prot · GV0986 · 2008-04-01 00:00:00 — Det är en del av det rättssystem vi har, det är en del av EU:s rättssystem, och jag tror därför att vi får acceptera att det finns kvar. Jag vill både här och i andra sammanhang vara tydlig med att vi från sida noga följer olika märkliga upplägg som görs av företag och privatpersoner. När det är möjligt att hitta kraftfulla lösningar är det vår skyldighet att åtgärda detta. Vi ser det som prioriterat och kommer vid olika tillfällen, både som finansminister och säkert även under finansministrar som kommer efter mig, att få återkomma till det. Det kommer alltid att uppfinnas nya upplägg för att dra sig undan skatt, och vi kommer alltid att behöva hitta åtgärder för att göra något åt det. Det vi ser på EU-sidan är givetvis viktigt. Det var inte något allmänt löst prat vi ägnade oss åt på Ekofinmötet, utan det var en ordentlig diskussion där jag och framför allt min tyske kollega kraftfullt argumenterade för att det behöver göras mer. Men detta är inte okomplicerat. Vi har länder som , och några till som kanske inte är lika angelägna om att föra det arbetet framåt. Det handlar naturligtvis om den översyn av sparandedirektivet som sagts ska göras. Den måste göras. och jag ska ha en intressant diskussion. Jag föreställer mig att vi då kommer att vara väldigt oeniga, men i denna fråga delar jag uppfattning att mer kan göras på skattesidan. Det är självklart, och jag ska gärna ge några indikationer om hur jag ser på arbetet vid sidan av det som måste göras på EU-nivå. Jag tycker att vi har mycket positiva erfarenheter av systemet med personalliggare. Det har enligt utvärdering bidragit till att göra svarta jobb vita och bidragit till att minska den negativa konkurrensen från svarta företag som drabbade vita företag. Exakt hur man ska utvidga det systemet vill jag inte binda mig för, men jag ser det systemet som ett stort framsteg. Vi har kassakrav i kontantbranscher som jag tror också kan vara en positiv väg framåt när det kommer att införas generellt 2010. Bortom det kan man definitivt se ytterligare vägar för det. Vi har fått ett brett program från där man vill göra både förenklingar och skärpningar för att hitta vägar framåt, och jag är beredd att noggrant titta på det. Eftersom min talartid är slut får jag återkomma till resursbehov. 124 (): Det var väl synd att finansministerns talartid tog slut när han kommit i gång så bra. Då kanske vi hade fått höra lite mer, men har väl ytterligare ett inlägg i den här debatten. Jag tänkte på det som sades om att vi har en gemensam ambitionsnivå. Ja, det är bra om vi kan konstatera att vi har det. Det fick mig dock att tänka på något annat. Regeringen tillskapar gärna skatteförslag som jag tycker innebär avsteg från likformig beskattning, bidrar till ökade gränsdragningsproblem och så vidare. Där har vi ingen samsyn. Vi har inte någon samsyn beträffande skattenivåer och sådant, men det är en annan diskussion. Vi har heller ingen samsyn i hur vi hanterar skattesystemet. Jag anser att regeringen far fram vårdslöst med skattesystemet och tillskapar många problem. Men det kanske är en fråga för sig. säger att följer frågan, kollar nya upplägg med mera. Jag har hört sägas att medarbetarna på är väldigt arbetstyngda, och så är det naturligtvis, men det kanske också är en fråga om prioritering. Är dessa frågor prioriterade av regeringen eller har de fått stå tillbaka för många andra frågor om skatter och skatteförändringar? Det har lagts fram en lång rad propositioner, och kanske har dessa frågor fått stå tillbaka. Jag vet inte hur det är; får väl svara på det. Jag skulle vilja ställa ett par konkreta frågor. När får utökade möjligheter till att kunna göra oanmälda besök? Och när får vi personalliggare i fler branscher? 