prot · GV0997 · 2008-04-16 00:00:00 — Vi vill bilda nya naturreservat för ytterligare 1,6 miljarder och fler så kallade naturvårdsavtal och biotopskyddsområden för 150 miljoner de kommande tre åren. Vi vill stoppa avverkningen av skogar med höga naturvärden, inte minst för att rädda våra sista kvarvarande gammelskogar. Den biologiska mångfalden i haven måste värnas. EU:s misslyckade fiskepolitik måste förändras, och den måste driva på. Det räcker inte att jordbruksministern är glad för att få vara med på ett hörn och minska kvoter med en ynka procent hit och dit. Regeringen måste se till att kraftbolag bygger laxtrappor eller andra fungerande fiskvandringsvägar för att rädda lax och öring i våra vattendrag. Regeringen måste också stoppa utbyggnaden av den småskaliga vattenkraften, som regeringen nu har satt fart på genom att låta de gröna certifikaten också omfatta småskalig vattenkraft försumbar ur energisynpunkt, men en katastrof för fisket och för den biologiska mångfalden. När det gäller skyddsområden har en väldigt låg andel skyddade havsområden. av vår ekonomiska zon är skyddad, att jämföra med . Låt vara att inte har lika lång kust som , men ändå. Vi har inte ett enda marint reservat i vår ekonomiska zon. Jag tycker att ett rimligt mål bör vara att vi har minst två reservat i vår ekonomiska zon, ett utanför östkusten och ett utanför , . Jag står givetvis bakom samtliga våra reservationer, men för att vi ska vinna tid yrkar jag bifall bara till reservation 2. 131 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 3 som handlar om miljökvalitetsmålen. Jag ställer mig också bakom övriga reservationer i betänkandet. Biologisk mångfald eller biodiversitet definieras i konventionen om biologisk mångfald som variationsrikedomen bland levande organismer av alla ursprung, inklusive från bland annat landbaserade, och andra akvatiska ekosystem och de ekologiska komplex i vilka dessa organismer ingår; detta innefattar mångfald inom arter, mellan arter och av ekosystem. Vi upplever ändå ett hot mot biodiversitet, bland annat att livsmiljöer förstörs eller blir för små samt att alltför många individer i en art dödas och föroreningar i livsmiljön påverkas negativt. Man kan nämna olika hot. Det finns hot mot den genetiska diversiteten. Det kan innebära att små grupper av djur av samma art isoleras från varandra. Då tvingas individer inom gruppen att para sig med varandra. Den genetiska diversiteten minskar. Det är lite det som har hänt med våra vargar. Vi kan uppleva ett hot mot artdiversiteten. Det kan vara direkt. Det kan till exempel vara att en art försvinner. Låt oss anta att en rovdjursart försvinner. Arten har tidigare levt av att äta två andra djurarter, vilka i sin tur konkurrerar om samma föda. Detta kommer nästan undantagslöst att leda till att den ena arten konkurrerar ut den andra. Jag kan nämna torsken och skarpsillen i . Ekosystemsdiversiteten hotas främst av människans jord- och skogsbruk. Dammar eller vägar bildar vandringshinder för fisk respektive grodor. Våtmarker dikas ut. Blandskogar ersätts med barrskogar. Ekosystemen har många viktiga funktioner, bland annat syrgasproduktion, bindning av solenergi, rening av vatten och klimatreglering. En variation av ekosystemstyper behövs för att tillgodose alla de olika behov som samhället har och som livsmiljö för olika arter. Artvariationerna ger oss bland annat olika råmaterial som mat och inspiration till tekniska lösningar på problem. Man vet ofta inte vilka arter som är viktiga för ett visst ekosystems funktion. Enligt den försiktighetsprincip som anges i konventionen om biologisk mångfald bör i dessa fall alla arter bevaras. Filosofiskt och etiskt kan man fråga sig om vi har rätt att utrota andra arter över huvud taget. Bara för att en art inte har något värde för oss människor gör det inte den arten värdelös. Den kan ha ett värde för sin avkomma, för omgivningen eller för andra arter. Djur, växter och system kanske har ett egenvärde. De kanske inte