prot · GV09101 · 2008-04-23 00:00:00 — Det är också i samband med dem som jag har förhoppningen att de svar ges som efterlyser i sin reservation. Det är frågor som är berättigade att ställa. Vi vet att sekretessbelagda uppgifter ibland läcker från våra myndigheter. Det är helt oacceptabelt. Här behövs en uppstramning. De åtgärder som används för att skydda utsatta individer i form av sekretessmarkering, kvarskrivning och fingerade personuppgifter bör ses över utifrån den utsattes situation, som alltså nu görs. Det måste bli lättare att leva ett vanligt liv även om man känner sig hotad, och så är det inte . Man behöver pröva möjligheten att i större utsträckning använda modellen med tillfälligt fingerade personuppgifter. är det beklagligt att behöva diskutera sådana här passiva åtgärder, som jag ser det, när det tveklöst borde vara den som orsakat förhållandet och utgör hotet som skulle vara skadeståndsskyldig i sådana här fall. Det visar att den här frågan rymmer mängder med frågetecken. Som jag ser det kommer de här frågorna förhoppningsvis att lösas i samband med att utredarna presenterar sina förslag. Intill dess får vi avvakta. Det är med viss förvåning jag noterar att Socialdemokraterna i sitt särskilda yttrande skriver att regeringens handlingsplan inte fungerar. När man skriver så från Socialdemokraterna förmodar jag att man i det påståendet inrymmer regering oavsett färg, eftersom den stora negativa utvecklingen faktiskt skett under en regering med en annan färg än vad den nuvarande har. Den nuvarande har ju suttit . Frågan om anmälan av dödfödd är en fråga som tangerar oss dramatiskt eller endast ses om en naturlig utveckling av de medicinska framstegen. är ett av de länder som inte har genomfört WHO:s rekommendation att anmälan av dödfödd ska ske efter 22 hela havandeskapsveckor. Det kan ses som underligt att den här förändringen inte har skett tidigare, då praxis inom vården har varit . Efter den tidpunkten kan en nyfödd överleva med hjälp av vårdinsats. Vi bör alltså se den här förändringen som en administrativ förändring inom folkbokföringen och inte som en direkt vårdetisk fråga. kommer det här givetvis att påverka våra jämförelsetal i förhållande till övriga länder. har världens lägsta barndödlighet. Givetvis är det lättare att få lägre siffror när den nyfödde är äldre än vad som är fallet. kommer en korrigering att ske, och förhoppningen är givetvis att vi i jämförelse med vår omvärld även i fortsättningen kommer att ha låga dödstal på det här området. Som jag nämnde inledningsvis är utskottet tämligen överens om betänkandet även om det finns nyansskillnader i form av en reservation och ett särskilt yttrande. Jag yrkar dock avslag på reservationen och bifall till utskottets förslag till beslut. 13 () replik: Jag tror att vi är överens om att det som finns inte är tillfyllest. var inne på att sekretessmarkering och kvarskrivning inte fungerat tillräckligt väl eftersom de ökar kraftigt. Det måste vi naturligtvis gemensamt försöka ändra på. Handlingsplanen är inte tillfyllest. Så uttryckte vi det i vårt särskilda yttrande. Det är givetvis så. Den situation som de hotade lever under är alldeles för komplicerad, och därför måste vi fundera på om de åtgärder som vidtas är tillräckliga. Vi hoppas att utredningarna ska komma med förslag som innebär att de får en drägligare tillvaro. Vid det seminarium som skatteutskottet anordnade kom det fram en del förslag på hur man kunde förbättra situationen för människor som lever med skyddad identitet. finns till exempel inte möjligheter till snabb advokathjälp för dem som befinner sig i en sådan situation. Kanske skulle telefonrådgivning och särskilda skyddshandläggare vara ett sätt att underlätta och hjälpa dem i den svåra situation de befinner sig. Omprövningen är också ett problem. Man omprövas alltså efter två eller . Kanske bör man fundera på om det i stället vore lämpligare att låta det löpa tills man vet att hotet är avvärjt. Omprövningen innebär en stor press på