaden för väg- och järnvägsområdet. Därför utreds nu trafikverkens kvarvarande verksamhet i syfte att pröva det offentliga åtagandet och att skapa en ändamålsenlig och effektiv organisation för statens uppgifter inom transportområdet. Ledordet för utredningen är transportslagsövergripande. Därför tillsätter också regeringen en utredning för att titta vidare på förutsättningar och finansiering av höghastighetsbanor i . Därför tänker regeringen också lägga fram förslag om konkurrens på spår i syfte att resenärernas och samhällets nytta ska öka genom ökad valfrihet, prisvärda resor och ett ökat utbud. Trafik som kan utföras på kommersiella villkor ska utgöra basen för trafikförsörjningen. Därför har också regeringen tillsatt en utredning som ska se över vår kollektivtrafiklagstiftning i syfte att formulera en ny reglering av den lokala och regionala kollektivtrafiken med just resenären i fokus. Också inom kollektivtrafiken bör vi se våra olika trafikslag som en helhet. Det ökade kollektiva resandet, som bör öka ytterligare, sätter också större fokus på en trafikslagsövergripande samordning av kollektivtrafiken. Resenären ska enkelt kunna byta både län och färdmedel så att hela resan fungerar. Därför har också regeringen gett kollektivtrafikhuvudmännen både i söder och i norr möjlighet att utveckla just kollektivtrafiken över länsgränserna. Därför förbereder regeringen ett arbete för att i bred politisk dialog effektivisera planeringsprocesserna när det gäller byggande av vägar och järnvägar. Vi ser också över statens ansvar för flyget. För att det ska vara möjligt att leva och driva företag i hela vårt land är goda förutsättningar för flyget mycket viktigt. För de flygplatser som staten inte bör ha ansvar för bör i stället ansvaret föras över till en regional nivå. Vi har goda exempel på detta. , och hade statliga flygplatser som fördes över till regi, och dessa har givits en tydlig regional och lokal förankring, där även det lokala näringslivet fått en viktig roll. De statliga driftsbidragen förs över till den regionala potten. Detta gör att man på regional nivå får göra prioriteringarna. Är det flygplatsen man vill satsa på, eller är det annat man vill lägga pengarna på, eller stärka infrastrukturen till och från flygplatsen? Så snart har fattat beslut kommer direktiv att ges till , , och eller i det sammanhanget Transportstyrelsen att upprätta ett gemensamt förslag till en nationell trafikslagsövergripande plan för transportsystemet . För och kommer ett antal länsstyrelser och kommunala samverkansorgan att ges i uppdrag att upprätta förslag till transportslagsövergripande länsplaner för den regionala transportinfrastrukturen, allt i syfte att skapa bra förutsättningar för framtidens resor och transporter. 103 () replik: ska inte kasta sten i glashus när hon ondgör sig över att vi inte har presenterat en gemensam motion på detta område. som var i opposition tillsammans med de andra i de fyra borgerliga partierna lyckades de inte heller leverera något. Det är precis som det har varit tidigare, det vill säga att man här försöker berätta vad respektive parti står för. Jag skulle vilja uppehålla mig vid en fråga till , en fråga som hon inte själv berörde men där hon har varit tydligare. Det gäller frågan om finansieringen av infrastruktur. som företrädare för regeringen har vid tidigare tillfällen uttryckt att hon har förväntningar på en medfinansiering utöver den statliga ramen på 3035 miljarder för infrastrukturen under de år som vi nu diskuterar. Jag skulle vilja veta hur hon resonerar. Vi befinner oss ändå i ett läge då varje prognos som kommer från Kommuner och Landsting vittnar om allt större svårigheter att finansiera en god skola, en god äldreomsorg, en bra förskola och en bra sjukvård. Är det rimligt, , att ställa betong, stål och asfalt mot fler lärare i skolan eller i förskolan eller för den delen mot fler läkare, sjuksköterskor eller undersköterskor i sjukvården? , är det realistiskt, i ett läge då kommunerna har allt svårare att finansiera denna kärnverksamhet, att tro att de också skulle bidra med mångmiljardbelopp till den statliga infrastrukturen? Jag skulle gärna vilja höra hur realistiskt anser att det är och om det är bra om hon via detta mer eller mindre tvingar kommunerna att göra nedskärningar i välfärden. 