alltid är till för människan i första hand. Det är lite den infallsvinkeln som saknas när vi talar om biologisk mångfald. Vi vill se vad för nytta vi människor har av biologisk diversitet. Ser vi det inte så förstår vi det inte. Men så är det. Vi är beroende av naturen och mångfalden. Om mångfalden och naturen är beroende av oss är kanske lite mer tvivelaktigt. Varför inte i första hand betrakta de livsmiljöer vi har och lever i som ett lån och ett utnyttjande med ansvar? Vi blir allt fattigare. En del får förstås mer pengar i plånboken. Det är kanske rikedom men i så fall endast rikedom i benämningen mynt och sedlar. Jorden eller den sammanlagda mänskligheten blir inte rikare. När arter försvinner blir alla fattigare. Det finns de som säger att vi har en pågående artutrotning. Livsmiljöer för många arter ändras och förstörs. Främmande ämnen som kemikalier utsätter organismer på olika nivåer för risker och död. Det beror bland annat på att vi alla lever av gratistjänster. Vi åker snålskjuts på gratistjänster. Det gäller storstadsmänniskan som tar sig till affären och köper sin frukt, riksdagskvinnan som har kört ett hårt pass på gymmet och behöver vatten för att släcka törsten, jordbrukaren som har en böljande spannmålsåker framför sig, skogsägaren som står vid den avverkningsbara skogen och ser nöjd ut för att han sluppit stormen, fiskaren som lägger sin kräftbur i havet och friluftsmänniskan som tar sin karta för att vandra ut i naturupplevelsen. Alla lever vi av gratistjänsterna. Ekosystemstjänsterna är helt nödvändiga för vår överlevnad. Bevarad biologisk mångfald är i sin tur en förutsättning för gratistjänsterna. Ett fungerande ekosystem levererar alltså en rad av dessa tjänster som vi är direkt beroende av. Förstår vi vad det handlar om så förstår vi också att det inte är hållbart att leva över våra tillgångar. Det är inte hållbart att ta av kapitalet, utan vi måste leva på räntan. I annat fall kommer det en nota, och den blir inte billig. Det är precis det vi upplever med förorenade områden där vi får betala dyrt för att sanera efter glädjekalkyler med kortsiktiga ekonomiska vinster. Vi ser en klimatförändring som drar ned skogarna som kort i ett korthus. Vi har odlat det som ansetts ekonomiskt lönsamt. Ekologiskt hållbart har vi hört talas om men inte tillämpat tillräckligt, för det har inte gett pengar i plånboken. I detta sammanhang är det inte svårt att nämna att vi precis processar en skogspolitisk proposition. Den kommer det en debatt om . Det är bland annat i skogen som vi har en rik biologisk mångfald att ta hänsyn till. Här ser man den tydliga politiska inriktningen från den borgerliga regeringen. Den visar inte på ett jämbördigt förhållande mellan miljöhänsyn och produktionshänsyn. Man vill nämligen öka uttaget ur skogen och det med metoder och medel som kanske bidrar till att vi får ett ökat tryck på miljön som vi får en försämring i den biologiska mångfalden i ekosystemen som ska klara av att stå emot, som ska ha en resiliens. tror också att vi kan få ut en hel del av skogen. Men det får inte ske på bekostnad av ekosystemen i form av utarmning och försämring av den biologiska mångfalden. Jag är lite tveksam till om regeringen har en helhetssyn i denna fråga. Det är mycket förstärkning av äganderätten i betänkandet. Men äganderätten är inte bara en rätt. Den är lika mycket en skyldighet. Det är en skyldighet inför kommande generationer och inför djur och natur. Har man det perspektivet blir ägandet ett vårdande, och då blir det bra. skriver i en rapport om generell hänsyn i skogsbruket att det i samband med bland annat föryngringsavverkningar ska tas hänsyn till natur- och kulturmiljövård. Några exempel på sådant är att lämna hänsynskrävande biotoper och skyddszoner mot vattendrag, sjöar, skogliga impediment och . Man ska också lämna äldre träd, högstubbar och död ved. gör man en inventering om skogsbrukets avverkningar lever upp till kraven på generell hänsyn. Överlag är hänsynen till natur- och