125 (): Först vill jag vända mig till för att klara ut en sak. Det är viktigt så att det inte kvarstår någon osäkerhet på den punkten. När vi talat om borttagandet av skatteflyktslagen har flera moderata motioner pekat just på att man vill ta bort den. noterar jag att finansministern är av en annan mening, och det är glädjande. På den punkten har vi en gemensam uppfattning. Sedan skulle jag vilja säga att marknaden fungerar så att om den upplever att regeringen, som i det här fallet, förhåller sig passiv eller säger att de inte vill skärpa skatteflyktslagen är det en signal till dem som sysslar med klurigheter för att komma undan skatt. Om finansministern i stället säger att han överväger att skärpa skatteflyktslagen skapar det osäkerhet, vilket innebär restriktioner hos dem som funderar på undandragande av skatt eller skattefusk. Vad man säger har alltså betydelse. Vad gäller skattefelskartan hos vill jag säga att den stora gruppen gäller internationellt undandragande. Det rör sig om 46 miljarder, vilket också sägs i interpellationen. Det kan vara intressant att komma ihåg att när det gäller offentlig sektor, föreningar med flera handlar det om kanske 12 miljarder, och det har diskuterats om sådant över huvud taget förekommer där i någon större omfattning. Det är alltså på detta område man måste skärpa uppmärksamheten och öka insatserna. har faktiskt ökat sin aktivitet, vilket är oerhört intressant, genom att gå från att granska konkursbon till att granska aktiva bolag. De har i samarbete med polisen lyckats öka antalet häktade, och sitter manschettpersoner och väntar på rättegång. 126 (): Det var bra att i slutet av sitt förra inlägg lite grann började fundera . Tyvärr tog hans talartid slut. Om jag hade haft mer tid skulle jag ha skänkt den till så att han hade fått tillfälle att utveckla sin argumentation. Jag lade märke till att tog de två saker som han egentligen har ärvt, bland annat från min finansministertid, personalliggarna och kontanthanteringen. Det har tagit att få fram båda dessa reformer. Det har inte varit enklare ur teknisk och juridisk synpunkt, men det är en realitet i det ena fallet, och i det andra fallet är det på väg in i systemet. Det vore intressant om fortsatte, därför att det finns fler förslag i som det jobbades med och som också tar tid att utveckla. Och vad har för egna idéer? Finns det annat man kan göra? Det är ett område som det har jobbats mycket med, nämligen byggbranschen. Det finns ett starkt intresse, både från den fackliga sidan och från de vita, sjysta företagen i byggbranschen, av att få en bättre . Det har varit en väldig diskussion om F-skattsedlarna framför allt, som har ställt till det väldigt mycket. Där har det tyvärr funnits stora möjligheter att bedriva en rätt oseriös verksamhet på olika sätt och vis. Det vore intressant om kunde prioritera just byggbranschen framöver, när nu några andra branscher på tjänstesidan via kontanthanteringen och personalliggarna har fått en första möjlighet att göra någonting åt skattefelen och skatteflykten på området. Byggbranschen är ett område som jag gärna skulle vilja höra om tycker att det är värt att prioritera i fortsättningen. Eller har han andra prioriteringar, som det finns anledning att titta på? Den finansiella sektorn, som nämnde förut, är ur ekonomisk synpunkt väldigt stor och viktig. Där finns framför allt de stora internationella förgreningarna också. Har funderat på några EU-initiativ? Det tar att få resultat där. Därför gäller det att spela in något nytt. Har någon ny idé att spela in på EU-sidan? 127 Finansminister (): Låt mig till att börja med säga till att när jag var barn ärvde jag normalt sett både byxor och skor. Det är inte det sämsta att ärva saker om de fungerar bra. Det är naturligtvis så med en del av de saker som den förra regeringen lämnade efter sig. Personalliggarna och kontantbranscherna, för att ta två exempel, är viktiga saker. Det har också skett ett viktigt utvecklingsarbete hos . Det är väldigt tydligt att är en av de myndigheter som människor inte uppfattar som ett hot eller som någon som hänger över deras axlar med mörk blick, utan som en serviceorienterad myndighet som vill att det ska vara enkelt att göra rätt och svårt att göra fel. Där tycker