104 Statsrådet () replik: Det är en oerhört viktig fråga som ställer. Jag har full förståelse för den oro som allmänt finns för statens finanser, för kommunernas finanser och för landstingens finanser när det gäller vad som ska prioriteras framöver. När jag anger 30 miljarder är det 30 miljarder inte utifrån förväntningar utan utifrån det som är identifierat från olika regioner som kanske redan har lagt in ett antal miljarder. Det är olika kommuner som har tagit initiativ till att kunna gå över till brukaravgifter alltså att man betalar när man åker över en bro eller genom en tunnel. Det är precis den del av finansieringen som gäller i , och . hade vi ett mycket positivt möte med företrädare för , och och knöt ihop ett avtal med anledning av medfinansiering av . Detta gjordes naturligtvis med mycket stor medvetenhet om de olika aktörernas roll i detta men allt i syfte att stärka deras egen arbetsmarknadsregion. Jag är helt säker på att kommunerna kommer att vara aktiva utifrån att de mycket självständigt har gjort egna värderingar som visar att de får ut ett mervärde till gagn för sina kommuninvånare och till gagn för företagen och så vidare. Jag ska upprepa det som också står i infrastrukturpropositionen. Det är statens roll att finansiera infrastruktur i detta land, och det är dessa ramar som vi diskuterar . Däremot har vi så här långt ungefär ytterligare 30 miljarder, och det handlar om medaktörer med annan finansiering. 105 () replik: Det ska alltså tas ut avgifter från brukarna. Då är min fråga: Exakt hur stor andel, hur många miljarder, av dessa 30 miljarder räknar infrastrukturministern med ska komma direkt från kommuner och landsting? Kommuner och Landsting lämnade en begäran till regeringen om ett extra anslag på för att inte tvingas säga upp folk som vi vet behövs i sjukvården, i äldreomsorgen och i förskolan. Är det rimligt att i samma andetag lämna förslag till som antagligen kommer att klubbas igenom eftersom ni har majoritet? Är det rimligt att man som kommunerna kräver ökade statsbidrag för att upprätthålla kvaliteten i välfärden för att inte behöva säga upp människor ställer krav på dem att de ska gå in och finansiera statlig infrastruktur? Är det realistiskt? Är det rimligt? Vi är väldigt tydliga för vår del. Detta är inte realistiskt, det är inte rimligt, och det är definitivt inte bra. Men jag skulle vilja höra från hur stor andel av dessa 30 miljarder som hon räknar med ska vara direktfinansiering. Jag avslutar med att yrka bifall till Socialdemokraternas reservation 4. Eftersom detta är mitt sista inlägg under denna debatt ska jag passa på att önska kansliet, talmännen, alla ledamöter från trafikutskottet, trafikutskottets kansli och till och med statsrådet , när hon har svarat på min fråga, god jul och gott nytt år. 106 Statsrådet () replik: Jag kommer inte att hugga någonting i sten, , eftersom jag är mycket medveten om den oro som du beskriver. kommer det att finnas ett oerhört stort tillflöde av nya medaktörer för medfinansiering. Detta är en plan som sträcker sig till 2021. Vi ska ha en öppen dialog om möjligheter till medfinansiering, där kommunerna, precis som man sade i , genom en regional delaktighet mycket tydligt kan genomlysa prioriteringar, kostnader och så vidare. Då ser de också ett mervärde i att kanske göra något lite extra som inte hade skett genom ordinarie nationell prioritering. Då ser de också hur deras egna pengar eller initiativ spelar roll. Jag kan inte exakt ange fördelningen när det gäller till exempel medfinansiering med brukaravgifter. Det finns inte någon fastställd nivå, utan det pågår nu ett arbete i fråga om vilka avgifter som ska läggas på trafikanterna i form av broavgifter eller tunnelavgifter. Men det pågår nu ett arbete om den exakta fördelningen. Men i runda slängar är det 30 miljarder som vi talar om så här långt. handlade det om en medfinansiering på 2 miljarder för . Slutligen: God jul! 107 () replik: använde som ett bra exempel på när kommunen tar över ansvaret från staten när det gäller flygplatser. Jag tyckte att det var jätteintressant. Jag undrar om har sett Kalla fakta om hur det gick till. Man slog ihop flygplatsen med bostadsbolaget, höjde hyrorna i det kommunala bostadsbeståndet för att finansiera underskottet på flygplatsen. Är det ett bra exempel? Ska andra kommuner göra likadant? Jag tror inte att hyresgästerna tycker att det är ett bra exempel i alla fall. Jag har en annan kommentar. nämnde älvförbindelsen och motiverade att ni hade er presskonferens om närtidssatsningen där. Men känner till den plan som Hamn har om att maximalt hälften av deras nytillkommande gods ska gå på lastbil? De vill ha en utbyggnad av för att slippa mer lastbilstrafik i och för att det gods som de hanterar inte ska åsamka vare sig miljön eller klimatet någon skada. Jag tänker övergå till min egentliga fråga, samma fråga som jag ställde . Jag har läst protokollet och försökt förstå, men jag begriper inte. När ni hade möte med transportministrarna , var det så att blockerade för möjligheter att införa kilometerskatt på lastbilar genom trängselkomponenten? Kilometerskatten är ju en del av fyrstegsprincipen, som handlar om att man med andra åtgärder än utbyggnad av infrastruktur kan åtgärda problem. Man kan få smarta kombinationer av väg, järnväg och sjöfart genom att låta lastbilstrafiken bli dyrare. Var det så att blockerade för möjligheter att införa kilometerskatt på lastbilarna? 