kvinnorna eftersom det ligger på dem att bevisa att det fortfarande föreligger ett hot. Det finns således mer att göra. 14 () replik: Det här är en oerhört svår fråga. Den berör enskilda individer, och det är mycket känslor inblandade. Det var därför jag reagerade när jag läste Socialdemokraternas särskilda yttrande om handlingsplanen, för det är tveklöst så att vi, oavsett regering, haft en kraftig utveckling; den kraftigaste utvecklingen skedde kanske under den tidigare regeringen. Det är ett problem som vi måste lösa gemensamt, alltså den formen av värderingar i samhället. Det seminarium vi hade i var mycket bra. Där framkom en del infallsvinklar som är väl värda att ta med sig i den fortsatta behandlingen av ärendet. Diskussionen, debatten, om hur vi går vidare och löser frågan på bästa sätt får vi, som sagt, ta efter att utredaren lagt fram sitt förslag. 15 () replik: Så långt är vi överens. Vi kommer att vänta på förslaget som läggs fram . Det är dock viktigt att redan nu vara med i diskussionen och peka på den allvarliga situation som dessa människor lever under. Jag skulle vilja skicka med att jag hoppas att man i verkligen belyser varför hot och våld i nära relationer ökat så kraftigt. Jag hoppas alltså att det görs en noggrann bakgrundsanalys av vad ökningen beror på så att vi kan vidta adekvata åtgärder. Vidare hoppas jag, och utgår från, att utredningen har en nära dialog med de berörda, utsatta, hotade människorna så att de förslag som läggs fram ger ett fullgott personligt skydd för dessa människor. 16 () replik: Givetvis reagerar även jag när jag ser utvecklingen i mitt hemlän, som är i storleksordningen . Det är en häpnadsväckande utveckling. Man måste självklart analysera vad det beror på. Det är helt oacceptabelt att det finns en sådan utveckling. Att vi har denna diskussion , att vi är överens i kammaren om åtgärderna, åtminstone i stort sett, tycker jag är ett första steg för att vi ska kunna lösa problemet . 17 (): Allt fler människor lever med någon form av skyddade personuppgifter. Jag tror att varenda talare rapat upp någon sorts statistik, och jag ska därför skona er från det. Vi kan dock konstatera att de allra flesta av dessa människor är kvinnor som flyr från en man som de tidigare haft en nära relation med och som utsatt dem för våld och hot. Men det förekommer också vittnen, politiska flyktingar och personer med utsatta yrken, som åklagare och polis, samt en del andra personer. De allra flesta har den lägsta skyddsgraden, sekretessmarkering. Den kan man få om man har en konkret hotbild mot sig. Det är helt enkelt en varningssignal om att det ska göras en noggrann kontroll innan personuppgifterna lämnas ut. Sekretessmarkeringen omprövas i regel . Något färre har den starkare skyddsgraden, kvarskrivning. Det innebär att de fortsätter att vara folkbokförda på den tidigare orten trots att de flyttat. De har kvar den gamla adressen, och all post går via . Kvarskrivning beviljas för högst men kan därefter omprövas. Jag tror att det är svårt att föreställa sig alla de praktiska hinder som kan möta dessa människor. Särskilt de som har kvarskrivning vittnar om problem med allt från att övertyga den nya kommunen om att barnen ska få rätt att gå i skola, trots att de inte är skrivna där, till räkningar som hinner förfalla innan de kommer från skattekontoret. Även sekretessmarkering kan innebära problem och en ständig rädsla för att röjas. Kunskapen om hur man hanterar personer med skyddad identitet varierar även om den blivit bättre . har i samråd med en rad andra myndigheter tagit fram en vägledning för hantering av skyddade personuppgifter i offentlig förvaltning i syfte att skapa enhetliga rutiner och inte röja uppgifterna av misstag. Trots det förekommer det att dessa personer vid varje ny myndighetskontakt måste förklara sin situation, hur de ska bli bemötta, och göra allt för att inte uppgifterna ska röjas. Det kan handla om så enkla saker som att man på vårdcentralen får sitt namn uppropat trots