prot · GW0949 · 2008-12-15 00:00:00 — Det är viktigt för klimatets skull, det är viktigt för jobbens skull och det är viktigt för att hålla ihop som helhet att alla oavsett var man bor ska kunna ha en fungerande tillvaro vad gäller jobb, utbildning och så vidare. Vi från Vänstern vill hävda att vårt budgetalternativ är ansvarsfullt och att det använder de gemensamma resurserna på ett bättre och mer rättvist sätt än den borgerliga regeringen gör. Dessutom är vår politik mer framtidsinriktad. Jag kan också konstatera att budgetmotion på ett mycket bättre sätt redan som inledning kunde matcha och svara upp till de behov som verkligheten kom att ställa på oss politiker i samband med finanskrisen, som började och som fortfarande pågår. Vi tycker att regeringen inte i tillräcklig mån vare sig i budgetproposition eller i det arbete som sedan har kommit har varit tillräckligt kraftfull, konsekvent och framåtriktad när det gäller att vidta nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med de problem som drabbar inte minst jobben i . Vi har tidigare framfört att vi tycker att det krävs kraftfulla åtgärder för att komma till rätta med problematiken på infrastruktursidan. Då kan man inte bara diskutera att man vill ha bättre fungerande marknader, fler operatörer på spåret och så vidare. Vi har aldrig förstått på vilket sätt det skulle lösa problematiken med ständigt försenade tåg om några ytterligare operatörer skulle gå in och köra något annat tåg. Jag har svårt att förstå hur det skulle öka framkomligheten när man bara har ett visst antal spår. Därför har vi, inte minst för klimatets skull, föreslagit att man ökar lånefinansieringen för att klara av nödvändiga klimatinvesteringar i järnväg. Jag konstaterar att regeringen i stället svarar med att i princip säga: Nej, vi ska nog dra ned på lånefinansieringen och annars låta kommuner och landsting betala för nationellt viktiga järnvägssatsningar. Vi tycker att det är totalt fel väg att gå. Dessutom är det totalt verklighetsfrånvänt, inte minst med tanke på den verklighet som har vältrat sig över alla svenska politiker oavsett om vi sitter i , ute i regionerna eller ute i kommunerna. De behöver sina pengar för att kunna klara av de viktiga kärnuppgifter som åligger landstingspolitiken och kommunpolitiken. Jag konstaterar att den borgerliga sidan är mig och svaret skyldig. Varför är det bättre att man tvingar kommuner och landsting att låna upp pengar till viktiga infrastruktursatsningar? Eller tror ni att de har något slags sparbössa som de bara öser upp pengar ur när man ska finansiera till exempel ? Vi har räknat på det här i vad vi kallar för en investeringsbudget. Man för gärna kalla det för någonting annat, men det vi gör är i princip det man gör i alla andra ekonomier när man gör stora långsiktiga satsningar som kommer att användas under ett stort antal år av flera generationer. Då säger vi att det är fullt rimligt att man ökar graden av lånefinansiering. Man skriver av man kan använda en investering, till exempel beroende på vilken typ av investering det är. Sedan belastar man budgeten med räntor och amorteringar . Det här gör att vi i vårt förslag, som man kan se på s. 47 i budgetbetänkandet under vårt särskilda yttrande, drar ned på anslaget med nästan 14 miljarder. Man kan tro att det inte blir någonting kvar då, men det gör det eftersom vi finansierar våra satsningar på ett traditionellt sätt. Vi gör det på det vanliga sättet, nämligen genom att skilja på drift och investeringar. Detta gör att vi drar ned på väghållning och statsbidrag med drygt 10 miljarder. Vi skulle ha kunnat dra ned ännu mer, men vi lägger tillbaka vissa saker som vi ändå tycker är viktiga att satsa på. Det gäller till exempel bärighetsåtgärder, vilket gör att vi återför en del pengar. Vi har sparat pengar genom att säga att vi inte behöver bygga så många nya motorvägar. Man klarar till exempel trafiksäkerhetsfrågorna på ett i stort sett lika bra sätt och till en betydligt lägre kostnad genom