prot · GV09141 · 2008-09-11 00:00:00 — När går in i , eller attackerar en grupp i det egna landet, undrar jag: Är inte också det ett brott mot folkrätten? Jag menar att det är det. Vi har sett många sådana fall genom historien. Jag tänker särskilt på ett fall som vi alla tar starkt avstånd från, nämligen det som gjorde mot kurderna i Halabja. Det finns många sådana fall där landets ledare eller regering bestämt sig för att attackera en del av det egna landet eller av en befolkningsgrupp. Det är också ett brott mot folkrätten. I många fall kallas det för folkmord eller brott mot mänskligheten. En diskussion om detta har förts mellan UD och och kunnat läsas i . Här talas mycket om att ge ett starkt stöd till , och det ges signaler om en öppning till en ny och närmare relation mellan och . Därefter lämnar man över det hela genom att säga ungefär: Om vill fortsätta att tala med oss är det ju trevligt. Jag tycker att det är viktigt att vi har en dialog med båda parter. Hur ska vi få situationen att reda ut sig om vi tar så stark ställning för och emot? Det är viktigt att vi har en bra relation både med och med . 28 (): Jag förmodar att detta är mitt sista anförande under detta . I denna talarstol har, som jag sade vid ett annat tillfälle då vi höll till i andrakammarsalen, politiska giganter som och stått. I denna talarstol stod också för och talade något vingligt, men i alla fall. Jag var själv närvarande. Det symboliserar på något sätt att befann sig i en lovande demokratisk utveckling sista år. Den lilla sång jag erinrar mig i detta sammanhang sjungs på melodin till . Den kan också sjungas fyrstämmigt, vilket jag tänkte bespara talmannen. Den går så här: Björnen sover, björnen sover i sitt lugna bo. Han är inte farlig, bara man är varlig. Men man kan dock, men man kan dock honom aldrig tro. Det är lite av en sammanfattning av den situation vi befinner oss i när det gäller vårt förhållande till . Det var glädjande att höra att som utrikesminister skulle träffa andra ledare, som kanske inte är så stora ledare som de formella ledarna i det nuvarande . Det är väldigt viktigt att vi i den långsiktiga dialogen har kontakt med olika delar av det ryska samhället. Det är inte minst viktigt att träffa många kvinnoorganisationer, för synen på kvinnor i är mycket annorlunda jämfört med den vi har i dagens . Finns det någonting som är farligt i denna värld, herr talman, är det en trängd nationalism. Det är den vi ser det fula anletet av tränga fram i dagens . Jag hoppas att vi kommer att få se en bättre demokratisk utveckling i än vi har gjort . 29 Utrikesminister (): Jag får framföra ett speciellt tack till för hans försök att tonsätta delar av säkerhetspolitiken på ett sätt som måste betraktas som relativt innovativt. Jag är måhända bättre på säkerhetspolitik än på tonsättning, ska dock sägas i detta sammanhang. och jag är väl inte så rasande osams i denna del; det finns väl ingen anledning till det. säger att vi inte får skapa intrycket av att ingenting har förändrats. Det håller jag alldeles med om. Det är därför jag, med viss upprepning, redovisar de två strategiska observationerna. Tittar man på vad de innebär ser man att de har betydande säkerhetspolitiska implikationer. Det finns anledning att reflektera över de säkerhetspolitiska implikationerna i det vidare europeiska perspektivet och därefter återkomma till de mer konkreta slutsatserna för både svensk och europeisk del. En sak är det som jag sade, och det var bara ett i detta sammanhang relativt vänligt råd till oppositionen Socialdemokraterna och är den aktuella konstellationen har jag förstått om att när ni lägger er alternativa budget inte upprepa tidigare krav på relativt dramatiska neddragningar av den svenska försvarsbudgeten. Jag tror inte att det är klokt i detta läge vare sig utrikespolitiskt eller inrikespolitiskt. Det övriga som sade har jag åtminstone till stora delar inga större svårigheter med. Vi arbetar inte bara med . Vi arbetar nu med att fördjupa samverkan med