att man har sekretessmarkering. Det finns alltså fortfarande en hel del att göra inom vård, skola, socialtjänst och andra instanser som kommer i kontakt med dessa personer. Men det krävs inte bara bättre kunskap och rutiner utan också en översyn av lagstiftningen. Som tidigare talare varit inne på är det mycket som egentligen ligger utanför skatteutskottets område. Vi hanterar endast folkbokföringen. Den grundläggande fråga man måste ställa sig är hur rimligt det är att kringskära den drabbade personens liv och i vilken utsträckning mer ansvar måste läggas på förövaren. Jag tycker att det är fullt rimligt att en person som överträder besöksförbudet exempelvis ska ha elektronisk fotboja. Men det är alltså inte en fråga om folkbokföring och hanteras därmed inte av oss i skatteutskottet. Om vi håller oss till den har vi frågorna om sekretessmarkering, kvarskrivning och rutiner för detta. Det har kommit kritik från brottsofferjourer och kvinnojourer som anser att man är alldeles för restriktiv när det gäller omprövning. Om skyddet fungerat som det var avsett och personen därmed inte kunnat bli uppspårad och hotad igen har man ibland gjort bedömningen att det inte längre finns någon aktuell hotbild och tagit bort skyddet. När skyddet inte längre finns kvar kommer förövaren fram och offret utsätts för nya övergrepp. Det är förstås inte rimligt. Självklart måste myndigheterna lita på dessa personer så pass mycket att de inte gör de restriktiva bedömningarna som försätter personerna i fara. är det naturligtvis rimligt att ompröva skyddsbehovet så att det inte slentrianmässigt fortsätter att finnas kvar om det inte finns en aktuell hotbild. Däremot är det inte rimligt att konsekvensen kan bli att personer måste röjas var tredje år och utsättas för nya hot för att sedan åter kunna få skydd. Det hela blir knappast lättare av att man inte kan överklaga beslut om att inte förlänga skyddet. I stället har det föreslagits att skyddet ska förlängas automatiskt om det inte framkommer nya skäl som talar mot det, och ska inte det faktum att skyddet fungerat ses som ett skäl till att det inte behövs. Vi måste trots allt komma ihåg att det finns stora praktiska problem med att ha skyddad identitet. Det är knappast något man utsätter sig för bara för att det är kul, om man inte upplever att det finns en konkret hotbild. Frågan om rutinerna kring sekretessmarkering och kvarskrivning är en av de frågor som bereds av som presenteras . Det är rimligt att ge dem en chans att slutföra sitt arbete, särskilt som jag upplever att det finns en stor samsyn om att det är ett angeläget problem som vi verkligen måste göra någonting åt. Därför har jag inget yrkande i den delen . Jag har heller inga invändningar mot frågan om samordningsnummer eller anmälan om dödfödd. Ni får helt enkelt leva med att det blir mycket prat och lite yrkanden . 18 (): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet SkU26. Även jag ska uppehålla mig vid punkt 3, skyddet av personuppgifter inom folkbokföringen. Jag tänkte först sätta in den i sitt sammanhang. Ungefär 25 000 fall av misshandel av kvinnor och drygt 4 000 våldtäkter anmäls . Nästan åtta av tio av de drabbade kvinnorna har utsatts för våld av en man som står henne nära. Vi kan tänka oss den rädsla som många kvinnor lever i och den frihet som många kvinnor berövas, förutom de kränkningar som de har utsatts för. För att toppa den känslan vet vi dessutom att 16 kvinnor mördas i av en man som de har eller har haft en nära relation med. Som många har nämnt är det allt fler som lever med skyddad identitet. Det har givetvis den här bakgrunden. Det är över 11 000 personer i , där merparten är kvinnor som har hotats och utsatts för våld och förföljelse av sina män eller tidigare män. Ungefär 4 000 barn lever med denna typ av skydd. Det här är kvinnor och barn som har tvingats till flykt, ofta efter åratal av misshandel och ständiga hot. medger den svenska lagstiftningen tre skyddsmöjligheter. Gemensamt för dem är att det