att välja två-plus-ett-vägar. När det gäller järnvägsinvesteringar har vi också gjort neddragningar av samma skäl; vi lånefinansierar. Där sparar vi . För att inte göra hela den besparingen har vi där lagt tillbaka viktiga åtgärder. I stället för att bara prata vidtar vi åtgärder och lägger tillbaka för att klara av de nedläggningshotade järnvägarna och de sträckor som finns. Vi tycker att det är totalt vansinne att man riskerar att riva upp spår när vi kommer att behöva mer spår och mer järnvägstrafik. Vi har ju gjort den investeringen en gång, så det är viktigt att säkerställa att de spåren finns kvar. Vi lägger för att säkerställa att kapillärspår och industrispår finns kvar och fungerar. Industrierna måste kunna transportera sitt gods på järnväg i stället för på lastbil, och då är det viktigt att också dessa spår finns kvar. Dessutom har vi satsat eftersom vi ser att det krävs radikala åtgärder för att minska de tågförseningar som alla vi som reser drabbas av. I en tidigare debatt har vi, herr talman, avvisat bolagiseringen av olika delar av vägverk och banverk. Det gör att vi hämtar in besparingar på sida. På sjöfartssidan lägger vi tillbaka . Där ligger till exempel till sluss. Både av trafikskäl, för att klara av en tyngre trafik via sluss, och av klimat- och miljöskäl behöver vi göra den satsningen. Man har diskuterat detta , och det vore bra om det hände något i verkligheten. Det är inga jättesummor det handlar om för att säkerställa en bättre sjötrafik över sluss. När det gäller trafikavtal kan man se i vår tabell att vi lägger tillbaka ungefär 2 ½ miljard kronor jämfört med regeringens förslag. Vi gör framför allt en kraftfull satsning på kollektivtrafik. Vi fördelar pengarna på de olika trafikhuvudmännen för att kunna säkerställa en bättre fungerande kollektivtrafik i hela landet med fler resande så att vi faktiskt kan ta ett steg och få en ökad andel kollektivresande av det totala antalet resande. Det är en oerhört viktig åtgärd inte minst ur klimat- och miljösynpunkt men också ur trafiksäkerhetssynpunkt. Ju fler vi kan få att resa kollektivt, desto färre kommer att bli allvarligt skadade i trafiken. Återigen för vi fram vårt förslag om en försöksverksamhet med klimattaxa, det vill säga avgiftsfri kollektivtrafik, i ett eller två större län för att se vad det skulle kunna få för konsekvenser för miljön, för resandemönster, för jobb och så vidare. Vi har samma kritik som och Socialdemokraterna mot användningen av trängselavgifter i . Vi tycker att det är självklart att man ska följa folkomröstningsresultatet och använda pengarna inte minst till kollektivtrafik i stället för som enbart styra över dem på väginvesteringar. När det gäller ett antal målformuleringar inom utgiftsområdet som regeringen har framfört i budgetbetänkandet vill jag bara kort säga att Vänstern står kvar vid tidigare ställningstaganden. Vi har ifrågasatt nedläggning av . Vi tycker att man har ganska lättsinniga skrivningar i budgeten där man tror att man kommer att klara detta på ett bra sätt genom den nya ordningen. Det återstår att se. Man hör ganska mycket kritik redan nu ute i landet där många ser att det här kommer att skapa stora problem för vissa grupper i samhället som inte har gått över till betalning via Internet och så vidare. Vi har poängterat att det nog är bra att prata om rimliga priser för betaltjänster, postservice och så vidare men att vi gärna vill lägga till rimliga villkor. Det är nog bra med rimliga priser, men det ska också vara rimliga villkor för dem som vill betala räkningar eller använda post. Man ska inte behöva åka långa sträckor för att uträtta ärenden till exempel, vilket kan vara svårt om man är funktionshindrad, äldre och så vidare. Jag ska kort avsluta med att säga något om Gotlandstrafiken. Eftersom man nu har förlängt avtalet har vi inte kunnat anslå några pengar i budgeten som vi har gjort tidigare i det som vi kallar för Vägpris.nu. Men vi vill fortfarande hävda detta. Vår principiella hållning kvarstår: Vi tycker att det är fullt rimligt att de som bor på ska ha samma förutsättningar att resa till ungefär samma priser som resten av befolkningen. Därför har vi tidigare anslagit pengar i budget för det här. Vi får se nu vart avtalet leder när det slutligen slutförs. Men vår grundläggande inställning kvarstår. Vi borde ha en prissättning på trafiken som motsvarar vad det kostar för oss övriga att resa från till exempel våra residens eller mindre orter in till . Det finns ingen anledning att de som bor på ska straffas för att de är hänvisade till i princip ett trafikslag om de inte vill flyga och det vill vi ju inte att de ska, utan hellre ta sig fram på ett mer miljövänligt sätt. Jag avslutar här, herr talman, och konstaterar att vi inte har någon reservation. Jag hänvisar för vidare läsning till vårt särskilda yttrande i sin helhet. 6 (): Från sida yrkar vi bifall till reservation nr 3. Poznanmötet har uppmärksammats mycket, och det med rätta. Det handlar om en ödesstund för mänskligheten, och det handlar om hur vi ska få ihop klimatåtgärderna så att vi når de mål som är tillräckliga för att rädda framtiden för kommande generationer. Människor i allmänhet oroar sig med rätta för klimatet. Det leder också till förändringar i hur man förflyttar sig. Biltrafiken har ökat , fram tills . Då blev det ett trendbrott. gick volymen biltrafik ned. Jag tror att det återspeglar inte bara det faktum att en del har fått sämre ekonomi utan också att många i och i andra länder försöker byta ut en och annan bil- eller för all del flygresa mot ett mer klimatvänligt sätt att transportera sig. Vi som är här är representanter för svenska folket. Vi är deras valda företrädare. Det är då rimligt att man hörsammar hur människor vill resa och att de vill kunna förflytta sig med mer klimathänsyn . Vi upplever trängsel. Vi får många meddelanden till trafikutskottet om förseningar. Folk kommer inte fram . Det blir fler tåg. Operatörerna försöker att få fler tåglägen. Människor får inte plats, och det blir trångt. Perrongerna får förlängas. I kör man med tredubbla tåg i trängseltid. Men spåren räcker inte till, och man måste bygga ut. Då blir det märkligt att regeringen i sin närtidssatsning lägger av anslaget på vägar och bara en fjärdedel på att stimulera den kollektivtrafik som människor i allmänhet väljer mer av. Vi hade en annorlunda fördelning i den rödgröna majoriteten. För varje krona som vi satsade på väg satsade vi två på spårburen trafik. Det gjorde vi inte bara av klimatskäl och för att hörsamma hur människor vill förflytta sig utan också för att vi hade något slags idé om framtiden med ett klimatanpassat transportsystem och en idé om som ett land som är modernt och går före. känns det som om släpar efter andra länder. När vi var i och i och diskuterade och tittade på deras satsningar på spårvagnstrafik i många städer och deras satsningar på höghastighetståg upplevde vi att de definitivt låg längre fram. Det stämmer inte med den självbild de flesta av oss svenskar har om att är det moderna landet. Vi frågade i hur de räknade, om de använde något av de räknesätt som till exempel använder när det gäller att värdera infrastruktur. Man skriver att en noggrannare samhällsekonomisk analys ska ge större utrymme för väginvesteringar. Det påståendet fick vi inte någon bekräftelse på. I sade de snarare att de har räknat ut att de inte har råd att låta bli. Olja kommer att bli så dyrt och klimatmässigt oacceptabelt att de måste ha höghastighetsspår så att människor i landet kan komma fram. I sade de att av deras investeringar i ska gå till kollektivtrafik och resterande 20 till cykelvägar och trafiksäkerhet som inte vidgar vägarna. Låt oss göra en jämförelse med . Vi fick reda på att där har de bestämt att de ska satsa på vad de kallar snabba tåg och införa kilometerskatt. Den borgerliga regeringen har hörsammat ett krav som den rödgröna oppositionen har drivit ett bra tag, nämligen att införa en kilometerskatt. De gör det för all trafik. Det ska