och . Självfallet är med i detta. Det handlar framför allt om försvarspolitik. Men det är klart att det har sina säkerhetspolitiska accenter. Det gäller också i övrigt i det här sammanhanget. Jag tror också att vi kommer att ha anledning att med lite större allvar diskutera möjligheten att fördjupa det säkerhetspolitiska samarbetet i i dess helhet. I detta ingår också ett samarbete med Natoalliansen på det sätt vi bedriver det, i olika typer av internationella operationer. Jag ställer inte upp på vad säger, att vi som nation skulle sluta oss bara i vårt eget skal och säga nej till att delta i internationella fredsoperationer ledda av FN, EU eller Nato. Det är en viktig del av säkerhetspolitiska profil att vi är en nation som är beredd att ta ett konkret säkerhetspolitiskt ansvar också utanför våra egna gränser i internationella fredsoperationer. Jag hann inte med så mycket om , folkrätten och de olika professorerna. Det tillhör närmast rutinen att det så fort någonting har folkrättsliga implikationer stiger fram ett antal olika folkrättsliga professorer och demonstrerar att folkrätten alldeles uppenbart har en flexibilitet som ibland framstår som lite väl kraftig från min utgångspunkt. Fullt så flexibel är väl inte folkrätten. Nationer har rätt att göra dumheter inom sina gränser. Men man har inte rätt att angripa över gränserna. Det är, om jag förenklar det hela, en rätt viktig princip. Skyddet för minoriteter är en nationell angelägenhet. Vi kan ha internationella instrument, till exempel europeiska, som ska hjälpa till med detta. Men inget land har rätt att med förevändningen att skydda den ena eller den andra angripa ett annat land militärt eller skicka sin armé över den statens gränser. Det borde vi ha lärt oss med viss tydlighet av den europeiska historien. Gränser kan förändras i , men bara genom överenskommelser och med fredliga medel. Det är en central del i slutakten från . När jag nämner de här sakerna, som är rätt okontroversiella som folkrätt, överlåter jag åt individen att bedöma om det som har inträffat i är ett övergrepp från rysk sida eller inte. Man får vara väldigt mycket professor, höll jag på att säga, för att inte inse att detta är övergrepp mot centrala delar av folkrätten. 30 (): När det gäller utlandsoperationer använder jag begreppet ett nedtonat engagemang, inte avskaffande. Vi måste vara beredda att vara med i olika FN-operationer. Vi måste kanske också vara beredda att vara med i en del annat. Men man måste värdera hur långt man kan gå och hur mycket man har råd med samt förhållandet till det övriga försvaret i och dess behov. Den balansen tycker jag att det är dags att ta en allvarlig diskussion om. Det kan vara så att vi ska tona ned ambitionerna på det här området inte avskaffa, men tona ned och överföra pengar till den inhemska försvarsorganisationen och göra en del omdisponeringar där. Det tycker jag är viktigt att säga. Det jag däremot definitivt har sagt nej till är Natomedlemskap, bland annat av det skäl jag angav, att det kommer att leda till en oerhört tillspetsad situation i vårt närområde, framför allt i . Känslan av inringning hos den ryska sidan kommer att öka, och därmed kommer också risken för incidenter och olika negativa händelser att öka. Det är ett av flera skäl till att säga nej till Nato. Men det är inte detsamma som att säga nej till att delta i internationellt samarbete. Jag ville bara ha det här sagt för att klara ut en del viktiga nyanser i förhållande till utrikesministerns slutsatser. När det gäller är det bara att konstatera att det var omdömeslöst av och att angripa . Så är det! Men det försvarar inte den ryska insatsen, det ryska angreppet på . Inte på något sätt! Däremot bekräftar det den bild som vi försökte ge och som ÖB också var inne på, men som regeringen då inte ville ta till sig: att det är en upptrappning på många sätt som förändrar situationen. Jag tackar för debatten. Vi får nog anledning att återkomma i ärendet. 