är offren, det vill säga oftast kvinnan och barnet, som drabbas hårt. De här kvinnorna och barnen är oerhört utsatta och sårbara. De kan aldrig räkna med att få stanna kvar där de bor för tillfället. De lever ofta isolerade i ett ständigt spänningstillstånd. Jag håller med alla dem som har talat tidigare om att det behövs ett ändrat synsätt. Det är alltför sällan det görs något för att begränsa förövarnas utrymme. I stället är det kvinnorna som ofta tvingas fly från hus och hem och helt bryta sina livsmönster. Det samhället gör när vi har denna typ av regleringar är egentligen att vi lägger skulden på offret, som får ta konsekvenserna av att leva ensam på en ny ort, kanske utan kontakter med familj och anhöriga och i ständig rädsla och skräck för att bli upptäckta. Många har nämnt att den som har kvarskrivning har en väldigt svår vardag, både praktiskt och ekonomiskt. Man har svårt att få arbete, man kan inte använda sitt högkostnadsskydd för medicin, man kan inte använda bibliotekskort och så vidare. Även om de skyddade självklart har rätt till skola, vård, förskola och socialhjälp finns de officiellt inte på den plats där de befinner sig. Därför blir den konkreta vardagssituationen väldigt svår. Och som alltid under svåra förhållanden är det barnen som drabbas allra svårast. Detta är en bild av verkligheten. Jag vill också ge en annan bild. Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Var och en har rätt till liv, frihet och personlig säkerhet. Var och en har rätt att fritt förflytta sig och välja bostadsort inom varje stats gränser. Var och en har rätt till social trygghet. Det var några av de mänskliga rättigheterna i FN:s deklaration. För mig verkar det som att det är med mänskliga rättigheter ungefär som med demokrati. Man kan aldrig ta dem för givna. De måste alltid försvaras. Det rätt tänkta är inte alltid så lätt att åstadkomma i realiteten, och det självklara genomförs inte alltid bara för att det är självklart. Ändå får vi inte förtröttas vare sig det gäller att värna demokratin eller att stå upp för att de mänskliga rättigheterna ska respekteras i vardagen. Det är det jag egentligen tycker att detta betänkande handlar om, precis som handlingsplanen, som många har nämnt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 7 § Beskattning av flygbränsle för privat ändamål Föredrogs skatteutskottets betänkande 2007/08:SkU28 Beskattning av flygbränsle för privat ändamål (prop. 2007/08:122). 19 (): Som förste talare kanske jag får göra en tillbakablick och beskriva ärendet för att göra det begripligt för eftervärlden genom protokollet. Förslaget till proposition 2007/08:122 om beskattning av flygbränsle som förbrukas i luftfartyg när de används för privata ändamål är föranlett av att på området har haft ett EG-rättsligt undantag som upphörde att gälla . Huvudregeln i det aktuella direktivet har varit att flygbränsle som används för kommersiellt ändamål ska vara skattefritt, medan flygbränsle som används för privat ändamål ska beskattas. Medlemsstaterna får dock begränsa tillämpningsområdet för skattebefrielsen för flygbränsle till att enbart gälla flygfotogen. Det innebär att det är möjligt att beskatta flygbränslet även när bränslet används yrkesmässigt, eller kommersiellt om man vill uttrycka det så. har alltså sedan EU-inträdet haft ett undantag från gemenskapsrättens regler om beskattning av flygbränsle som används för privat nöjesflygning. Allt flygbränsle har således varit skattebefriat oavsett användningsområde. Detta upphörde att gälla vid utgången av . föreslås alltså att vi i den förändrade verkligheten ska upprätthålla en ordning som går ut på att det privata flyget ska beskattas, medan det kommersiella flyget inte ska drabbas av någon typ av beskattning. Vi i vill i detta sammanhang betona att vi i andra motioner i andra sammanhang väldigt tydligt talar om att vi anser att alla transportslag, även flyget, rimligtvis ska bära sina samhällsekonomiska kostnader . Det är alltså angeläget att luftfarten