kulturmiljövärden sämre på de privata skogsägarnas marker än på de större skogsbolagens marker. Några större förändringar har inte skett . av avverkningarna på privatägd skogsmark når inte upp till lagkraven jämfört hos det övriga skogsbruket. Jag lägger inte någon värdering i detta; det är bara en uppgift. I två motioner om miljökvalitetsmålen har vi en hel del viktiga frågor. Det är tråkigt att det inte är fler som har hängt på, men det blir gärna så när man skriver ambitiösa motioner med mycket klokhet och fakta. En fråga som tas upp i en av våra motioner berör den goda åkermarken, den bördiga jorden och den mylla som är en resurs som vi ska förvalta för kommande generationer. Här pågår det just nu i en omfattande förstörelse. Genom att bygga på förstör vi den för framtiden. Det är vägar och bostäder och inte minst exploderande köpcentrum som breder ut sig med enorma parkeringsytor. De är asfalterade och hindrar framtida möjligheter att bruka jorden. Det förekommer också byggande av bostäder med trädgårdstomter på bördig jord som kanske inte får någon betydande roll som livsmedelsbärande yta . Vi har därför tagit upp att vi vill att ett nytt delmål när det gäller åkermarkens bevarande skrivs in under målet Ett rikt odlingslandskap. Vi ser att det kommer att behövas bördig . Flera motioner handlar om att förändra strandskyddet. Det är en historia för sig, kan jag tycka. Det är svårt att förstå hur man ska kunna förena ett gott strandskydd med ett uppluckrat strandskydd. De motionerna är under förenklad behandling och inte avsedda att debatteras så ingående här, har jag förstått. Med all sannolikhet får vi förslagen om ett förändrat strandskydd på vårt bord . Av vad man kan utläsa har man tänkt sig att ett uppluckrat strandskydd ska leda till landsbygdsutveckling och skapa möjlighet för fler att bo vid vattendrag och stränder. Vissa kommuner kanske kan hantera bebyggelsetrycket medan andra förmodligen inte kan det. Något som är allvarligt i detta är att strandskyddet inte enbart kom till för att skapa möjlighet för människor att vistas vid stränder och vatten. Det kom också till som en fredad zon för växt- och djurliv och för den biologiska mångfalden, som den rödlistade tvåfläckiga snabbaggen som vill vistas vid strandängar och vattendrag eller sandödlan som hotas av att dess miljöer bebyggs. Tillägget i strandskyddet verkar vara lika sällsynt som den grönfläckiga paddan. Jag vill nämna något om allemansrätten också. Den nämns också i några motioner. Den ger möjlighet att vistas på annans mark utan lov. Det är en förutsättning för att vi med stor frihet ska kunna vara i naturen. har motivet till att vara i naturen förändrats. var naturupplevelsen det viktigaste. är det ofta en aktivitet med naturen som en fungerande arena som är det centrala för många. Det förändrade friluftslivet ställer naturligtvis nya krav på allemansrätten. Vanligtvis sliter inte friluftslivet ut de naturresurser som används. Friluftslivet kan ofta dela områden med andra former av markanvändning. Det är viktigt att värna om allemansrätten. Friluftslivet har behov av att det finns tillräckligt med mark för allmänheten även så att vi alla kan fortsätta att röra oss fritt i naturen. Om människor inte har möjlighet att uppleva och uppskatta naturen blir förståelsen för naturen mindre. Det varnar man redan för. Vi har ett samhälle där vi vistas mer och mer tid inomhus och vi får mindre förståelse för naturens egenvärde. Det allvarliga är att regeringen i säger att biologisk mångfald är en av hörnstenarna i regeringens miljöpolitik som man har gjort prioriteringar i motsatt riktning och kontinuerligt tagit pengar från biologisk mångfald. Man har tagit från ekologisk produktion och även från sanering av förorenade områden. Det är inte att värna hotade arter och ekosystem. Allt pekar på att inte kan leva upp till sina internationella åtaganden om biologisk mångfald som regeringen säger att det är viktigt med breda internationella överenskommelser. 