jag att verkligen har gjort stora insatser för att förbättra sin verksamhet. är ett sådant projekt, som vi gärna vill gå vidare med. Det handlar om att förenkla för företag, men också underlätta för dem som vill göra rätt för sig. Jag delar också inställningen att byggbranschen är ett område där vi bör göra mer saker. Jag vill inte gå in på enskildheter, men jag har noterat att branschen anser att systemet med personalliggare är någonting som har fungerat väl på andra områden. Sedan är det naturligtvis så att man kan diskutera hur mycket mer medel varje myndighet behöver. I den fråga vi nu diskuterar är det uppenbart att tullen, polisen, och en del andra organisationer har behov. Allt detta måste vägas av, och det ska göras i god ordning. Därför vill jag vara försiktig. Det ligger i mitt åliggande att vara det med offentliga medel, särskilt med de myndigheter jag själv har ansvar för. Det ska inte vara så att en finansminister utnyttjar sin ställning till att gynna de verksamheter han själv bedriver. Återhållsamhet måste börja hemmavid, annars fungerar det inte riktigt. Om jag gav mig själv och mina myndigheter större resurser skulle det naturligtvis sprida sig. Men därmed inte sagt att jag inte ser att det finns behov på området. Låt mig vara tydlig. Jag tycker inte att det centrala är att vi har hög beredskap att ändra generalklausulen mot skattefusk. Jag tycker att den i huvudsak ska fungera som den gör. Men vi ska ha mycket hög beredskap att vidta åtgärder om så krävs för att skydda våra skattebaser. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2007/08:457 om åtgärder för att möta den försämrade konjunktursituationen 128 Finansminister (): har ställt ett antal frågor om regeringens åtgärder för att möta den rådande konjunktursituationen. Första frågan handlar om huruvida de stigande prisökningarna och räntehöjningarna ingick i regeringens kalkyler, när vi , enligt mening, bedrev en expansiv finanspolitik. En av regeringens viktigaste uppgifter är att skapa så goda förutsättningar som möjligt för att nå en varaktigt hög sysselsättning. Som ett led i detta arbete har regeringen genomfört sänkningar av skatten på arbete. Dessa skattesänkningar har självklart, isolerat sett, en expansiv effekt på efterfrågan i ekonomin, men det viktigaste syftet med dem är att förbättra drivkrafterna till arbete och därmed öka arbetsutbudet. Detta har en dämpande inverkan på risken för prisstegringar. Inriktningen i politiken har varit att vårda och förstärka den gynnsamma konjunkturutvecklingen och varaktigt öka antalet sysselsatta. analyserade regeringens politik i Konjunkturläget bedömdes också utbudseffekterna av regeringens politik vara större än efterfrågeeffekterna. Regeringens bedömning är därför att den finanspolitiska inriktningen snarare varit åtstramande. Denna slutsats stöds också av beräkningar från . Den prisutveckling vi ser i följer en internationell trend där det framför allt är höga mat- och energipriser som drivit på inflationen. har vidare frågat vilka arbetsmarknadspolitiska och näringspolitiska insatser jag avser att förorda för att möta den konjunkturförsvagning som nu går in i. har goda förutsättningar att hantera en osäkrare konjunkturutveckling. De reformer som regeringen genomfört har syftat till att vi ska stå bättre rustade i sämre tider. Utvecklingen på arbetsmarknaden är gynnsam särskilt bland grupper som tidigare haft svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. De offentliga finanserna är därtill starka vilket bidrar till att står väl rustat att hantera olika förlopp. Regeringens politik bidrar därmed också till att redan drabbade regioner står bättre rustade inför osäkrare tider. 