prot · GV0955 · 2008-01-22 00:00:00 — avskrivs dessa summor, men det är ändå inte något särskilt trevligt mottagande i det nya land som man har fått rätten att stanna i. Detta måste alltså också ses över. Vi är bland de sämsta inom EU när det gäller att ge rätt till sjukvård, både för asylsökande och för gömda papperslösa personer. måste man inte jämföra sig med EU, men det är den referensram regeringen tycks ha i så många andra sammanhang. Vi ska inte diskutera detta i övrigt men varför inte också här jämföra sig med övriga EU-länder och försöka förbättra standarden på den svenska lagstiftningen och praktiken? Jag vill inte vara grälsjuk i allmänhet, men jag kan inte låta bli att säga detta eftersom ju är med i diskussionen och kan svara för sig själv sedan. Det här är en av de saker som och under den tidigare mandatperioden drev med stor tyngd och styrka, men inte tillräckligt för att Socialdemokraterna skulle gå med på det. har själv här i kammaren vid ett flertal tillfällen röstat emot precis det som vi nu diskuterar att få genomfört. Jag är glad om Socialdemokraterna börjar ändra uppfattning på den här punkten och andra i den här kategorin av frågor som rör asylsökande och gömda. Men det vore ännu hederligare av att säga att vi har ändrat uppfattning, vi hade en annan uppfattning tidigare och jag beklagar att Socialdemokraterna har stoppat detta tidigare. När det rör sekretessen vill jag säga: Ta det tillbaka och fundera! Det är klart att det måste vara liknande regler för skola och sjukvård. Den enda rimliga lösningen på det är att hitta ett sätt som gör att ingen riskerar att gripas, vare sig på sjukhus eller i skolan eller på väg dit eller därifrån. Det är den enda mänskliga ordningen om man i praktiken ska mena något med rätten till sjukvård och till skola. 20 (): Till och börja med vill jag säga att det är positivt att ministern lyssnar in och också kommer att titta vidare särskilt på sekretessbestämmelserna. Det finns två väldigt viktiga frågor som jag vill poängtera extra mycket förutom vikten av att faktiskt alla människor som blir sjuka här i landet ska få den vård de behöver, oavsett om man bor här eller inte. Det är viktigt att vi inte utsätter personalen för det svåra etiska dilemma det faktiskt innebär att sitta i landstingen med sviktande budgetar och spara pengar och spara pengar och ännu mer pengar, och det är omorganisationer etcetera. Man vet att en patient inte har rätt till vård, men man tycker själv att man ska ge den. Det får inte fastna på att det inte finns pengar för en person som faktiskt har behov av vård. De flesta läkare och sjuksköterskor vill ge vård till alla som behöver. Jag tror att det är en inbyggd reflex hos sjukvårdspersonalen: Jag vill ge den vård du behöver! Det ska inte fastna på pengar. Jag menar att man borde kunna ha en nationell pott som sjukhus eller landsting kan söka pengar ur när de har hamnat i den situationen att de inte kan få betalt den ordinarie vägen. Personalen ska inte behöva ringa till för att höra om de kan få betalt eller inte, utan det ska gå att göra detta på något helt annat sätt. Det gäller inte bara dem som är gömda. Det kan vara invandrare eller turister eller vem som helst som inte är EU-medborgare och som därför inte har rätt till vård här i landet men som behöver det och inte kan betala. Det är alltså inte bara de gömda utan även andra som behöver rätt till vård här i landet. 