bidrar till att utsläppsminskningar genomförs, så att de mål som vi satt upp här i , till exempel vad gäller miljökvalitet, kan uppnås. Det kan också konstateras att flyget räknat per passagerarkilometer är det transportsätt som påverkar miljön mest i negativ bemärkelse. Vi finner att det är en orimlig ordning att just flyget ska vara något slags skattefri zon. Vi är medvetna om att det finns ålderdomliga regler, system och internationella överenskommelser som omöjliggör att vi går in och beskattar till exempel flygfotogen inom internationell luftfart. Men det är en väg som vi måste gå. Vi har föreslagit andra åtgärder för att se till att även flyget betalar sina samhällsekonomiska kostnader, till exempel en start- och landningsskatt för inrikesflyget. Vi vill därför välkomna att regeringen lägger fram detta förslag. Vi ser det som ett första steg mot en beskattning av allt flygbränsle. Det första steget är alltså att man beskattar flygbränsle för privat ändamål. Det är rimligt att man nu går vidare och tittar över möjligheten att beskatta det bränsle som används för kommersiellt flyg. Det är fullt möjligt att delvis tillgodose det vad gäller flygbensin som används kommersiellt. Vi tycker att det ska utnyttjas. Med anledning av detta har vi en gemensam reservation tillsammans med , som jag härmed yrkar bifall till. 20 (): Att flyget, det mest klimatskadliga av alla transportslag, inte betalar några som helst klimatskatter är rent ut sagt knäppt. Vi vet att skatter är ett kostnadseffektivt sätt att styra för att minska utsläppen. Det borde förstås också gälla flyget. Självklart borde också flyget vara med och betala för sin miljöpåverkan, precis som alla andra transportslag. Att det inte är så får vi skylla på EU och den borgerliga regeringen. har gjort ett hedervärt försök att bringa lite ordning i de snåriga . Jag ska försöka göra det snäppet ännu mer pedagogiskt, om det går. EU:s energiskattedirektiv talar om vilka flygbränslen som man får beskatta, vilka man inte får beskatta och vilka man måste beskatta. Till att börja med måste vi skilja mellan å ena sidan flygfotogen, som nästan uteslutande används i kommersiellt flyg, å andra sidan flygbensin, dieselolja och gasol, som används i mindre flygplan respektive i luftballonger jag vet inte hur stort det är i sammanhanget, men de finns i alla fall för antingen privata eller kommersiella ändamål. Flygfotogen för kommersiellt bruk får vi inte beskatta. Flygbränsle för privat bruk måste vi beskatta oavsett sort. Hur vi gör med flygbensin, dieselolja och gasol för kommersiellt bruk får vi välja själva. har haft ett undantag från beskattningen av privat flygbensin, men det har gått ut, precis som sade. Det är därför regeringen nu kommer med ett förslag om att anpassa lagstiftningen till detta. Det handlar alltså inte om att den regering om har varit med och rivit upp den flygskatt som den förra regeringen försökte införa plötsligt har ändrat sig i klimatdebattens spår, utan det är ren EU-anpassning. Följaktligen går man inte heller en millimeter längre än man måste enligt EU-direktivet. Flygfotogen för kommersiellt bruk får vi som sagt inte beskatta. Däremot skulle vi mycket väl kunna beskatta andra flygbränslen än fotogen. Det skulle inte bara ha miljöfördelar. Det skulle också underlätta administrationen väsentligt. Att man ändå inte gör det förklarar man med att det skulle kräva att man notifierar det till kommissionen för statsstödsgodkännande. Det skulle ta lite tid och fördröja ärendet som redan har blivit försenat. Det är klart att man kan fråga sig varför det har dröjt så länge med anpassningen. Men helt bortsett från den frågan förstår jag att man vill ta det lite lugnt och få i gång det här så fort som möjligt. Varför då inte när man har fått en beskattning av flygbränslet gå vidare och åtminstone se till att man så fort som möjligt kan beskatta det kommersiella flygbränsle som vi har möjlighet att beskatta? Det bästa och rakaste vore om vi kunde beskatta allt