132 (): talar om de 50 miljonerna. gör det och Socialdemokraterna gör det. i perspektivet att budgeten ligger på 2 miljarder kan jag också tycka att det är lite pengar. SNF tycker att det är bra. Det är mycket möjligt att en militant organisation som SNF inte faller och Vänstern på läppen, men för oss låter det som ljuv musik. Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet om biologisk mångfald och avslag på samtliga reservationer. Politikens huvuduppgift är att skapa förutsättningar för tillväxt och nya jobb. Därom tror jag att vi alla är ense. Men handen på hjärtat, kära kolleger, vad kan vara finare och viktigare än att också skapa förutsättningar för en natur som är hållbar över år och generationer? Kan vi dessutom medverka till globala överenskommelser med andra länder skulle jag säga att värnandet om vår natur och dess variationsrikedom är en lika viktig uppgift som jobbskapande och tillväxtfrämjande åtgärder. På så sätt framstår skogsvårdslagstiftningen i vårt land som ett föredöme där produktionsmål och miljömål är jämställda. Vår skogsvårdslag utgör ett konkret bevis på att naturvården och bevarandet av den biologiska mångfalden är lika viktiga som tillväxtperspektivet. pågår en intensiv debatt om torskbestånd, om ål, om våra rovdjur och om hur mycket skyddad skog vi har i vårt land. I grunden är resonemangen detsamma. Vi vill alla skapa förutsättningar för att också kommande generationer ska få uppleva en flora och fauna med mångfald och variationsrikedom. Utöver upplevelseargumentet som också är en etisk och filosofisk fråga finns andra skäl att bevara biodiversiteten. Den genetiska variationen är nödvändig för exempelvis utvecklingen av nya grödor och mediciner. Det gäller förstås våra regnskogar. Artvariation kan vara viktig för ekosystemsfunktionen. Inte minst balansen mellan arter i ett ekosystem är viktig för att allt ska fungera. Exempel på det kan vara när man planterar skog. Man varierar med olika trädslag för att minska riskerna för framtida bakslag, inte minst med tanke på kommande klimatförändringar. Om de finaste eklandskapen långsiktigt ska kunna behålla och utveckla sina kvaliteter krävs i vissa fall också att mängden ekbevuxna marker ökar och att betet återupptas i igenvuxna miljöer. Mot bakgrund av detta är det en självklarhet att bevarandet av den biologiska mångfalden utgör en hörnsten i regeringens miljöpolitik. När vi nu satsar ytterligare i vårbudgeten, tillsammans , kan vi säga att ingen regering har presterat mer när det gäller biologisk mångfald. Allt är inte frid och fröjd. Vi kan bättre. Vår ambition är att utveckla områdesskyddet så att vi bättre kan stimulera frivillighet så att markägare själva kan ta initiativ till skydd, utveckla flexiblare skyddsformer så att det blir lättare att hitta en form som passar i varje enskilt fall, skapa delaktighet och ta vara på engagemang. Öppenhet, samråd och markägares medverkan behöver förbättras så att vi tar vara på markägarens kunskap och erfarenhet. Vår ambition är att skapa ekonomiska villkor som är jämställda med skogsbruk. Möjligheten att erbjuda ersättningsmark åt de skogsägare som helst vill det ska underlättas. Vi ska bidra till lokal utveckling och arbetstillfällen, satsningar i besöksnäring och lokala företagare som ansvarar för skötselåtgärder som bidrar till ökad sysselsättning. Livskraftiga jord- och skogsbruksföretag är en förutsättning för en fungerande naturvård. Det ska villigt erkännas att det ligger en konflikt i att undanta produktiv skogsmark från produktion. Den skog som är skyddsvärd är ofta virkesrik med stor ekonomisk betydelse, inte bara för markägare utan också för de anställda vid sågverket och processindustrin, avverkningspersonal och transporter. Skogsnäring och skogsindustri är landsbygdens näringar där andra jobb är svåra att skapa. Därför blir metoden för hur vi kommunicerar budskapet om områdesskyddet till markägare och näring avgörande för att nå förståelse för miljömålet Levande skogar. Mot