prot · GW0951 · 2008-12-17 00:00:00 — När det gäller den förvirrade politik majoriteten står för kan man gå vidare och titta på arbetslöshetsersättningen. Här påstår ett antal talare från den borgerliga majoriteten att det finns forskning som säger att sänkt a-kassa ger fler jobb. Det säger man, och det har man också kunnat läsa i de olika propositioner som regeringen har lagt fram under de här två åren där man sakta men säkert har malt ned den framgångsrika arbetslöshetsförsäkring som vi har haft i det här landet. Detta gör man för att forskningen säger att sänkt a-kassa ger fler jobb. Men om man nu trodde på sitt eget påstående, varför sänker man då inte ersättningen i arbetslöshetskassan nu i en lågkonjunktur? Det skulle ju vara det enda rimliga sättet att följa upp den insikt som den så kallade forskningen har gett den borgerliga majoriteten. Det enda rimliga skulle i så fall ha varit att i högkonjunkturen höja a-kassan för att dämpa inflationen och i lågkonjunkturen sänka den. Det hade varit ett rimligt sätt att agera, eftersom det då skulle skapa fler jobb. När kommer era förslag om att sänka a-kassan för att skapa fler jobb? Ni säger att ni har en lösning på problemet, men ni använder den inte. Inte heller här gör ni någonting. I och för sig kan det vara tur, eftersom det är en total missuppfattning, okunskap och förvirring som leder fram till ett sådant påstående. Men det borde rimligen, om ni trodde på era egna idéer, leda till att ni sänkte a-kasseersättningen. För att bidra ytterligare till den förvirring som er politik skapar går ni omkring och säger att ni är glada över att arbetsmarknadens parter har tecknat tilläggsförsäkringar som höjer ersättningen i a-kassan. Hur kan ni vara glada över det om ni hävdar att er politik att sänka a-kasseersättningen beror på en insikt om att arbetsmarknadspolitiken fungerar på det sättet att en sänkt ersättning ger fler jobb? Hur kan ni då applådera tilläggsförsäkringar som höjer ersättningen i a-kassan? Det är en total förvirring och okunskap och inger en fullständig förtvivlans modlöshet hos de människor som drabbas: har vi en regering som inte förstår sin egen politik. Hur ska människor ute i landet kunna känna någon som helst tilltro till någonting när man har en regering och en riksdagsmajoritet som 1.inte ser att det finns en kris utan beskriver läget som att det är solsken och att det finns en miljon nya jobb, 2.kommer med fullständigt motsägelsefulla beskrivningar av sin egen arbetsmarknadspolitik? Ni sänker a-kassan för att det ska ge fler jobb, och ni applåderar tilläggsförsäkringar som ska höja ersättningen. Ni går till och med ut och kritiserar Metall för att de inte har bildat den här typen av tilläggsförsäkringar som höjer ersättningen. Det ska bli väldigt spännande att få en förklaring från den borgerliga majoriteten till hur det totalt motsägelsefulla resonemanget går ihop. Det skulle vara intressant att få höra en förklaring till att man ena dagen vill ha en sänkt ersättning och applåderar en höjd ersättning. Jag kan inte tänka mig att forskningen någonstans, inte ens den forskning som hävdar att den sänkta a-kasseersättningen ger fler jobb, menar att det är själva finansieringsformen som är poängen, utan det är naturligtvis ersättningsnivån i förhållande till lönenivån som i så fall är poängen. Hur en eventuell försäkring finansieras, om den finansieras via medlemskap i en fackförening, med en privat försäkring eller genom en gemensam försäkring i en arbetslöshetsförsäkring har naturligtvis ingen som helst arbetsmarknadspolitisk effekt. Jag ser fram emot att få en förklaring på detta, för man kan inte säga si ena dagen och så och begära att det ska skapa förtroende. För mig som politisk motståndare kan det möjligen vara lite lustigt att höra den typen av resonemang, men där ute i verkligheten är det inte roligt. Folk har inte kul . Folk är oroliga för sin framtid, och då kan man hålla sig för skratt även om det här är ett mycket märkligt och möjligen lite lustigt