vara differentierat så att det blir mer för lastbilar och mer i områden med tät trafik. Eftersom vi nu har statsrådet här skulle det vara bra om vi i kammaren kunde få reda på vad som hände med den saken på transportministermötet . Vi hade fått reda på att regeringen, om jag förstod det rätt, hade tänkt att blockera mot en uppgörelse om kilometerskatt i fall man inte kunde se till att inte tunga lastbilar blev förfördelade när det gällde komponenten för trängsel. Jag skulle vilja ha utrett vad som egentligen hände och vad drev i det sammanhanget. Det är i så fall inte i överensstämmelse med det som har försökt hävda, nämligen att är pådrivande när det gäller klimat i europeiska och i andra internationella sammanhang. Från sida har vi en större satsning på . Vi förstår inte heller alls varför man inte kan hörsamma de planer som har förberedda för att vidga kapaciteten för resenärer och gods på spåren. Det innebär att med de ca 2 ½ miljard extra som finns i vår budgetmotion kan man bygga ut dubbelspår från hamn till . Man kan se till att det blir pågatåg till . Det finns förberedda planer. Det saknas bara pengar i budget. Man kan snabba på utbyggnaden av ERTMS, ett signalsystem som gör att det går att ha betydligt fler tåg på samma spårutrymme. Det är mycket kostnadseffektivt. Man kan satsa mer på bulleråtgärder i samband med tågtrafiken. Man kan bygga ut ett antal bangårdar, med flera. Man kan se till att snabba på hastigheten mellan och . Man kan se till att kombiterminaler byggs ut, så att det i större utsträckning går att kombinera väg och järnväg i både och . Jag förstår inte i dessa tider när varslen står som spön i backen varför man inte vill använda offentliga medel för att bygga ut klimatvänliga transporter. Trafiksäkerhet är ett annat mål som vi har satt högt i och fortfarande skulle behöva sätta högt. Det är för många människor som kommer till skada och mister sina liv i trafiken. En ökad satsning på kollektivtrafik är ett klokt sätt att se till att risken för att komma till skada i trafiken minskar. är det julhelger, och människor vill åka i väg och träffa släktingar och vänner eller åka skidor. Risken är då stor att det kommer att hända något när folk färdas med bil, det är trångt, kanske lite halt och människor har bråttom. Då skulle det vara bra om det finns mer kapacitet att åka tåg i stället, kanske ta bilen den korta sträckan till stationen och sedan kunna färdas på ett sätt som inte bara är klimatvänligt utan också säkert. Den diskussion som finns nu här i kammaren och ute i samhället handlar om svensk fordonsindustri. Regeringen har lagt fram ett paket på som bland annat handlar om lånegarantier. Då blir vi lite konfunderade. Apropå lån skriver regeringen i budgeten att när det gäller de pengar som anslås extra har tidigare ingångna lån fasats ut men att det tas inga nya lån. Varför kan man inte ta lån för att bygga ut kollektivtrafiken när man kan ta lån för att försöka rädda industrin? Jag förstår inte logiken i det hela. Sedan finns resenärsperspektivet. Det rimliga är inte att utgå från själva spåret det är vackert att titta på men vad är bra för resenären och inte bra för resenären? Den vanligaste frågan vi får när vi är ute är hur det kan komma sig att det ibland är dyrare att åka tåg än att flyga. Hur kan det komma sig att det ibland är dyrare att åka tåg än att åka tillsammans i en bil? I skulle det klimatvänliga alltid vara det billigaste. Frågan är hur det är i regeringens värld. Det finns investeringar som inte görs som är eftertraktade i regioner där även moderata regionråd talar inte bara om höghastighetsspår utan också om andra satsningar som de anser viktiga för den regionala utvecklingen. De vill att regeringen ska satsa pengar på det. Men det kommer man inte att kunna göra nu utan kommuner och regioner får medfinansiera det hela. Banavgifterna kommer kanske att höjas. Det har aviserats bland annat för att finansiera den nya transportmyndigheten. Det har också pratats om att höja