31 Utrikesminister (): Jag får korrigera mig. ville ha ett nedtonat engagemang när det gäller medverkan i internationella fredsoperationer. Jag är skeptisk även till det. Det är inte bara därför att jag är mån om att vi ska kunna bidra på den vida internationella scenen, utan också för att jag är övertygad om att om vårt land skulle utsättas för ett allvarligare militärt hot kommer varje form av seriöst försvar av också att vara multinationellt. Därmed måste vi skaffa oss mångsidigt användbara stridskrafter som har förmågan att delta i multinationella operationer. Det kan vara fredsoperationer långt borta eller försvaret mycket nära. Skillnaden är inte så stor, och det måste vi inse. Den är mycket mindre. Det kommer inte att vara en övergång mellan det ena och det andra. Det är inte den stora skillnaden mellan de blå hjälmarna ute i öknen som det var en gång i världen med FN-operationer och ett förrådsställt ganska mossigt försvar i ladorna i övre . Det kommer att vara samma förband i multinationella operationer för det ena som för det andra, och de förband vi har kommer att ge bidrag i bägge dessa hänseenden. Till slut vill jag säga något om vad det är som har förändrats i förhållande till det vi diskuterade . Jag ser ingen förändring i den bedömning som vi då gjorde av rysk militär kapacitet. Sådana saker förändras långsamt och långsiktigt, och vi får se om det blir några dramatiska förändringar i den delen. Vad som har förändrats är de två saker som jag nämnde. Tröskeln för rysk användning av militärt våld i närområdet har uppenbarligen sänkts, och har öppnat gränsfrågor i etniskt komplicerade områden i sin egen del av världen. Bägge dessa slutsatser har säkerhetspolitiska konsekvenser för hela det europeiska området. Vi ska diskutera vidare vad detta konkret ska innebära för svensk del. Överläggningen är härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2007/08:841 om anställningsvillkor för våra utlandsanställda 32 Utrikesminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att byta US-dollar mot en stabilare valuta för framtida utbetalningar till våra utlandsmyndigheter, att ta initiativ till en översyn av de lokalanställdas arbets- och lönevillkor i syfte att få dem att överensstämma bättre med de arbetsrättsliga regelverk vi har på arbetsmarknaden i samt att verka för att de utlandsanställdas löner valutasäkras. Betydelsen av att de offentliga myndigheterna föregår med gott exempel vad gäller arbetstagares rättigheter understryks. Av drygt hundra utlandsmyndigheter tilldelas sin budget i US-dollar, i euro och i annan lokal valuta. UD:s strävan är att använda den lokala valutan som budgetvaluta när så är möjligt med tanke på den ekonomiska situationen i värdlandet. I de fall den lokala valutan inte är konvertibel eller rimligt stabil används US-dollar eller euro som budgetvaluta; vilken av dessa båda valutor som väljs beror på hur pass gångbar den är på den lokala marknaden. Vid budgetering och uppföljning tar UD hänsyn till valutakursförändringar som påverkar utlandsmyndigheternas budgetar. Vid valutakursförändringar justeras alltså alltid utlandsmyndigheternas budget. Svaret på första och tredje fråga är nekande, vilket jag anser mig ha motiverat med det jag nu har sagt. Vad gäller frågan om villkoren för de lokalanställda vill jag anföra följande. Grunden för anställningsvillkoren måste alltid vara verksamhetslandets lag utom när det gäller lokalanställda som är svenska medborgare. För de lokalanställda som är svenska medborgare gäller svensk lag, och villkoren regleras genom kollektivavtal med viss lokal anpassning. Men för den stora gruppen lokalanställda måste vi följa respektive lands lag. På grund av detta, och eftersom förhållandena är mycket olika runt om i världen, går det inte att ha en enhetlig reglering som omfattar samtliga lokalanställda. Anställningsvillkoren måste anpassas till vad som gäller lokalt. Varje utlandsmyndighet ska samråda med lokal arbetsrättslig expertis för att se till att de anställningsvillkor myndigheten erbjuder