sätt att resonera. Det var bara en liten reflektion på de inlägg som har varit . Den globala ekonomin ökar på ett dramatiskt sätt behovet av omställningstrygghet i arbetslivet. Med starka och trygga försäkringar och avtal ökar viljan att vara flexibel och gå omvärldens krav på omställning och förnyelse till mötes. Med svaga trygghetssystem blir människor rädda för förändring. Utvecklingskraften i ekonomin bromsas upp och en stark arbetslöshetsförsäkring som ger fler inkomsttrygghet vid ofrivillig arbetslöshet blir viktigare för omställningsförmåga. En svag a-kassa ger inte fler jobb, bara ökad otrygghet och fastlåsta positioner. ska ligga i topp när det gäller kunskap, kompetens och produktivitet för att klara en väl utbyggd välfärd och höga löner i den öppna globaliserade ekonomin. Att vi i har en rimligt avvägd trygghet i arbetslöshet är en förutsättning för vår öppenhet inför den snabba omvandling på arbetsmarknaden som globaliseringen medför. Det är också en förutsättning för de kollektivavtal som bär upp hela den svenska modellen. Ett försämrat skydd vid omställning är inte bara ett hot mot individen utan också mot förutsättningar för tillväxt. Regeringen har under sina första vid regeringsmakten förstört arbetslöshetsförsäkringen. Den har blivit både dyrare och sämre. En halv miljon löntagare har som resultat av detta lämnat försäkringen, och de står nu utan trygghet när är på väg in i en lågkonjunktur. I budgetpropositionen gör regeringen ett krampaktigt försök att vända utvecklingen. Man föreslår en sjättedels återställare av avgifterna och en del förändringar i medlems- och inträdesvillkoren. När det gäller regeringens förslag till förändringar i reglerna för vilka som får bli medlemmar i arbetslöshetsförsäkringen välkomnar vi att villkoret tas bort och att alla får möjlighet att bli medlemmar i a-kassan . När det gäller de övriga förändringarna menar vi att det är principiellt tvivelaktigt att förändra villkoren för att kvalificera sig för försäkringen. Vi vill ha en arbetslöshetsförsäkring som är robust, en försäkring vars villkor inte görs om från till en annan. Det hade varit betydligt bättre om regeringen inte först hade försämrat försäkringen och sedan tvingats till dessa reträtter. Med tanke på det nuvarande läget lägger vi inte fram något alternativt förslag i den delen. Däremot utreder vi utformningen av den framtida arbetslöshetsförsäkringen, och det innebär en översyn av villkoren för försäkringen. För att ska kunna utvecklas starkt också behöver vi många människor som vågar mer och tar större risker. Därför vill vi förbättra a-kassan så att kostnaderna för att vara med sänks, och ersättningen vid arbetslöshet höjs. Löntagarna har fått sina avgifter höjda med , och ersättningen har försämrats. Konsekvensen är att en halv miljon människor har lämnat arbetslöshetsförsäkringen och står utan försäkring när arbetslösheten ökar. Detta har skadat den svenska modellen. Regeringens eget finanspolitiska råd har kritiserat regeringen skarpt för denna åtgärd. I budgetpropositionen föreslår alltså regeringen återställare av sin politik. Det är ett hattande som inte bara är oseriöst; det är också otillräckligt för att få tillbaka de löntagare som har lämnat försäkringen. Det skapar som sagt var inte heller något förtroende för regeringens politik. Vi vill i stället satsa på en kraftfull skattereduktion motsvarande av avgiften. Det betyder att den löntagare som betalar får en skattereduktion om . Vi avser också ta bort den differentiering av avgiftsnivån till a-kassan beroende på arbetslöshet som regeringen har infört. För att göra detta kommer vi att se över hela den nuvarande konstruktionen av avgiftssystemet. Vi vill att ska ligga i topp när det gäller kunskap, kompetens och produktivitet för att vi ska klara en väl utbyggd välfärd och höga löner i den öppna globaliserade ekonomin. Därför har vi motsatt oss den borgerliga regeringens försämringar i arbetslöshetsförsäkringen när det gäller såväl nedtrappningen av