21 (): Orsaken till att jag är med i den här debatten är att jag var med på en väldigt intressant konferens i . Där tittade man lite närmare på lagstiftningen och konsekvenserna. Jag tycker att en diskussion om att helt och hållet jämställa asylsökandes rätt till vård med svenska medborgares är mycket större. Den diskussionen kan vi också ha. Men det jag ville påpeka här är: Hur fungerar lagstiftningen ? Det är uppenbarligen svårt att tolka vad akutvård egentligen innebär, och jag tog själv upp ett exempel med en kvinna som jag tyckte var i ett akut läge och i behov av akutvård, men där man har gjort tolkningen att det inte rörde sig om akutvård. När man nu ändå ser över dessa regler, vilket man uppenbarligen gör och ska räkna in mödrahälsovård, möjlighet till abort och att föda barn utan att patienten får en räkning på , tycker jag att man i det sammanhanget även kan passa på att titta på definitionen av akutvård och få in en del fall som jag tycker varit väldigt omänskliga. Jag tycker att det handlar om att så klart diskutera grundfrågan, asylsökandes rätt till vård över huvud taget, turisters och besökares rätt till vård och så vidare, men jag tycker även att det finns all anledning att diskutera den lagstiftning vi har och hur den tillämpas i praktiken. När det gäller hälsoundersökningar är det uppenbart att det finns ett intresse både från de asylsökande och från oss alla att de här hälsoundersökningarna verkligen genomförs, för smittspridningen har ju tagit fart. Det beror självklart inte bara på asylsökande. Det är inte ens de som är huvudorsaken till det. Men om man ska ha en vettig smittskyddslagstiftning som verkligen får en effekt måste den gälla alla på lika villkor. Det hoppas jag att man kan ta med i regeringens fortsatta arbete. 22 Socialminister (): ställde två frågor som jag uppfattade. Den ena handlade om tidsperspektivet, om jag vågade ange någon tid för när vi kan tänkas landa i en slutsats eller komma med något förslag till . Det tror jag att jag är klok nog att avstå från att göra . Men kan känna sig trygg med, i den mån han gör det, att jag har den uppfattning som jag har redogjort för. Jag kommer att arbeta för att den ska bli verklighet. När det gäller frågan om särlagstiftning, alltså om det ska vara en särskild lagstiftning eller om sådana här eventuella förändringar ska arbetas in i hälso- och sjukvårdslagen, kan jag naturligtvis förstå poängen symboliskt. finns det förstås för de personer som vi talar om en praktik som spelar en väldigt mycket större roll än symboliken när det just gäller hälso- och sjukvård. Jag är inte beredd att svara på den frågan. Det har beskrivits här hur många som är verksamma inom hälso- och sjukvården, alltså personal vid sidan av verksamheten eller inom ramen för den verksamhet som bedrivs runt om i vårt land, skapar en möjlighet för människor som behöver vård. Vi vet ju att det är svårt för många att faktiskt avgöra om det här ligger inom ramen för gällande lagstiftning eller om jag gör någonting som går utöver den. Det är en avvägning. Den andra avvägningen är: Vad borde jag göra när jag vet svaret på detta? Där vet vi att många, inte alla, hellre är mer generösa än vad lagen kanske säger att de ska vara. Det har naturligtvis många människor skäl att vara tacksamma för. Om vi ser ut över i övrigt, precis som förtjänstfullt understryker att vi bör göra, där vi har länder som är hyggligt lika , ser vi att vi i har en mer njugg lagstiftning än den som vi möter i många andra länder, länder som inte sällan har problem med många fler illegala flyktingar än vi har i vårt land men som ändå har valt att landa i en lagstiftning eller praxis som gör att de är mer generösa än vi i vårt eget land är. Det tycker jag att det finns skäl att titta på. Jag kan naturligtvis inte annat än instämma i att det är ett ganska tråkigt välkomnande som många får när det första beskedet, det första livstecknet från det svenska samhället, förutom att man har fått stanna kvar, är en räkning på en kostnad som man inte har några förutsättningar alls att betala. Det känns inte riktigt fint. Jag vill tacka för diskussionen så här långt, och jag tar med mig de här synpunkterna i det fortsatta beredningsarbete som pågår inom . 