den bakgrunden är ökad frivillighet, flexibilitet och möjlighet till ersättningsmark vid markavsättning en mer framkomlig väg än den nuvarande metoden som bygger på tvång och beslut som kommer uppifrån. Det är ett socialistiskt tänkesätt att lösa in mark och lägga locket på för att den vägen skapa biologisk mångfald. Vi i alliansen rider spärr mot ett sådant stelbent förhållningssätt och förespråkar frivillighet och flexibilitet. Reservatslösningar får inte bli en lyx där land ställs mot stad, och där rika ställs mot fattiga, om man nu ser frågorna i ett globalt perspektiv. Ekoturismen kan aldrig stoppa fattigdomen. Jag anser att naturskyddsorganisationer här gör naturvården en björntjänst genom att ensidigt bygga argument på att vi löser problemet bara om gammelskogen står kvar. Vi som beslutar ska veta vilka värden som ska bevaras. Vetenskapliga fakta och underlag måste finnas när vi tar ställning. Trender och troende får inte vara underlaget för våra ställningstaganden. Vidare är det inte sant att ekosystemen kollapsar om en art försvinner. Vem i den här lokalen hade en aning om att kraftledningsgator innehöll ekologiskt värdefulla arter? Allmänt ansågs väl kraftledningsgator som värdelösa i det avseendet. Biologer har funnit att dessa så kallade värdelösa ytor innehåller en natur med många rödlistade arter som är beroende av dessa kraftledningsgator. Det är ny kunskap och nya slutsatser. Vi måste sluta med att vara så tvärsäkra på hur sambanden i vår natur ser ut. Vidare har Skogforsk konstaterat ökad biologisk mångfald i våra ungskogar, tvärtemot vad många säger. Mängden löv och död ved ökar. Det i sin tur gynnar den biologiska mångfalden. Ungskogar behöver inte vara en öken sett ur ett bioperspektiv. några resonemang om de målkonflikter som finns mellan klimatfrågan och områdesskyddet. Det är sant att produktiv skogsmark ska undantas från skogsbruk under delmålet Levande skogar. Vi i alliansen står bakom den målsättningen fullt ut som har beslutat om. Allt pekar också på att vi inte kommer att nå målet 2010. Men vi står fullt och fast bakom dessa . Men, kära vänner, ödesfrågan är klimatfrågan och därmed CO2-utsläppen. Där har vi förbundit oss att öka andelen förnybar energi till . Vidare ska utsläppen av CO2 minska med med basår 1995 enligt kommissionen. Till detta följer också Klimatberedningens förslag. Här kommer målkonflikten upp då ett ökat nyttjande av biobränsle är en grundförutsättning för att ska nå målen. Områdesskydd, markavsättning och reservatsbildning står här mot klimathotet. Därför är svaret tydligt från min sida till och till generaldirektören på : Några ytterligare avsättningar är inte aktuella. Vi ska fullfölja och förvalta de avsättningar som redan är beslutade. Men den övervägande delen av jord- och skogsmarken måste brukas fullt ut för att kunna tillföra hållbara biologiska resurser för en bättre framtida värld om vi ska klara klimathoten. En intensivodlad granåker kan de facto bidra till mångfalden genom att ett annat bestånd med mer värdefull natur och skogsmark kan avsättas. Därför manar jag er till att vi måste våga se helheten och våga balansera både klimatfrågan och mångfaldsfrågan i våra resonemang. 133 () replik: Jag ska börja med att ge rätt här när han säger att vi inte ska vara för tvärsäkra när det gäller någonting. Det är jag fullt överens med honom om. Därför har vi något som heter försiktighetsprincipen. När vi inte vet om något är helt okej ska vi tillämpa den. Klimatet kräver solida och hållbara ekosystem. når inte målet om biologisk mångfald, och vi kommer inte att klara detta delmål om skyddad mark. sänkte regeringen i vårbudgeten 2007 anslaget med 90 miljoner. I budgeten sänkte man anslaget med ytterligare 50 miljoner. Dessa har man lagt till . Det är jättebra. Men man har också sagt att anslaget ska minska med 200 miljoner 2009 och med 200 miljoner 2010 som vi egentligen skulle behöva väldigt kraftiga ökningar och som vi har ett ökat värde på marken, vilket gör att det skulle vara ännu kraftigare ökningar till denna post. Jag får inte detta att gå ihop, och jag kan inte förlika mig med att det i vårbudgeten också står att en av hörnstenarna i miljöpolitiken är biologisk mångfald. 