ersättningsnivån som sänkningen av taket i arbetslöshetsförsäkringen och höjningen av egenavgifterna. I förra årets upplaga av Employment Outlook från pekar man på att en mer generös arbetslöshetsförsäkring tenderar att leda till bättre matchning på arbetsmarknaden, eftersom den arbetslöse får bättre ekonomiska förutsättningar att söka efter lämpligt arbete som motsvarar utbildningsnivå och kompetens. Enligt flera studier ger det bättre förutsättningar för att hitta ett nytt jobb med god lön. Det innebär att motsatsen, som uppnås genom en lägre ersättning till de arbetslösa och genom att tvinga den arbetslöse att ta första bästa jobb, inte är bra för produktiviteten i ekonomin. Vi socialdemokrater vill förbättra arbetslöshetsförsäkringen så att de flesta får ut av sin tidigare inkomst. Vi vill höja ersättningsnivån i a-kassan till och taket till per dag för de första hundra dagarnas arbetslöshet. Vi vill förbättra arbetslöshetsförsäkringen för de deltidsarbetslösa. Vi har ett antal förslag i våra motioner där vi visar hur en a-kassa som motsvarar de krav man kan ställa i ett modernt samhälle skulle kunna fungera. Jag vill slutligen, fru talman, kommentera en liten detalj från de tidigare anförandena. Den kan knappast gå spårlöst förbi. Jag talar om det sätt som den borgerliga majoriteten beskriver arbetsmiljöinspektörernas viktiga och seriösa arbete på som någon sorts kontrollanter som åker omkring. Det var något av det värsta jag har hört. Med den synen på arbetsmiljöarbete och om man upplever det på det viset förstår jag varför den borgerliga regeringen river ned och förstör arbetsmiljöarbetet i på det sätt som man gör. Vi socialdemokrater stöder naturligtvis samtliga våra reservationer, men jag yrkar bifall till reservation 1, 13 och 18. I detta anförande instämde (). 127 (): I betänkandet om utgiftsområde 14 finns det mycket att vara kritisk till. Det har vi hört tidigare i debatten inte minst genom , som lyfte fram många bra saker. Jag tänker ta upp några saker som framför allt handlar om arbetsmiljöfrågor och arbetsmarknaden för människor med funktionsnedsättning. Jag yrkar bifall till reservation 15 och den gemensamma reservationen 18. Alla reservationer är naturligtvis lika bra och viktiga, men jag lyfter fram bara dessa två. Vi ser ökade problem med arbetsmiljön. Under gick kurvorna åt rätt håll, men vänder de igen. Antalet dödsolyckor tenderar att öka och arbetsmiljörelaterade skador och problem likaså. har det också kommit allt fler varningssignaler om att problemen med den psykosociala arbetsmiljön ökar. Vi är inne i en djup lågkonjunktur som förvärras och en finansiell kris som drabbar hela världen. Med de försämringar som regeringen har gjort i a-kassan kommer många av dem som blir arbetslösa att få stora problem med sin ekonomi. Det är någonting som påverkar hela samhället och naturligtvis även arbetsmarknaden i stort. I takt med den ökade pressen och stressen kommer problemen med arbetsmiljön sannolikt att öka avsevärt. Fram kommer regeringen att ha minskat resurserna till med nästan . Antalet anställda minskar . Möjligheterna till en bra tillsyn minskar avsevärt. Men framför allt minskar möjligheterna till ett bra förebyggande arbete. Detta är motsägelsefullt eftersom regeringen i alla möjliga sammanhang säger sig värna det förebyggande arbetsmiljöarbetet. försämrar man möjligheten att utföra detta arbete och att utveckla området. Det finns studier som visar att det finns ett samband mellan antalet arbetsmiljöinspektörer och en positiv utveckling av arbetsmiljön. vill öka resurserna till så att denna utveckling inte stannar av och vänds nedåt. rekommenderar en inspektör på ungefär 10 000 anställda. För att uppnå detta i skulle det behöva anställas ungefär 80 inspektörer till på . Det kräver ett tillskott av resurser. Men på grund av regeringens nedskärningar minskar i stället antalet inspektörer. har undersökt inställningen till inspektionerna. Det visar sig att av både arbetstagare och arbetsgivare menar att