23 (): Jag får börja med att be om ursäkt. Jag trodde att det gällde en omprövning av hela inställningen till gömdas och asylsökandes sjukvård, inte bara en definition av vad akutsjukvård möjligen skulle kunna vara. Då kan man alltså än så länge uppfatta det som att Socialdemokraterna inte har omprövat sin inställning utan har kvar den ganska hårda inställning man har haft under sin tidigare regeringstid. Det är synd i så fall. Jag tror att man i det största av arbetarrörelsens partier ska fundera på vad det är för verklighet man skapar för människor med en sådan politik. Vi kommer att få möjlighet att ändra detta , vid ett regeringsskifte. Då kommer kraven att vara hårda på en socialdemokratisk regering att faktiskt också inse de papperslösas och gömdas behov av en . Till svaret från ministern. Det är ett lite märkligt läge. Å ena sidan instämmer i mycket av det som vi framför från och sida. Han tycker att mycket av det som vi har sagt och skrivit är rätt och riktigt. Å andra sidan är han inte riktigt beredd att säga något särskilt om när någonting kommer eller om det ens blir ett införlivande av asylsökandes och gömdas rättigheter i den vanliga hälso- och sjukvårdslagen eller om det blir en särlagstiftning. Det ska funka i praktiken, påstås det. Det är riktigt, men jag får ju värja mig här för att inte drabbas av uppfattningen att det rör sig om en regering som talar med två tungor, en mjukare tunga från sida som säger att det här är viktiga frågor, visst ska vi göra vad vi kan och jag kämpar i regeringen för detta. Den hårda tungan, som och använder sig av, talar till andra väljargrupper när de säger att papperslösa inte ska finnas i vårt land. De ska resa hem. De får skylla sig själva om de olagligen vistas i . På det viset försöker man nå bredare väljargrupper än vad man egentligen har möjlighet att göra om man bara framför en enda åsikt. Jag kan förstås inte göra annat än att hoppas och lita på att gör det han säger att han ska göra, driver den åsikt han säger sig ha. Men jag kan garantera att det inte är sista gången vi debatterar det här i kammaren. Skulle det en gång till märkas att sviker i en så här viktig fråga för flyktingarna kommer det att få diskuteras igen. 24 Socialminister (): säger att statsrådet här inte ens kan ge besked om hur lagen tekniskt ska utformas. Det är klart att skulle jag kunna göra det skulle nästan varje diskussion vara överflödig, . Men jag fortsätter gärna att diskutera den här frågan. tror jag inte att någon skulle ana att det var så precis, men jag kan förstås försäkra att det handlar om att vi har olika ingångar i den här frågan och att vi behöver lösa den inom regeringskretsen. Den övertygelse som jag har och som jag har haft i opposition för jag naturligtvis med mig också i regeringsställning. Vi behöver hitta praktiskt och tekniskt väl fungerande lösningar på väldigt svåra frågor, och jag ber att få återkomma till den här diskussionen i ett senare skede. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:256 om gömda barns rätt till skola 25 Utbildningsminister (): har ställt fyra frågor som framför allt gäller gömda barns skolgång. Jag vill inledningsvis säga att jag är positiv till att gömda barn ska ha rätt till skolgång. Det är viktigt att lever upp till krav om barnets rätt till utbildning. presenterades en utredning som föreslog att så kallade gömda barn ska ha rätt till utbildning i det svenska skolväsendet på huvudsakligen samma villkor som barn bosatta i . Med gömda barn menas då barn i familjer som håller sig undan beslut om utvisning eller avvisning. Utredningens betänkande ska skickas på remiss, och jag tycker det är viktigt att invänta remissinstansernas synpunkter innan jag uttalar mig i detalj om olika lösningar. har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att gömda barn ska garanteras rätten till skola i enlighet med . Jag kan här konstatera att uppdraget till utredningen av den förra regeringen formulerades på ett sätt som gör att flera grupper av barn inte omfattas av förslagen. Till exempel omfattas inte barn vars tidsbegränsade uppehållstillstånd löpt ut eller barn som vistas illegalt i landet helt utan myndigheternas vetskap. Jag vill därför låta se över möjligheten att även dessa barn omfattas av rätten till skolgång. Det krävs dock att utredningens