banavgifterna av andra skäl. Vad kommer detta att leda till för resenärerna, om man ska utgå från ett resenärsperspektiv? Jag kan inte se annat än att det leder till högre biljettpriser, vilket gör det ännu konstigare, sett till att vi från statsmakterna borde signalera med priser att människor ska åka på det klimatvänligaste sättet. Hur ska man förhålla sig i näringslivet när man ska transportera sina varor? Fler och fler försöker minska sin miljöbelastning genom att hitta klimatvänliga godstransporter. Det var till exempel väldigt glädjande att höra att KF har slutit ett avtal med om att man ska använda på alla långväga transporter och därmed minska lastbilstransporterna radikalt. Vad blir beskedet till dem om vi höjer banavgifter och gör det dyrare att transportera varor på spår? Nej, man borde göra tvärtom. Man borde satsa , och det är det vi är överens om i det rödgröna gänget att satsa på spårburen trafik snarare än att försöka satsa på det alla vet måste minska, det vill säga de transporter som ökar klimatpåverkan. 7 (): Det är med stolthet och glädje jag går in i den här debatten. Det är en stark budget som alliansregeringen har presenterat på utgiftsområde 22, som det ju heter och som rör landets kommunikationer. Det är en bra budget med rejäla anslag för en förbättrad infrastruktur för alla områden och för alla delar av landet. budget satsades nästan inom områdena transportpolitik, elektroniska kommunikationer, IT och postsektorn. Innevarande år, 2008, har alltså lite mer än gått till byggande och underhåll av vägar och järnvägar. Redan det var en stor satsning, och betydligt större än den tidigare regeringens satsning på infrastrukturen närmare 1,2 miljarder mer. omfattar satsningarna på bättre kommunikationer i landet hela merparten, 39 915 miljoner, inom det transportpolitiska området, alltså vägar, järnvägar, sjöfart, luftfart och kollektivtrafik. IT eller kanske rättare sagt det lite vidare begreppet informationssamhället får 308 miljoner. För många människor i det här landet är nog särskilt regeringens satsningar med 7,6 miljarder på igångsättning och fullföljande av projekt i närtid, det vill säga , extra välkomna. Dessa anslag innebär ju att arbetet med att minska genomfartstrafiken i bland annat , och påbörjas och skyndas på genom att förbifarter anläggs. Det innebär vidare att E 18-infarten till byggs ut, att stora investeringar tidigareläggs på i både och och, inte minst, att hamn och även hamn får bättre vägförbindelser något som är oerhört betydelsefullt för vår export och import, för hela landets invånare och våra företag. Att hamn och även fortsättningsvis satsat och satsar hårt på och ökar antalet järnvägspendlar innebär inte att vägarna varken håller eller räcker till kapacitetsmässigt. Det är därför viktigt att se till att väginfrastrukturen håller måttet även på att lastbilar inte behöver ta vägen genom de mest tätbefolkade delarna och har möjlighet att ta sig till och från hamnen på smidigaste sätt så att inte nya konvulsioner skapas. Arbetet med att bygga en ytterligare älvförbindelse i säkerställs genom att erforderliga förberedelsearbeten påbörjas genast. Detta är absolut nödvändigt då de älvförbindelser som finns dels är otillräckliga, dels är i behov av reparation alternativt till och med rivning. Ja, det är ju så med att den nog inte håller mer än till. Dessutom kommer det att bli möjligt att öka tillgängligheten på det enskilda vägnätet. Som så många vet är detta viktigt för att stärka landsbygdens utvecklingskraft att förbättra det finmaskiga vägnätet. Alla bor ju inte, som man ibland kanske måste påminna om, i våra tre storstadsområden, eller fyra, hur man nu räknar. Detta om vägtrafiksatsningar. Jag går över till järnvägssidan. Ja, vi vet väl alla att den senare tidens kraftigt ökande reslust på tåg framför allt i och mellan storstadsområdena har lett till en hel del påfrestningar på såväl järnvägssystemet som människors tålamod. Fler och fler störningar, elkapacitetsbrist, förseningar