inspektionerna är relevanta och ger en bra effekt. Detta är viktigt, och man borde ta hänsyn till det. Men det gör alltså inte regeringen. Även resurserna till parterna på arbetsmarknaden och till skyddsombudsverksamheten behöver tillskott, inte minst för att genomföra utbildningar och hålla kunskapsnivån hos dem ute på golvet på en hög nivå. Detta gäller naturligtvis även forskning och kunskapsinhämtning. Även där har regeringen visat sin märkliga inställning. Man har lagt ned , vilket var ett svårt slag för arbetslivsforskningen både för den fria och den tillämpade forskningen. Man har ansträngt sig för att bilda något slags centrum här i med olika intressenter. Det kan vara lovvärt, men de medel som man har anvisat kommer inte att räcka till på långa vägar. För att på något sätt återskapa möjligheterna till en bra forskning bör man tänka om helt och hållet i de här frågorna. Det kommer att ta att bygga upp det som har raserats, och frågan är om den här regeringen och riksdagsmajoriteten över huvud taget är intresserade av att göra detta. Om man ser till helheten finns det all anledning att oroa sig för framtiden. , framför allt , ser det ut som om antalet dödsolyckor inom arbetslivet ökar. Det föranleder regeringen att tillföra 33 miljoner till för informationsinsatser . Det motsvarar bara en tredjedel av de nedskärningar man har gjort på . Det känns märkligt och nästan på gränsen till hyckleri att regeringen ser det som en satsning. vill prioritera arbetsmiljöarbetet på lång sikt. Vi behöver se satsningar på det förebyggande arbetet. Förstärkningarna får inte inskränkas till att bara handla om informationsinsatser. Bland de grupper som alltid har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden finns de som har något slags funktionsnedsättning. I finanskrisens och lågkonjunkturens spår kommer de att ha ännu svårare att ta sig in på arbetsmarknaden och dessutom svårare att hålla sig kvar där. Det behövs riktade stöd för att dessa personer inte ska drabbas mer än de har gjort och hamna i utanförskap genom arbetslöshet. har fört fram lönebidragen som en viktig del av det anställningsstöd som behövs för att ge människor med något slags funktionsnedsättning chansen på arbetsmarknaden. Regeringen har också lyft fram detta men utan att ge tillräckliga resurser för att det ska bli en verklig insats. Det behövs ytterligare platser, och dessutom behöver vi höja taket för bidraget för att det ska ge ett verkligt genomslag. Om man dessutom kan ge Arbetsförmedlingen mer kunskap om de speciella förutsättningar som krävs för människor med funktionsnedsättning och resurser att jobba med denna speciella del av arbetsmarknaden underlättar det för dessa människor att komma in och stanna på arbetsmarknaden. vill också generellt stärka kommunernas ekonomi. Det är viktigt även på det här området, för det ger möjligheten att bli en bra arbetsgivare. Kommunerna är också viktiga som arbetsgivare för människor med funktionsnedsättning. Vi vill gärna satsa mer pengar på . Det pågår en strukturomvandling i , och den är säkert nödvändig. Men det får inte innebära att människor blir utslagna för att de inte orkar med tempot. Det är det som händer . har en speciell uppgift på arbetsmarknaden i att ge dem som står allra längst ifrån den en chans till ett arbete och en meningsfull tillvaro. ifrågasätts det allt oftare om klarar den uppgiften. De förändringar som har gjorts drabbar anställda på . Vi behöver se över det antal som får plats och förbättra villkoren för dessa. Vi behöver också titta över den geografiska spridningen över landet. vill ge mer resurser till för att göra detta möjligt. För att nå upp till , som själv tycker är en lämplig nivå, behövs förstärkningar. Även på det här området står vi alltså inför betydande problem när krisen och lågkonjunkturen slår till. Vi kommer att få anledning att återkomma till frågan i kommande debatter. 