prot · GV0957 · 2008-01-24 00:00:00 — Det är nedgång i efterfrågan, och det allra största problemet i detta sammanhang, utöver det som statsrådet nämnde, är dollarkursen i sig. Vi måste titta på sammanhangen. Hur ska vi rädda jobben i ? Vi kan inte göra det genom att upprätthålla överproduktion på några andra håll, för då gräver vi vår egen grav. På det sättet tycker jag att statsrådets svar är utmärkt, nämligen att man inte går in och räddar jobb med konstgjorda medel. Man måste ta till andra medel så att de människor som drabbas i , på , i och så vidare blir skadeslösa. Man kan dock inte lova att de får fortsätta på samma sätt . Det går inte, för då riskerar man jobben inte bara i utan också vid den nya pappersmaskinen i och var det nu kan vara. Vi har ett strukturellt problem som träder fram i samband med de olika nedläggningarna på liksom i , som av energiskäl flyttas till , och i , som har andra skäl. I handlar det till stor del om att man importerat mycket virke från , vilket starkt påverkat produktionen där. Importen av råvara från har ökat kraftigt . Den är nu . Det motsvarar ungefär en femtedel av all råvara som används inom pappersindustrin, sågverken och så vidare. Om ska skydda sin industri drabbar det i första hand , och den finska pappersindustrin kommer att få en ordentlig lunginflammation. Vi kommer naturligtvis också att drabbas av detta. Därför är den mest angelägna frågan i denna intressanta interpellationsdebatt hur vi klarar råvaruförsörjningen så att vi blir konkurrenskraftiga, så att inte jobben i också försvinner; det gäller även och orter längs hela . I har man producerat pappersmassa , och det vore tråkigt om produktionen upphörde. Det är dessutom största industri och skulle drabba en ort på samma sätt som , och , även om den inte ligger så särskilt långt från och . 10 Näringsminister (): Det som och säger är viktigt, nämligen att vi måste se vad som händer i världen. En ökad konkurrens om råvaran i världen, det faktum att andra länder investerar i den typen av produktion som har mycket snabbare omloppstid vad gäller produktion av råvara, ökade energikostnader genom att vi lägger kostnader på miljöstörande verksamhet i form av utsläppsrätter och annat samt att dollarn sjunkit är några av orsakerna till att det behöver ske en strukturomvandling. Så är det på många områden. Vi behöver göra strukturomvandlingar. Det är jättetufft och jättebesvärligt varje gång det sker, på varje ort, för varje människa. Men har inte klarat sin ekonomi genom att säga att vi ska behålla allt precis som det varit tidigare. Inte ens de socialdemokratiska regeringarna har reagerat så. gör man det i opposition och låtsas som om strukturomvandlingar inte är nödvändiga. Den bästa signal vi kan sända till människorna i hela är att tala om att vi måste skapa ett bra företagsklimat och se till att det finns tydliga drivkrafter till jobb och företagande. Det är den bästa garantin för att kunna utveckla jobben framöver. Till det behövs bra infrastruktur, bra forskning och utveckling samt bra stöd till utbildning för de anställda. Hela den delen behövs för att vi ska kunna vara väl rustade. När jag lyssnar på debatten kan jag konstatera att det finns två sätt att lösa detta på. Regeringen löser det genom kraftfulla åtgärder för att stödja företagandet, genom kraftfulla åtgärder för att öka drivkraften att komma tillbaka till jobb och genom kraftfulla åtgärder för forskning, utveckling och infrastruktur. Vi jobbar inte med paket varje gång en ort drabbas, utan vi ger resurser till länen så att de ska finnas där när de behövs. Jag kommer ihåg 80 och allt som skedde kring det. Då satt man med akutlösningar . Någonting har vi lärt oss av alla dessa akututryckningar, nämligen att det är bättre att rusta för eventuella nedläggningar än att komma i efterhand. Då frågar sig debattörerna hur jag kunde veta att skulle bli aktuellt. Det visste jag inte, men jag har rustat länsstyrelserna med resurser. I strukturfonderna finns . Kom alltså inte och säg att det inte finns pengar! Det finns rejält med resurser ute i länen att jobba med, och strukturfondspengarna finns till just för att klara den typen av omställningar. Det talas om att ha kontakt med staten. Landshövdingarna och länsstyrelserna är statens förlängda arm ute i våra län. Därför för vi diskussioner med dem även om vi inte rapporterar till vare sig eller Socialdemokraterna varje gång vi ringer. Vi för en dialog , och vi ger resurserna och förtroendet till länsstyrelserna så att de kan jobba. När jag talar med mina finska kolleger inser jag att vi har en skillnad i strukturen även på det sättet. Vad är alternativet från Socialdemokraternas och sida? Vad föreslår ni? Jo, ni tycker att resurstilldelningen ska centraliseras så att man kan jobba med akututryckningarna varje gång. I era budgetalternativ har ni minskade åtgärder för företagen. Ni har hårdare press på skogsråvaran. Ni tycker att det ska vara svårare att anställa. Ni vill ha högre energipriser. Ni vill dra ned på infrastrukturen. Ni vill ha minskade resurser till vägnätet. Jag skulle kunna ha en väldigt lång lista över sådant som är direkt fientligt mot den tillväxtpolitik som den här regeringen för. Det är de alternativen som människorna i ska lyssna till. Tror ni att minskningen av utanförskapet med 164 000 personer hade skett med den politik som bara ledde till att fler hamnade i utanförskap? 