och inställda avgångar har tyvärr blivit alltför vanliga och leder i längden till ett försämrat förtroende för tågtrafiken från människors sida och risk för minskad vilja att byta andra transportslag till tåg. Här tillförs nu medel bland annat till och för att förbättra förutsättningarna för goda transporter, för bättre underhåll och för bättre drift. Inom parentes kan nämnas att har både och fått tillskott, och resultaten av dessa satsningar bör nog snart komma. Här bör alla inklusive operatörerna ta sitt ansvar. Vidare kan nu viktiga kapacitetshöjande åtgärder i Bergslagen, i norra och längs också komma till stånd. Ytterligare någonting som jag tycker är viktigt är att det kommer att finnas förutsättningar för snabbare takt i arbetet med handikappanpassningen av våra järnvägsstationer något som länge funnits i den nationella banhållningsplanen. Allt detta och mer därtill samt det faktum att den tidigare regeringen efterlämnat stora hål i finansieringen av nödvändiga infrastrukturprojekt ligger till grund för att regeringen nu föreslagit att tillföra och för satsningar . välkomnar detta och det tror jag att svenska folket och de svenska företagen gör också. Det är intressant närmast fascinerande att titta på förslagen från den rödgröna nyinrättade så kallade samverkansoppositionen, eller vad ni nu vill kalla er. När det gäller närtidssatsningen vill Socialdemokraterna ha 3,3 miljarder större väg- och järnvägsnärtidssatsning än regeringen, och önskar sig 2,4 miljarder mer endast på järnvägssidan och Socialdemokraterna lite på både väg och järnväg men mest på järnvägssidan. Jag har fått höra här av att det också finns en motion med en satsning på ca 600 miljoner på kollektivtrafiksidan. Det var inte helt glasklart i motionen, så därför tog jag inte med det förrän jag fick denna upplysning från . När det gäller hela budgetramen för området Kommunikationer vill Socialdemokraterna ha 2 miljarder mer, nästan 14 miljarder mindre och 28 miljoner mindre än regeringens förslag. Med en stark dominans av Socialdemokraterna i en rödgrön samverkan kan vi konstatera att det innebär högre skatter, färre arbetstillfällen, lägre intäkter till statskassan, högre skatter igen och så är den onda cirkeln i gång igen. Med ett starkt vänsterinflytande, med 10 miljarder mindre till vägsektorn, innebär det mindre pengar till säkerhetsåtgärder på våra vägar, mycket sämre tillgänglighet för landsbygdens invånare och företag, betydande försämringar för de för landet så viktiga godstransporterna till och från våra hamnar och betydande osäkerhet för storstadsområdenas befolkningar när det gäller att ta sig till och från jobbet. Eller också betyder det en ny lånekarusell, med försämrade statsfinanser som omedelbar följd. Jag kan bara konstatera att dragkampen inom oppositionen fortgår medan enigheten i alliansregeringen är stor. Vi vill rusta upp förfallen infrastruktur, ta itu med och komma ifatt av tidigare regeringar uppbyggda underhållsberg, satsa på smarta lösningar för framtiden, bygga bort flaskhalsar, göra insatser där de gör bäst nytta, satsa för framtiden och bygga för att tillvarata alla transportslags effektivitet så att vi på bästa sätt utnyttjar dem alla och låter dem samverka och samarbeta och på så sätt tillvaratar möjligheterna till såväl konkurrenskraftig som hållbar utveckling i vårt land. Mina allianskolleger kommer att ta upp ytterligare aspekter av och delområden i detta betänkande. Vi har dessutom förmånen att ha infrastrukturminister som deltagare i denna debatt. Därför, herr talman, nöjer jag mig med detta och vill avsluta med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 8 () replik: Jag kan förstå dilemma med att snabbt hoppa in i debatten, detta med tanke på att hon sade att hon inte hade sett att vi vill satsa på kollektivtrafik. Jag kan tänka mig att det är det snabba inhoppet som har gjort att hon inte har läst vår motion 509. I den står det mycket tydligt att vi vill satsa 649 miljoner på just kollektivtrafiken.