129 (): Först vill jag framföra ett tack till för de i och för sig kanske något motstridiga och ibland uteblivna svaren på de fyra frågor jag ställt. Det är möjligt att diskussionen kan ge ytterligare vägledning i hur finansministern tänker. I interpellationssvaret är det minst sagt något motstridigt. Jag börjar med den första frågan, som jag återkom till i en diskussion som vi hade här i kammaren, nämligen om det var rätt att i ett läge där det var högkonjunktur internationellt, och även i , bedriva en expansiv konjunkturpolitik. Jag frågade också vad finansministern hade för vetenskapligt understöd för en sådan politik. Svaret den gången var att man väl inte kunde hänvisa till någon riktig ekonom av högre kvalitet och säga att han eller hon förordade just denna politik. Tvärtom var det många som varnade för att ett stort antal ofinansierade skattesänkningar, som regeringen genomförde för ett drygt år sedan, inte var det mest angelägna. Jag har ställt frågan om finansministern har dragit någon lärdom av det som hände och om han har räknat in de ränte- och prishöjningar som blev resultatet. Jag har fått ett något oklart svar. Vad som har hänt är att av den utlovade tusenlappen i sänkt skatt, som de med lite högre inkomster skulle få , har det försvunnit kanske 1 000 eller i form av höjda boendekostnader för den som har ett lån på . Framför allt för folk i storstäderna som har köpt bostad eller har lån har tusenlappen rätt snabbt försvunnit både en och två gånger. Därutöver har de flesta fått betala mer i bilskatt. Man har fått betala mer i avgift till facket och mer till a-kassan. För de flesta har det inte blivit någon särskilt bra ekonomisk utveckling. Det är klart att folk ser att inflationen har legat runt eller och kan konstatera att det trots nominellt sett rätt hyggliga löneökningar enligt flera prognoser verkar som att reallöneökningarna håller på att bli de lägsta , . Vi har haft av mycket bastanta reallöneökningar på arbetsmarknaden. De håller nu på att tas ned till mycket låga reallöneökningar. Det är naturligtvis ett bekymmer. Min andra fråga är nämligen vilka slutsatser finansministern har dragit av detta. Jag får inga riktiga och tydliga svar. Kanske beror det på att vi hade olika utgångspunkter. Jag tyckte att finansministern gjorde fel från början. Han vill inte vidkännas det. Han har inga ekonomer att hänvisa till, men har gjort någonting som har resulterat i sänkt produktivitet för näringslivet, till och med negativ produktivitet , och en bnp-utveckling som nästan halverades jämfört med den socialdemokratiska regeringens sista , då den var . var den 2 ½ procent. Därför har jag också ställt den tredje frågan. När vi nu går in i en internationellt sett försämrad konjunktur och framför allt ser samma sak i , vilka arbetsmarknadspolitiska och näringspolitiska insatser kommer finansministern att förorda? Svaret är: inga speciella. Jag hade ställt frågan: Vilken strategi har regeringen för att möta arbetslösheten på de orter och i de regioner som drabbas av företagsnedläggningar? Frågan kommenteras över huvud taget inte i interpellationssvaret. har en chans till att försöka reda ut inte minst de frågor som han inte ens kommenterar i interpellationssvaret. Hur tänker han i ett sådant läge? Är det viktigare att gå till verket med fortsatta skattesänkningar trots att det inte är någon som bevisligen kan säga att de har någon större betydelse ur arbetsmarknadssynpunkt? Jag ska strax återkomma till det när det gäller sysselsättningsutvecklingen som inte heller är så munter tiden framöver. 130 (): skriver i avslutningen på sitt interpellationssvar: Utvecklingen på arbetsmarknaden är gynnsam särskilt bland grupper som tidigare haft svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Detta tillbakavisades med knivskarp tydlighet i Arbetarrörelsens Tankesmedjas . Där redovisas nämligen att situationen inte alls är sådan utan precis tvärtom. Bland människor som har varit arbetslösa det är ungefär 90 000 ökar arbetslösheten. För funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga spår Ams att arbetslösheten i den gruppen kommer att öka . Om man tittar på dem som har fått arbete är det de människor som har utbildning som har fått de nya jobben . är människor med högskoleutbildning. är människor med lägst gymnasial