uppfyller landets krav. Vi kan i princip ha en mer generös praxis än vad tillämpningen av enbart lokala bestämmelser leder till, och detta förekommer också. En blandning av regler och praxis mellan det svenska och det lokala är dock svårhanterlig, och det finns exempel på att sådana blandningar har gett upphov till besvärliga juridiska komplikationer. Det finns normer för hur löner ska sättas för utlandsmyndigheternas lokalanställda. De lokalanställda ska ha lokal marknadslön som är individuellt bestämd och differentierad. Lönenivåerna i anställningslandet fastställs på basis av lönestatistik från det internationella konsultföretaget , Employment Conditions Abroad. ECA-materialet är inte alltid till fyllest. Utlandsmyndigheterna bör därför vid behov komplettera uppgifterna från ECA med egna lokala marknadsundersökningar. Generellt sett är de regler som finns adekvata i förhållande till de förutsättningar som gäller, och det är för dagen inte aktuellt att initiera några ändringar. Jag vill avslutningsvis peka på att i många länder är arbetstagarnas ställning mycket stark. Det är ingalunda så att anställningstryggheten alltid är sämre än i , som antyder. Om de anställdas ställning inte skulle vara så stark enligt lokala regler, är det inte så att vi utnyttjar systemet till nackdel för den lokalanställde. Vi vill vara goda arbetsgivare och iaktta vad som är brukligt bland goda lokala arbetsgivare. Vi kan också tillämpa svensk praxis om den inte kommer i konflikt med lokala bestämmelser. 33 (): Vi rör oss verkligen från den stora nivån till den verkligt lilla. Jag vill börja med att tacka för svaret. Jag vill också förklara för utrikesministern att jag är fullt medveten om att det finns länder där arbetsrätten är starkare än i . Jag hör inte till den kategori som tror att vi alltid är bäst på allt. Interpellationen utgår från de villkor som jag har kunnat läsa mig till i den dokumentation som finns tillgänglig och där de som inte är svenska medborgare är uteslutna. Deras arbetsrättsliga skydd är på så sätt höljt i dunkel för oss om vi inte går in på varje enskilt land för sig. Utrikesministern menar att vi för den gruppen måste följa landets lag. Att vi kan vara bättre om vi vill kommer i slutet av svaret. Jag menar att vi mycket väl kan ha bättre villkor än landets lag och att villkor som är sämre än de som gäller för svenska medborgare på samma arbetsplats för ungefär samma arbetsuppgift inte ska få förekomma. Med det klarläggandet kanske vi kan gå in på själva interpellationen som handlar om de villkor som våra lokalanställda i utlandet har och på vilket sätt de påverkats av bland annat dollarraset. Jag har i samtal med ambassadörer, utsända diplomater och lokalanställda både svenska medborgare och andra förstått att det i huvudsak är de lokalanställda som har drabbats hårdast med en ny ekonomi på ambassaderna. Den uppfattning jag har fått är, trots utrikesministerns bedyranden att kompensation ges för valutakursändringar, att ambassader som får sin ersättning i dollar upplever att de har en sämre ekonomi. De har därmed också svårigheter att i förhandlingarna med de lokalanställda om deras löner kunna ge de löneökningar som skulle behövas. I länder där inflationen är hög har de lokalanställda, både svenskar och andra, förlorat en stor del av sin reella lön. Risken är därför att vi förlorar mycket kompetent personal. Om den sämre ekonomin inte beror på dollarkursen vore det bra om utrikesministern förklarade vad den beror på. När ambassader får fler uppgifter att hantera som de får mindre resurser går ekvationen inte alltid ihop. Hur ska ambassaden kunna göra mer med färre anställda i personalen? Ett sätt att spara är ofta att man drar ned på personal. Frågan har också uppmärksammats i medierna . Jag är inte ensam om att reagera på den här situationen. fick jag ett brev från en lokalanställd som jag har ställt frågor till. Han skriver bland annat att han i och för sig fått en löneökning efter de individuella förhandlingarna. Han