flygbränsle oavsett var det används. Det vore det mest effektiva sättet att bryta den oroväckande ökningen av flygtrafiken. Men det kräver att verkar internationellt för att allt flygbränsle ska kunna beskattas. I stället för att göra det sätter regeringen sitt hopp till att flyget ska inlemmas i EU:s handel med utsläppsrätter. Det låter fint i teorin. I teorin är handel med utsläppsrätter absolut ett bra verktyg. Men i praktiken skulle det inte hjälpa långt. Om flyg och konkurrensutsatt industri ska tävla om samma utsläppsrätter är risken uppenbar att det slutar med att det köpstarka flyget köper upp industrins utsläppsrätter och fortsätter att öka mer eller mindre ohejdat medan industrin flyttar utomlands. Då har vi inte vunnit jättemycket för miljön. Vill man på allvar minska flygets klimatpåverkan är det svårt att komma runt det. Det krävs klimatskatter på flyget. Därför yrkar jag bifall till reservationen. 21 (): Jag kan i princip instämma i vad de två föregående talarna sagt. Flyget måste debatteras mycket mer när det gäller klimatfrågan och också stå för sina utsläpp. Det här betänkandet är en liten början på det. Vi har ingenting emot att man ändrar det. En tanke som slog mig när jag läste detta första gången var att man kanske borde ta en diskussion i regeringen och i EU om vad som är kommersiellt flyg. Förutom de viktiga transporterna inte minst i glesbygd där man har ett behov av att ha den här typen flyg räknas här upp flygfotografering och reklamflyg. Vad skönt det skulle vara att slippa flygplanen som kommer med en lång remsa efter sig när man ligger på badstranden . Det finns inget skäl för att vi ska undanta dem från att betala skatt. Det är en sådan fråga som vi borde kunna ta upp och diskutera. En annan fråga som kanske är ännu mer allvarlig är att vi behöver piloter och utbildning. Vi har alla blivit uppvaktade av dem som tycker att det är oklart. De behöver flygtimmarna för att gå vidare i sin utbildning. Räknas det som kommersiellt eller räknas det som privat flygning? Man har överlåtit till att tolka det. Jag hoppas att man tolkar det på ett bra sätt så att man som enskild inte blir drabbad för att man valt att utbilda sig till pilot. Även om vi tycker att man ska beskatta flyget mer lär vi aldrig kunna ta bort det. Vi behöver också kommunikation globalt i den här frågan. En ytterligare fråga som vi gärna vill lyfta upp är att återigen får nya pålagor att hantera. Man har beräknat en driftskostnad på 11 ½ miljon som man inte får någon kompensation för. Återigen tas utrymme till den här typen av frågor i stället för att jaga skattefusket, som vi har efterlyst från oppositionen. Jag stannar där. Jag har inga yrkanden. 22 (): Som de föregående talarna har varit inne på har vi sedan EU-inträdet 1994 haft ett undantag från direktivens regler om beskattning av flygbränsle som används för privat nöjesflygning som man kallar det. Det svenska undantaget från bestämmelsen upphörde januari . Regeringen ansökte om förlängning av undantaget med skattefrihet för privatflygets bränsle. Det godkändes dock inte. Det gällde inte bara utan alla andra medlemsstater som hade haft undantag. Betänkande SkU28 handlar om att införa skatt på flygbränsle för privat bruk. När det gäller flygbränsle för privat bruk är det i huvudsak flygbensin och inte flygfotogen som används. För att lösa frågan så att inte all flygbensin ska vara beskattningsbar har regeringen valt att ta ut skatt på all flygbensin som säljs. Sedan får de som använder flygbensinen för kommersiellt ändamål, till exempel skolflyg, segelflygsbogsering, brandflyg med mera, ansöka om återbetalning av skatten. Ett sådant system finns redan i när det gäller skatt på bränsle som förbrukas i fiskebåtar och taxibåtar när förbrukningen sker för annat än privata ändamål. I motionen från skriver man att man vill att allt flygbränsle ska beskattas oavsett om det är privat eller kommersiellt bruk. Det är möjligt när det gäller flygbensin men inte flygfotogen av praktiska skäl.