utbildning. är människor med högst grundskoleutbildning. I samma veva har regeringens politik handlat om att dra ned på komvux, dra ned på arbetsmarknadsutbildningen och göra om Arbetsförmedlingen så att den i stort sett bara ska förmedla arbeten till människor som är så kallade anställningsbara. Därför kommer denna grupp människor i en allt större knipa. Tendensen är tydlig. Därför är det som står i interpellationssvaret fel. Det är tvärtom. Den gruppen är mycket utsatt. Trots regeringens piska som innebär sämre ersättningsnivåer och ett fattigare liv har denna grupp inte kommit ut på arbetsmarknaden. Det är det som har hänt. har regeringen missat hela den frågan under de goda konjunkturerna. är vi på väg ned i ett betydligt sämre läge. Men det som fordras för att människor som inte har dessa utbildningsnivåer ska komma in på arbetsmarknaden är att man ger dem arbetsmarknadsutbildning. Den grupp som det handlar om är människor som har enbart grundskoleutbildning, utländska medborgare med högst grundskoleutbildning, funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga och så vidare. Men dessa människor lämnar regeringen därhän. Därför är det som står här fel. Utvecklingen har gått i motsatt riktning, och den kommer att accentueras under detta år om regeringen inte lägger om sin politik och för en aktiv arbetsmarknadspolitik. 131 (): Det är alltid inspirerande att delta i debatter där får svar av . När man sitter här i kammaren kan man ibland känna att man inte riktigt vet var man hör hemma. Jag sitter på Stockholmsbänken. Bakom mig har jag gubbhyllan bestående av . Även framför mig har jag gubbhyllan bestående av hans efterträdare . intill, på Uppsalabänken, sitter efterefterträdaren, nämligen . Man skulle kunna tycka att den här interpellationen skulle ha ställts av . Men det är uppenbarligen så att inte tycker att är rätt person att ställa denna typ av konjunkturinterpellationer utan att han bör göra det. Så kan det vara här i livet. Jag skulle vilja ge en uppmaning, som jag har gett tidigare här i denna kammare, till och många socialdemokrater: glad i stället för att vara så bekymrad över ett land som framställs som varande i armod. Det är fler i arbete i detta land än det har varit . Det var rekord i antalet sysselsatta . Arbetslösheten är lägre än den har varit . Det är väl bra saker? Om man ska tro statistiken har vi till och med blivit friskare i . Det kan ju vara en statistisk villa så att säga, och det kan ha med annat att göra. Men trots allt har vi blivit friskare. Jag tror för min del att det är väldigt viktigt hur man beskriver verkligheten. Enligt vad sade är allting som den här regeringen har gjort fel. Men då är man tillbaka till den socialdemokratiska politiken. Då säger man att vi ska ha 100 000 fler i arbetslöshet och så vidare. Ska man säga till dessa 100 000, eller om de är 60 000 eller 120 000 man kan diskutera vad som har kommit av vad, det går jag gärna med på eftersom vi har haft en bra högkonjunktur nu att de är helt misslyckade därför att de är i arbete? Det är i stort sett vad ni säger. Jag tycker att alla dessa människor gör en jättebra insats på arbetsmarknaden. Det är bra för ekonomi, och det är bra för deras ekonomiska oberoende att de har jobb över huvud taget. Så var mycket gladare. ställde en annan fråga: Vad ska vi göra nu? Det är en intressant fråga. Om det skulle bli så att det går alldeles åt helsike får man göra något. Men, fru talman, jag ska säga en sak till och . Man ska inte gå tillbaka till den tidigare socialdemokratiska politiken. Har ni inte läst vad , och har sagt? De har sagt: Vi måste ompröva vår politik som ledde till dessa fruktansvärda resultat med många hundra tusen utanför arbetsmarknaden. Vi kan inte gå tillbaka till den politiken. Vi måste se till att ompröva vår politik. Ni säger här någonting helt annat till finansministern. Ni ska gå tillbaka och göra om politiken till det som var tidigare. Nej, det ska man inte göra. Däremot ska man naturligtvis ta hänsyn till den internationella konjunkturen. Det är alldeles riktigt som säger att prisökningarna i hög grad har att göra med internationella faktorer som höjda oljepriser, energipriser och internationellt stigande matpriser. Men man ska inte gå tillbaka till den gamla politiken. Följ råden från , och och ompröva den politik som ledde till dessa dåliga resultat tidigare. 