uppskattar att det förs samtal med personal både individuellt och i grupp för att förklara UD:s och ambassadens lönepolitik. Men han påpekar särskilt att argentinsk inflation eftersom det i det här fallet handlar om är ett okänt fenomen för nordborna. Det är helt otänkbart att en persons lön skulle skäras ned med . Budskapet han vill framföra är att ambassaden helt enkelt inte hinner kompensera för en sådan lönesänkning. Ett hyreskontrakt tecknas . Flyttar man innan förlorar man den handpenning man en gång betalade. Det är en månadshyra som man lämnade som garanti. Alla andra levnadsomkostnader höjs naturligtvis också. Om det i stället från skulle avsättas samma belopp i kronor för att betala de lokalanställdas löner skulle en del av inflationseffekten motverkas, eftersom inflationen här är betydligt lägre. Han visar på ett exempel med hur många argentinska peso man kan köpa för och hur skillnaden har varit bara . Den fråga jag fortfarande vill ställa till utrikesministern är: Hur ska vi komma till rätta med situationen om det inte är dollarkursen som är boven i dramat? 34 Utrikesminister (): Det är vad jag kallar en god fråga. Det framgår både av mitt relativt utförliga svar och av uppföljningsfråga att detta är komplex materia. Jag tror inte att det finns några enkla lösningar. Om vi ska återknyta till tidigare debatter skulle jag kunna säga att detta är ett strålande argument för att vi ska ha gemensam valuta. Då skulle vi slippa eländet med valutor som cirkulerar upp och ned. Men det finns inga realistiska förutsättningar för detta på global basis, så vi kan glömma det. Man kan självfallet också göra anmärkningen att en stor del av de problem som vi har diskuterat har varit relaterade till dollarfallet. Men jag skulle tro att sedan interpellationen lämnades in har dollarn gått upp med , vilket innebär att en del av dem som har klagat våldsamt nu har anledning att dämpa just den delen av klagomålen. Det blev ju plötsligt mer. Jag säger inte att detta är idealiskt, för det visar bara vilka problem man har när växelkurserna fluktuerar så mycket. Vi har dessutom det problem som var inne på, det vill säga att inflationen kan vara väsentligt högre i andra länder. Jag har förstått eller jag tror åtminstone att jag har förstått att det också finns skillnader mellan det sätt vi har att mäta inflationen på i de olika avtalen och det sätt på vilket inflationen kanske upplevs av dem som är lokalanställda. Det enda jag vill säga är: Tack för interpellationen! Jag tror att både frågan och svaret har visat komplexiteten. Vi gör så gott vi kan på UD för att åstadkomma ett system som är någorlunda rimligt utifrån de lokala omständigheter som råder. Låt mig också säga att det även finns en mer övergripande ekonomisk frågeställning vad gäller utrikesförvaltningen som var inne på lite grann. Det har att göra med att vi har haft en utrikesförvaltning som har gått med rätt betydande underskott. Vi har ett åtagande att få vår ekonomi i balans till utgången av . Vi tycker att det är rimligt. Vi ska klara en utrikesförvaltning inom en ram på med i storleksordningen 2 400 anställda inkluderande i storleksordningen 1 000 lokalanställda. Det ska vara möjligt. När vi väl har visat att vi kan klara det hoppas jag att vi kan komma i gång med ett mer långsiktigt arbete och att också förstärka och förbättra utrikesförvaltningen i de avseenden det är nödvändigt. I det hänseendet tror jag att vi kommer att vara mer beroende av lokalanställda än vad som har varit fallet. I det sammanhanget är det viktigt att vi finner former för de lokalanställdas ersättningar som upplevs som relativt rimliga av alla detta sagt med stor respekt för de svårigheter som föreligger i en värld med starkt varierande valutakurser. Kronan är just nu på väg ned, och dollarn går upp för ögonblicket. Det handlar också om inflation som ser olika ut i olika delar av världen. 