108 Statsrådet () replik: är vi där igen. Man är inte överens i den samlade socialistiska oppositionen, utan nu måste man göra ett EU-angrepp. Det fanns ingen beslutspunkt om Eurovinjettsystemet som är kopplat till kilometerskatt. Det jag beskrev i trafikutskottet likaväl som i var att vi har betänkligheter inför detta Eurovinjettsystem utifrån att det handlar om öronmärkning av pengarna, och det ifrågasätter vi starkt. Varje nation ska ha ansvar att göra sina egna prioriteringar. Det andra är att det är en felaktig rättslig grund. Man vill att transportministrarna ska ta detta beslut med kvalificerad majoritet i stället för finansministrarna med enhällighet. Alltså var det ingen beslutspunkt. Det fanns heller ingen diskussion om vilka blockeringsmöjligheter som fanns. Kilometerskatten kan eller utifrån ett nationellt perspektiv välja att fatta beslut om oberoende av Eurovinjettsystemet. Det sambandet behöver inte finnas. Väljer att fortsätta att vara med i Eurovinjettsystemet kan det finnas begränsningar, men man kan också gå ur Eurovinjettsystemet eftersom Eurovinjettsystemet är frivilligt. Däremot passade jag på att få lite information om hur danskarna hade resonerat när de väljer att kraftigt sänka fordonsskatten, så att det blir billigare att köpa bil, och lägga avgift på alla vägar. Det är intressant ur ett svenskt perspektiv. 109 () replik: I de handlingar som lämnade i trafikutskottet står det att det inte var ett självändamål med en uppgörelse om detta. En uppgörelse ska endast ske om den inte diskriminerar den tunga trafiken. Detta var regeringens övervägande. Jag förutsätter att du framförde det på mötet. Vad menar du med inte diskriminerar den tunga trafiken? Det är nog inte den tunga trafiken på spår eller sjöfart som du avser att inte diskriminera, utan det är på väg. Då blir det detsamma som att den blir förmånligare behandlad. Jag vet att huvudmotivet för den danska regeringen och danska handlar om att det kommer att ha ett klimatmöte . De vill vidta effektiva åtgärder för att bygga en infrastruktur för klimatsmarta transporter, som vid sidan av ekonomiska styrmedel är de mesta effektiva när det gäller att framföra transporter utan onödig klimatpåverkan. I EET-strategi är kilometerskatten central. I Klimatberedningen enades sju partier, det vill säga alla, om att införande av kilometerskatt på lastbilar är en förutsättning för att man ska nå klimatmålen. Det här är förvisso någonting som jag antar kommer i klimatpropositionen, men jag antar att man har frågat statsrådet innan. Därför kan det vara intressant för oss att få besked. Du har berättat bara om invändningar mot skatten. Är statsrådet för att använda sig av en kilometerskatt ja eller nej? 110 Statsrådet () replik: Det är oerhört intressant. Vi diskuterar infrastrukturplaner för de kommande tio tolv åren, och en i den socialistiska oppositionen vägrar att ta en diskussion om den nationella planeringen. Men jag tar gärna en diskussion om EU-direktivet om talmannen godkänner det. Jag sade mycket tydligt att det inte var något självändamål av den anledningen att vi är med i Eurovinjettsystemet som vi tycker i princip fungerar helt okej. Därför finner vi inte något självändamål i att gå vidare med en översyn, en förändring, av Eurovinjettsystemet, om det inte blir bättre. Det finns också en trängselfaktor i det förslag som något av länderna hade. Det förändrar i sig inte trängselsituationen utan blir enbart en fiskal sak. Man får alltså en intäkt på den nationella sidan. Man behöver inte vidta en enda åtgärd för att förändra trängselsituationen. I det sammanhanget lade man trängselskatt bara på lastbil, inte någonting på lätt lastbil eller på bilar. Det fanns inget villkor för att skapa mindre trängsel. Det var bara en faktor som skapade intäkt på den nationella nivån. Det ska ses tillsammans med viljan att öronmärka detta till infrastruktur på ett sätt som inte är intresserat av. Vi tycker att vi ska bestämma över våra egna intäkter, inte EU, i det sammanhanget. Jag kan förtydliga att replikerna här ligger i den absoluta utkanten av vad som betänkandet kan anses innehålla. Men vi brukar tillåta det så länge det åtminstone finns bäring på betänkandet. Vi gör det för att inte få för snäva debatter i kammaren. 112 () replik: Jag vill börja med att önska alla en riktigt god jul så att jag inte glömmer det. Jag ska inte vara dålig på att infria mitt löfte från . Så länge väljer att kalla oss för socialistopposition kommer jag att kalla er för högerregeringen. Jag ska göra högerregeringen nöjd med att hålla mig till nationell basis. Jag vill ha ett tydligt svar på frågan: Är det inte något verklighetsfrämmande att skriva, som i utskottsbetänkandet, att regeringen ska bjuda in olika intressenter att vara med och bidra till att bekosta olika investeringar och därmed påverka utformningen av dem, sett till vad vi håller på med? Det är omvänd OPS, att vi från det offentliga måste pumpa in pengar i systemet för att det ska funka. Vilka pratar vi om? Vilka intressenter är det som ska stå beredda att pumpa in pengar i investeringar, om inte det är landsting och kommuner? Eller är det som ska betala någon väg, eller ska hamn betala ? Hur är det tänkt?