betänkande först remitteras för att se om det finns flera frågor som en sådan kompletterande utredning bör titta på. har dessutom frågat vad jag avser att göra när det gäller olika praktiska lösningar. Hon har frågat vad jag avser att göra dels för att de gömda barnens skolgång inte ska innebära ett hot mot deras trygghet och säkerhet i skolan, dels för att kommunernas kostnader för de gömda barnens skolgång ska ingå i statens allmänna anslag till kommunerna. Detta är dock frågor där jag inte avser att ge några mer preciserade besked innan remissinstanserna har yttrat sig. sista fråga handlar om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att skolan ska kunna ta ett mer uppsökande ansvar för barn till asylsökande. Vi talar här alltså inte om gömda barn, utan barn som har rätt till utbildning i det offentliga skolväsendet. Enligt en särskild förordning har kommunerna en skyldighet att erbjuda dessa barn utbildning så fort som möjligt, dock senast efter ankomsten till . I förordningen uttrycks också att kommunen ska svara för att utbildningen för dessa barn kan komma till stånd. Mot den bakgrunden avser jag inte att ta initiativ till förändringar i den frågan. 26 (): Först vill jag tacka ministern för svaret. Jag är glad att ministern är positiv till att gömda barn får en skolgång och att vi följer . Det är en väldigt viktig fråga för oss i som vi har jobbat länge med. Vi har gjort det därför att vi vet att de barnen lever i en mycket svår situation. Att leva som barn i en gömd familj eller ibland kanske ensam som ungdom men inte vuxen innebär ett liv i osäkerhet och ofta rädsla. De ställs utanför samhället . De får inte tala om vem de är och varifrån de kommer. De kan inte ta hem kompisar. De kanske bor dåligt och byter bostad. De har dålig ekonomi. De vuxna som ska ge stöd mår också väldigt dåligt och har inte alltid förmågan att ge det stöd som man bör ge sina barn. I det läget kan skolan bli en verklig frizon för barnen. Det är ett ställe där de kan träffa andra och har en strukturerad dag. De får kompisar och lär sig något. Det är ett ställe som gör att de barn och ungdomar som lever gömda faktiskt överlever. Dessutom är det väldigt bra vare sig de kommer att stanna i eller hamnar i ett annat land att de har en skolgång och något att bygga vidare på som kan ge dem en framtid. Jag fick inspiration till interpellationen när jag var hos på deras heldag om att barn utan papper först och främst är barn. säger att det är väldigt vanligt att när man ser barn utan papper ser man utan papper först och barnet sedan. Det är som ministern sade viktigt att vi lever upp till , och där kommer barnet först och främst. Det gäller barn som vistas i . Därför är det också väldigt viktigt för oss i med de barn som utredningen inte har tagit upp. Det är de barn som inte har sökt asyl eller inte fått asyl men där föräldrarna ändå har stannat kvar. Det är barn som har blivit kvar efter att ha besökt anhöriga och som har kommit hit utan att söka asyl. har en hjälplinje och sajten utanpapper.nu. Den fick första året 230 telefonsamtal från barn och ungdomar själva men också från många personer runt omkring som ser barnets svåra situation. Det är väldigt många olika och svåra livsöden. Det kan ibland handla om barn som är papperslösa vart de än kommer. De har alltså inget hemland som tar emot dem. Jag tycker det är väldigt bra och viktigt att man ser över att också de barnen får rätt till skolgång. Det jag inte riktigt förstår är det ministern kallar för praktiska frågor. En av utredningens stora missar, förutom att dessa barn inte finns med, är att man inte säger att det ska vara förbud för polisen att gå in i skola eller förskola och hämta barn eller att följa efter barn och se var de hör hemma. Det gör att skolan inte blir den trygga plats som kan ge barnen utrymmet de behöver. Det kan också leda till att föräldrar inte vågar låta barn gå i skola som behöver gå i skolan. Det är rätten till att gå i skola vi talar om här och inte skolplikt. Det är inga praktiska frågor för oss. Ministern vill inte svara i sitt svar. Men i lördagsintervjun i Ekot säger ministern tydligt att kommunerna ska få pengar . Han säger också: Jag tycker att det är rimligt att säga att det är en skyddad zon där polisen inte får gå in och hämta barnen i skolan eller i anslutning till skolan. Hur stor den frizonen ska vara måste utredas. Är det svaret eller intervjun i Ekot som gäller? 