134 () replik: Jag kan hålla med om att det inte går ihop. konstaterade väldigt lakoniskt att det skulle behövas 510 miljarder ytterligare och det bara i statliga insatser för att vi skulle kunna klara av de miljömål som mer eller mindre gemensamt har ställt sig bakom. Jag kan lova alla och envar att det verkligen är en diskussion för oss i alliansen som har regeringsansvaret hur vi ska klara av det. Jag tror att vi kommer att få revidera vissa av miljömålen, och vissa måste kanske helt enkelt få löpa in . Målet om Levande skogar sägs med nuvarande takt kunna av ungefär 2018. Det är verkligheten. Men jag brukar alltid också säga att om man ska ha en trovärdig miljöpolitik måste den vara hållbar inte bara vad gäller biologisk mångfald och frågan därvidlag, utan den måste också vara hållbar i ekonomiskt avseende. Det är lätt att stå här när tiderna är goda, överskotten stora och arbetslösheten minskar och säga: mer, mer, mer, som gör. Men man ska vara klar över att man ska kunna göra det också när tiderna är svåra, när arbetslösheten är hög och överskotten inte längre finns utan det är underskott. Därför måste man ha ett långsiktigt förhållningssätt när det gäller miljöpolitiken och inte ständigt ropa: mer, mer, mer enbart de gånger när statskassan har dessa möjligheter. 135 () replik: Det är riktigt att det måste vara en trovärdig politik. Därför är det väldigt underligt när det står att det ska vara två jämställda mål i den skogspolitiska propositionen, medan det ena målet överväger. När man tittar på alla förslag från alliansregeringen när det handlar om miljömål och näringens mål är det miljömålen som får stryka på foten. Det känns faktiskt så i de flesta fall. Då är det intressant att veta att miljömålen kanske kommer att revideras. Då blir det naturligtvis ärligare om man sänker dessa krav och att man inte kommer att ha så höga krav. Det är en helt annan sak. nämnde också att man inte har det socialistiska synsättet att lösa in mark. Jag kan tänka mig att man tänker på idéerna från som man tittar på och som man kallar . En del av det är Metsoavtalen som man har i södra . När man läser om dessa avtal ser man att de inte är gratis. De kostar oerhört mycket. Men vi får ser hur det blir. Utredningen om Metsoavtalen skulle vara klar den 31, tror jag. Det ska bli väldigt intressant att följa. 136 () replik: Det är dyrt att bevara mångfald. Det är också dyrt att skapa förståelse för biologisk mångfald och resonemang därvidlag. Därför är det, skulle jag vilja säga, avgörande att hitta modeller som är sådana att man får förståelse för den förda politiken bland dem som berörs. Det är lätt att sitta här i och bestämma. Men kom ut till markägarna, till dem som fått marken inlöst mark som man haft i generationer! Det sker plötsligt, genom ett klubbslag. Förvisso får man en ersättning. Den ska vara marknadsmässig. Men för de allra flesta är detta en svår påfrestning, skulle jag vilja säga. Om den finska modellen är den enda kan jag inte säga. Men där tas mer hänsyn till detta med jämställda förhållanden mellan markägare och myndighet än som är fallet i nuvarande situation. Jag kan säga att jag vänder mig mot uppifrånperspektivet oavsett om det är Metsomodellen eller om det är den tidigare förda rovdjurspolitiken. Människorna på landsbygden, som ytterst berörs, måste förstå att det finns ett samband. Dessutom handlar det om att vara med på noterna. Sedan gäller det pengarna. är ett parti som i de här sammanhangen har trovärdighet; det råder ingen tvekan om det. Det är mer, mer, mer av det ena. Men när det gäller förutsättningarna för att skapa jobb och tillväxt kan jag nog inte säga att ni har stått på barrikaderna, utan då är det fråga om mindre, mindre, mindre. Den ekvationen går inte ihop för mig.