35 (): Det handlar om dollarraset eller om euron, som ju har varit en stabilare valuta . När jag har pratat med ambassaderna har jag på de ambassader där man får betalt i euro inte hört samma oro över den ekonomiska situationen som på de ambassader där man får betalt i dollar. Även om dollarn nu har stigit lite grann har ju förhandlingarna redan genomförts. Då sätter man en lön i lokal valuta, vilket innebär att ambassaderna annars egentligen skulle ha haft mer att röra sig mer om dollarn nu har stigit. Jag vet inte när själva valutasäkringen på ambassaderna sker om det är ett visst datum eller när det nu är. Men om de redan har fått sig en viss summa tilldelad och dollarn sedan stiger har de ju redan fått den summan och inte överskottet. Det är ett konstigt resonemang. Detta kommer förmodligen inte de lokalanställda till del. Jag är oroad över att vi förlorar den kompetens som vi har ute på våra ambassader och som de lokalanställda besitter. De är kontinuiteten på våra ambassader. Det är de som är där . Många av dem är svenska medborgare men bosatta i utlandet. Andra kan vara personer som har bott i och som sedan flyttar tillbaka. De står för kontinuiteten, medan de som vi skickar ut både ambassadörer och andra utsända diplomater är där och sedan åker tillbaka. De har i många fall inte alls språket på samma sätt som de lokalanställda etcetera. Det är oerhört viktigt att vi inte förlorar den kompetens vi har hos våra lokalanställda. När jag tittade på de andra avtalen hittade jag några som är och andra som är ännu äldre. Det är viktigt att vi ser över de olika avtalen. Det handlar om pensionsrätt, rätten att stanna hemma med barn och sådana saker. Jag tycker att vi ska försöka hitta modeller där de lokalanställda också får ta del av de fördelar som det i vissa fall kan innebära att falla under den svenska lagstiftningen. Det är också ett sätt att få människor att vilja stanna på våra ambassader. Det är någonting som man naturligtvis ska göra tillsammans med facken och andra organisationer. Så kan man komma till rätta med nya avtal som är lite mer dagsaktuella än dem som vi har sett tidigare. Jag ser i alla fall att utrikesministern uppmärksammar frågan. Men när det gäller underskotten och en budget i balans får ministern kanske vara lite tuffare mot finansen och få till lite mer pengar till utrikesförvaltningen så att vi kan ha våra ambassader utan att bekosta dem med biståndsmedel, vilket nu är på tapeten. 36 Utrikesminister (): och jag har nog gjort exakt samma observationer när vi i olika egenskaper, och ibland i samma egenskap, har haft anledning att ta kontakt med de svenska myndigheterna utomlands: De lokalanställda är en viktig resurs. De är som sagt viktiga när det gäller kontinuiteten; många är där . Men vi ska inte heller bortse från den kompetens som de tillför. Det ligger delvis i kontinuiteten, och det kan ligga i språket. Det kan även ligga i den lokala anknytningen. Därför är det viktigt att vi uppnår system som uppfattas som rimliga. Det här är komplicerat. Med tillåtelse höll jag på att säga ska jag tala med utrikesutskottets ordförande och föreslå att de som verkligen kan detaljerna i detta kommer till utskottet och gör en föredragning för dess ledamöter. Då kan vi få en diskussion där. Jag tror att det kommer att uppskattas icke minst av de lokalanställda att vi visar det engagemanget för deras olika villkor. När jag har funderat lite på den långsiktiga utvecklingen av utrikesförvaltningen och har tittat lite på vad som har skett i andra länder som genomgår mer eller mindre omfattande förändringsprocesser i sina utrikesförvaltningar finner jag att man i vissa av dessa länder har ett större beroende av lokalanställda än vad klassiskt har. Det finns betydande fördelar med detta. När vi nu diskuterar de lokalanställdas villkor är det en diskussion som vi har anledning att föra med visst allvar också i ljuset av det perspektivet. Jag kan inte undgå att avsluta debatten genom att instämma i de lovord för den stabilitet som euron har gett som gav uttryck för. 37 (): Jag talade om euron som valuta för att betala våra ambassader.