2009 kommer att bli ett mycket besvärligt år på många sätt ett skitår, som någon har sagt. Vi står inför svåra tider. Låt oss inte göra det värre när det gäller arbetsmiljöarbetet och möjligheterna till arbete för dem med funktionsnedsättning. Vi behöver satsa oss ur den här krisen och lågkonjunkturen. 128 (): Jag kan meddela våra utskottskolleger att jag mötte vår kanslichef i korridorerna. Hon sade att vi höll på att sätta någon form av rekord i kort talartid. Jag tänkte bara upplysa er om det och se om vi kan göra något åt det. Vad vet jag? Det har varit en händelserik tid, särskilt på vårt område. Givetvis har vi sett den internationella finanskrisen anlända. Där har regeringen återkommit med en stabilitetsplan. Vi har sett varslen komma brett över landet. har mycket föredömligt beskrivit hur det ser ut i vår valkrets, , som har varit tungt drabbad. Bland annat varslen i är det vi har känt av mest. Vidare har vi sett en ganska kraftig konjunkturnedgång, vilket givetvis syns i tillväxtprognoserna. Det som också har varit intressant är att fästa blickarna på den budget som har lagts fram av regeringen. Vi får vara glada att en mycket expansiv budget lades fram. Alliansen och har påpekat att denna budget är den mest expansiva i hela . Oppositionen har hävdat att budgeten inte alls är etta utan att den är trea. Ja, låt gå. Det är skönt att oppositionen placerar oss på pallplats. Det kan vi leva med. Vidare har regeringen återkommit med omfattande ytterligare satsningar när det gäller jobb och omställning, som utskottet väl känner till, och även ett paket för fordonsindustrin. Alliansföreträdarna har föredömligt beskrivit detta i detalj, och det behöver jag inte ödsla kammarens tid på. Men det finns ett antal saker som jag tycker att man kan reagera på när man har lyssnat på diskussionen, framför allt från oppositionens företrädare. Bland annat verkar det finnas en bred samsyn där man anser att regeringen inte gör någonting. Jag är inte helt säker på att skattebetalare skulle hålla med om det. Vi behandlar ett utgiftsområde som rör 55,9 miljarder. Sedan har regeringen återkommit med ett paket på 22 miljarder . Det tycker inte jag är att inte göra någonting. Sedan kan man bedöma innehållet, och det hade varit en intressantare diskussion. Lite mer nyanserad borde man kunna vara. Vidare ges en bild av att det i princip inte sker några som helst arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är inte heller riktigt sant. Det är närmare 90 000 personer som är inne i någon form av arbetsmarknadspolitiskt program. Där kan man påminna oppositionen om att det är ungefär samma nivå som . Hävdar oppositionen med bestämdhet att det var en katastrofnivå ? Det skulle vara intressant att få ett svar på det. Sedan fick vi givetvis beröm för ROT-avdraget. Det är positivt. Det är dock tråkigt att när vi väljer att plocka in detta i de hushållsnära tjänsterna kommer direkt beskrivningen att det är tragiskt att detta ska bakas ihop med pigavdraget. Visst är det så att i fråga om ROT-avdraget är det i huvudsak män som arbetar i de branscherna. För de andra hushållsnära tjänsterna är det i huvudsak kvinnor. Men att kalla det för pigavdrag är stötande. Då borde man i konsekvensens namn kalla ROT-avdraget för någon form av drängavdrag om man vill föra den typen av retorik. Vidare kan jag inte heller låta bli att reagera lite grann på synen på Arbetsförmedlingen. Vid diskussionen om insatser anser man att det som inte är en direkt arbetsmarknadspolitisk åtgärd är en passivitet. Då är det en helt passiv insats. Det är inte den synen jag har på handläggarna på Arbetsförmedlingen . De gör ett bra arbete. De hade ett oerhört bra år . Jag upplever att organisationen står redo för att göra de insatser som krävs. Vi har hört lite andra saker i diskussionen också. Vi hörde från bland annat att regeringen är dumsnål. Jag tror att det i grunden handlar om vilken syn man har på den ekonomiska politiken. Jag kan bara meddela att vad jag vet är det åtminstone sex av sju partier i kammaren som tror på budgetregler, överskottsmål och att det är viktigt med goda