132 Finansminister (): Låt oss vara tydliga med en sak, och det är att starka offentliga finanser är utgångspunkten för hur vi hanterar en lågkonjunktur. Det faktum att vi har starka offentliga finanser och att vi sparar i ladorna ger oss ett manöverutrymme som länder med underskott inte har. Jag läste den som kom i går där man konstaterar att vi överskrider budgetmålen för det finansiella sparandet med bred marginal. Man räknar med ett konjunkturjusterat sparande som har gått från 2007 och som beräknas till också 2008. Normalt sett bedömer vi inriktningen på finanspolitiken som förändring i det strukturella sparandet, och med den utgångspunkten har finanspolitiken stramats åt och inte förts i en expansiv riktning. Det är också detta som har konstaterats från och andra myndigheter som har ansvaret för att följa detta inom ramen för stabilitetspakten. När det sedan gäller vår jobbpolitik är det självklart så att det finns ett brett forskningsstöd för att just åtgärder för att öka arbetsutbudet och förbättra arbetsmarknadens funktionssätt är grundläggande för att återupprätta full sysselsättning. Det är därför som , , , IMF och många andra har konstaterat att de åtgärder som vi vidtar är effektiva. Senast fick vi Ekonomisk Debatt som har tittat på frågeställningen hur ensamstående invandrarkvinnors arbete och inkomster har påverkats av regeringens jobbavdrag. Man konstaterar att kvinnor med relativt låga inkomster har reagerat starkast på skattelättnaden, medan de med höga inkomster reagerar mindre. De två grupperna med lägst inkomster ökar sitt arbete respektive . Det betyder att för den lägsta decilen stiger de disponibla inkomsterna och för den lägsta kvartilen . Fördelningseffekterna och sysselsättningseffekterna av det jobbavdrag som vi gör är, när vi studerar gruppen ensamstående invandrarkvinnor, betydande. Det handlar alltså om en utbudsökning . Det är naturligtvis en osedvanligt effektiv åtgärd för att öka sysselsättningen. Sysselsättningen utvecklas också starkt. Vi räknar med en sysselsättningsökning med 60 000 personer . Vi får gå för att hitta en lika stark period. Det ska läggas till att vi 2007 hade en mycket stark utveckling och också . ökar sysselsättningen med 165 000 personer. Det ska sägas att utanförskapet bara minskade med över 100 000 personer. Det är alltså viktiga förstärkningar på arbetsmarknaden som sker. Och de sker inte till priset, som det sades i valrörelsen, av sjunkande löner, raserade offentliga finanser, stigande arbetslöshet eller högre räntor. Vi upprätthåller starka offentliga finanser. Därmed har vi trygghetsmarginaler om tillväxten dämpas. Vad ska vi göra mer av tillväxtpolitik? Självklart ska vi göra mer av tillväxtpolitik. Det ska bli mer lönsamt att arbeta. Det ska bli enklare och billigare att anställa. Det ska bli mer attraktivt att driva företag. Vi ska också återkomma med satsningar på infrastruktur, forskning och utbildning. Och allt detta måste göras inom ramen för återhållsamhet, därför att grundregeln för hur vi sköter offentliga finanser måste vara att vi upprätthåller våra sparandemål. Vi ska se till att de starka offentliga finanserna i bevaras. Det är så vi har ett manöverutrymme som andra länder inte har därför att de har vanskött sig i perioder av stark tillväxt. Därför står starkt. Därför har vi förutsättningar att ta ytterligare steg i höstens budget mot att återgå till full sysselsättning. 133 (): talar sig varm för behovet av starka offentliga finanser. Han har verkligen övertagit starka offentliga finanser, så om detta är vi helt överens. Diskussionen handlar om två andra saker som jag tog upp i min interpellation.