27 (): Låt mig fortsätta där var tvungen att sluta. Vi hoppas förstås från sida att svaret är att man ska ge pengar till kommunerna så att de har möjlighet att också bekosta skolgången. Vi hoppas att ministern är intresserad av att hitta en lösning där man inte genom att barn går i skolan försöker att komma åt deras föräldrar, om vi uttrycker det så. Det förekommer i en del kommuner . När gömda barn genom undantag får rätt att gå i skolan finns det exempel på att polisen antingen går in i klassrummen eller väntar utanför skolan och följer barnen hem i hemlighet för att leta reda på deras föräldrar. Det är helt otillständigt. Det är inte barnen som är orsak till detta. Låt oss komma ihåg det. Oavsett vad man tycker om de vuxna personernas skäl att stanna i är det inte barnen som har fattat det beslutet. Deras möjligheter till en vettig vardag i och en bra framtid måste förstås kunna säkras. Utbildning är en viktig del av det. När det gäller pengarna är bakgrunden den att i budgetförhandlingar med Socialdemokraterna och så tidigt som fick igenom 50 miljoner för att det skulle finnas pengar för att ge gömdas och asylsökandes barn rätt till skolgång. De pengarna tar regeringen bort . Oron inte bara för oss i utan också för många politiker i andra partier ute i kommuner och landsting är att de som har börjat använda sig av möjligheten inte längre ska få det bekostat från staten. De behöver ett besked om vad inriktningen är. Vi ska inte ge oss in i teknikaliteter kring utformandet av statsbidragssystemet eller lagstiftningen av sekretesskäl eller annat. Men det vore vettigt att ändå kunna ge en inriktning från ministerns sida här likaväl som i lördagsintervjun i radion. Jag tror att man ska vara väldigt välkomnande, precis som uttryckte här, och säga att det är bra. Det är utmärkt av regeringen att komma med det förslaget. vet att det inte ofta jag säger det till honom. Det är inget nytt förslag. Det var som jag nämnde ett förslag som redan den förra majoriteten i praktiken tog fram. Men kommer man nu fram med en verklig lagstiftning som löser de praktiska problemen och ser till att kostnaderna täcks är det ett steg framåt, och det ska regeringen i så fall ha beröm för. Men då vill det till att man också hamnar där och att det går ganska fort. Lagstiftningen ska inte hetsas fram. Men man ska ändå försöka att använda tiden effektivt. Det problem vi ser är att människor känner sig rädda för att använda de frivilliga möjligheterna som finns för barnen att gå i skolan. Dessutom finns barn som går utan att ha rätt till skolgång och mår sämre av detta. Det brådskar, , och det brådskar ganska mycket. Vi hoppas att det blir en bra lagstiftning och att den kommer fram så fort som möjligt. 28 (): Det finns en fras som jag har hört uttalas väldigt av folkpartistiska ledamöter i olika församlingar. Det är att alla barn har rätt att lära sig läsa. Jag antar att ni menar att det gäller alla barn och inte bara svenska barn. Än så länge har det varit upp till kommunerna själva att ordna med skolgång för gömda barn. Man har fattat ett sådant beslut i fullmäktige eller i en nämnd eller en rektor själv har fattat beslutet. Då har det varit möjligt att låta barnen gå i skolan. Jag har tidigare talat om asylkommittén i mitt hemlän. Jag är väldigt glad att jag bor där jag bor. Människor är väldigt solidariska, och det särskilt när det gäller barn. Det finns ingenting som kan få Gävleborna att gå man ur huse som de gånger barn i kommunen har varit utvisningshotade. Jag är glad och stolt över att jag