statsfinanser. har också hänvisat till att vi nu kommer i ett läge där den marknadsmässiga modellen ifrågasätts. Sedan kom stöd från . Jag har läst lite grann om detta , framför allt bland krönikor av vänsterdebattörer. De påstår att det nu är så att säga slut, att det nu är dags att byta samhällssystem. kommer allt fler att inse detta, och kommer den stora vänstervågen. Det verkar alla vara tämligen överens om. Jag skulle vilja hävda precis tvärtom. , om , finns det ett brett stöd i samhället för att det är viktigt att det går bra för våra svenska företag. Det finns till och med ett brett stöd för att det är bra att svenska företag går med vinst. Men historien får väl visa vilka som kommer att ta hem den diskussionen. Från fick vi höra, herr talman, att det finns inga jobb att söka jo, kanske några få. Det kanske fanns några få jobb att söka. Där kan man påminna om Arbetsförmedlingens prognos , som handlar om ungefär en miljon arbeten som ska förmedlas. Några få jobb kanske ändå finns att söka. Sedan har det varit fantastiskt roligt att lyssna på . Han verkar gilla mycket i den här debatten. Han har återkommit till honom. Men jag tycker att det kan finnas en poäng i att förklara lite grann vad det är som gillar hos . Det är väl fråga om ett citat från en tv-intervju, om jag är korrekt underrättad. Jag tror att gör en något mer långtgående tolkning. pekade på diskussionen om de förändringar som har skett i arbetslöshetsförsäkringen. sade att de förändringarna var nödvändiga då. I grunden handlar det om hela diskussionen om att göra arbetslöshetsförsäkringen till en omställningsförsäkring. Det vi möjligtvis kan ta på oss från alliansens sida är att vi underskattade och misslyckades i debatten att tydliggöra att avgiftshöjningen i arbetslöshetsförsäkringen med råge motsvarades av jobbskatteavdraget. Den diskussionen misslyckades vi med från alliansen, och det kan vi ta på oss. Sedan finns det en annan sak som också har hänt. Det kan man bjuda på att uppmärksamma. Det här är den första debatten där vi faktiskt har en vänsterkartell som är formellt formerad. Det har meddelats på olika sätt. Det är rätt fantastiskt. Vi är alltså i ett läge där Socialdemokraterna inte längre själva anser sig äga regeringsmakten, utan nu har ett besked kommit som innebär att de inte ska sitta i nattliga förhandlingar efter valet för att berätta vilken regeringspolitik som kommer att föras. Där kan man dela ut en extra gratulation till , som till slut fick komma med. Det är möjligt att partiet kanske får lämna den grundläggande synen på den ekonomiska politiken. Vi i alliansmajoriteten välkomnar detta. Vi tror att det är bra att de politiska alternativen på allvar kan prövas mot varandra. Vi kommer i kammaren framöver att se två tydliga alternativ när vi diskuterar arbetsmarknadspolitik. Det är rätt centralt, tror vi, om man har ambitionen att bilda regering att vara överens om den ekonomiska politiken, framför allt arbetsmarknadspolitiken, speciellt nu i ett läge där många människor söker besked, i tider av oro och när vi har stora utmaningar för framför oss. I den här debatten, särskilt i betänkandet, finns ett antal saker som vi ändå kan notera att den nya vänsterkartellen inte är överens om. Det kan bli en liten arbetslista för oppositionen i utskottet att arbeta med. Friår: Vad är det gemensamma beskedet där? A-kassan: Vad är det gemensamma beskedet där? Jobbavdrag: Vad är det gemensamma beskedet där? Synen på Arbetsförmedlingen och de kompletterande aktörerna: Vad är den gemensamma synen där? Undantag i turordningsregler för småföretag: Vad är det gemensamma svaret där? Slutligen gäller det frågan om arbetsgivaravgifterna och särskilt de höjda arbetsgivaravgifterna för visstidsanställningar. Det finns en hel del centrala frågeställningar, och det ska bli oerhört intressant att ta del av svaren. I grunden i debatten finns ändå två tydliga linjer som jag tycker att vi kan identifiera , herr talman. Den ena är att alliansen står för en tydlig arbetslinje.