kommer därifrån när det gäller det. Precis om talade om anslogs det medel under förra mandatperioden just för de gömda barnen. Det är många kommuner som redan har tillåtit att barnen ska få gå i skolan, men man har gjort det inom befintlig ram. De här pengarna var naturligtvis ett välkommet tillskott, eftersom alla har problem med ekonomin. , eller kanske , jag minns inte när, kom det ett pressmeddelande där vi fick uppfattningen att barnen ska få rätt till skolgång men att det är så att polisen kan komma och hämta dem och söka dem i skolan. Vi blev glada över att barnen skulle få gå i skolan och att det skulle komma ett sådant förslag. Sedan har vi förstått att det inte var riktigt så positivt som vi trodde. Jag hoppas att man kommer till ett beslut . Det beslutet bör i rimlighetens namn också innebära att polisen inte ska ha möjlighet att eftersöka barn i skolan. Det är precis som med den förra interpellationsdebatten, där jag tog upp sjukvårdspersonalens situation och deras etiska dilemma. Om polisen kommer till skolan har vi både lärarkåren och barnen att ta hänsyn till. Det är ett oerhört trauma, inte bara för det barn som blir hämtat utan också för alla de andra barnen som går i skolan och som är kompisar med den som hämtas. Det är ett trauma för läraren, som ser en av sina elever hämtas av polis för att föras bort till ett annat land. Som tidigare sade är det inte barnens fel att föräldrarna har valt att fly eller att gömma sig. Alla barn måste behandlas likvärdigt i det här landet, och alla barn har rätt att lära sig läsa. Det håller jag med om. undrade om det är svaret här som gäller eller om det är den information vi fick det vill säga att det nu skulle bli en rätt för de gömda barnen att få gå i skolan som gäller. Jag är lika nyfiken som övriga här i församlingen på svaret på den frågan. 29 Utbildningsminister (): Tack för de här inläggen, som ju alla pekar i samma riktning som regeringen. Jag förstod dock inte sista fråga. Det står ju klart och tydligt i mitt interpellationssvar att vi är för att gömda flyktingbarn ska få gå i skolan. Det finns det ingen tvekan om. Det pressmeddelande du såg måste ha varit när utredningen lade fram sitt slutbetänkande. Utredaren var också för detta, men sade att man inte tyckte att det behövdes någon juridisk frizon där särskilda restriktioner gäller för polisen. Det är helt korrekt att jag i en intervju öppnade för att det inte är självklart att man på den punkten ska följa utredningens förslag. Vi har heller inte satt ned foten i någon annan riktning, men jag förstår naturligtvis alla de problem som finns med detta. Det handlar om att skapa trygghet så att föräldrarna vågar skicka sina barn till skolan. Om det innebär att man blir upptäckt och utvisad vågar man väl inte skicka barnen till skolan, antar jag. Jag inser helt den problematiken. Även om jag inte riktigt sätter ned foten och säger hur vi slutligen landar i detta förstår nog frågeställarna vartåt det lutar. Precis som ni har sagt i era inlägg handlar detta både om barnens rätt till utbildning, som väl är det grundläggande, och om den situation som vi sätter skolväsendets personal och chefer i. De får ta hela ansvaret för dessa moraliska och juridiska dilemman som statsmakterna abdikerar från och överlåter åt dem. Det är fegt av oss. Vi ska ta ansvaret att tala om vad som ska gälla. Det är ytterligare ett skäl för att ha en lagstiftning på plats, egentligen oavsett vad den innehåller. Det är ju vi som ska besluta. Men dessutom ska lagen innehålla en rätt till skolgång enligt . När man talar om ekonomiska åtaganden finns det precis som sade många olika tekniska sätt att lösa det. Hur man löser frågan om ersättning till den enskilda skolan har delvis att göra med hur man löser registreringen av eleverna, om det ska vara någon sådan eller inte. Som var och en förstår väcks det rader av frågor som har med dessa barn att göra. Det gör det svårare att säga hur det ska vara än när det gäller vanliga skolbarn.