11 (): börjar vi känna igen retoriken från . Retoriken nu börjar likna den vi hörde i valrörelsen. Vi kan konstatera att man uttrycker stöd och förståelse för hur företagen agerar. Men man kan inte tänka sig ett litet litet besök i . Ingen i denna kammare säger: Vi ska rädda alla jobb som finns. Nej, vi vet att det finns en stark strukturomvandling. Då gäller det att se till att det också finns resurser för att klara strukturomvandlingen, och då handlar det om de människor som finns där. Vad kan staten göra? Jo, staten kan faktiskt med en större samlad kunskap och större resurser finnas där och hjälpa till. Det handlar inte om att bygga upp en ny fabrik som ska tillverka samma sak, utan det handlar om att ställa upp i den här bygden i . är kanske inte starkaste region när det gäller tillväxt och så vidare. Därför vore det väl smakligt om kunde skicka en regionalpolitisk tanke till i stället för att prata om generella åtgärder och om att det kommer att klara sig. Vad kommer denna regering att göra nu när konjunkturen vänder? Det talas om kraftfulla åtgärder. Ja, man har sänkt skatter och avgifter. De som har fått del av de kraftfullaste åtgärderna och som fått det kraftfullaste stödet från den här regeringen är faktiskt miljonärerna genom slopad förmögenhetsskatt. Också för de största villaägarna med de dyraste villorna vidtas kraftfulla åtgärder. Men vilket stöd får pappersarbetaren i från regeringen? Ja, det är generella åtgärder. Beträffande den framtidssatsning som jämt så glatt för fram kan vi också fråga om det är hushållsnära tjänster man ska syssla med i . Är det vad som är framtiden? Där kan man ju minsann från regeringens sida gå in och subventionera och lägga mycket pengar. Jag fick inga svar , men vi återkommer. 12 (): Den här interpellationsdebatten handlar om nedläggningen av i och om regeringens ansvar när det gäller att agera i frågan. Vi kan alla se vad som händer i världen med anledning av skogsindustrin och konsekvenserna i det sammanhanget. Därmed blir den självklara frågan: Vilket ansvar tar regeringen för att möta detta? Jag kan inte se att vi har fått något svar på den frågan. I stället pratar om drivkrafter för arbete. Dessa drivkrafter som möter pappersindustrins arbetare i är sänkt a-kassa och sämre möjligheter till vuxenutbildning, eller hur, ? Jag tror inte att människorna i får fler jobb bara därför att de blir hungrigare när de väl blir arbetslösa hungrigare i så måtto att man kanske, om det vill sig väldigt illa, inte ens har pengar till mat för dagen. Resurser till länen pratar också om. Men det är ju inte fråga om en enda krona extra på grund av fabriksnedläggningen i . Inte kan det väl vara så att regeringen har räknat med att sådana här stora fabriker ska läggas ned på varje ort och att den därför har tillskjutit extra pengar till strukturfonderna? Nej, ska möta det här med samma pengar som alla andra trots nedläggningar. Det tycker inte jag är att ta ansvar från regeringens sida. har läst våra budgetmotioner ungefär som fan läser ursäkta uttrycket! men jag tänker inte gå in mer på det. Din regionalpolitik, , har inneburit till exempel att en som bor i får mindre i plånboken genom era åtgärder jämfört med vad en som bor i får. Jag tycker att totalt har svikit regionalpolitiken, precis som man nu sviker de anställda i . I nöden prövas vännen. har definitivt inte stått upp för pappersarbetarna i , vilket jag djupt beklagar. 13 (): måste man höja blicken. Jag noterar att det stöd som pappersarbetarna i , som jag råkar representera, har fått av övriga debattörer från och Socialdemokraterna icke ens är mätbart. Det är lika svårt att bli arbetslös i som det är att bli arbetslös på någon annan ort i detta land. Jag menar att det gäller att ordentligt se framåt och rusta sig för att sådana här saker inte ska inträffa. Då måste man se till att vi har en bra energipolitik, att vi har en bra råvaruförsörjning, att vi har en bra transportpolitik och, inte minst, att vi har en bra utbildningspolitik så att vi får kvalificerad personal och kan konkurrera bra på marknaderna utomlands. Jag vill berätta här i kammaren att kommer vi i en liten folkpartidelegation ledd av fru talmannens kollega att besöka pappersbruk i för att informera oss om just de här sakerna. Vi ska se till att svensk skogsindustri står sig starkare . Det är enda sättet att rädda jobben både i och på många andra håll. I den mån människor drabbas måste vi ha andra metoder. De jobb som är konkurrenskraftiga kan vi inte behålla. Statsrådet nämnde 80. Det om något visade att det var väldigt bra att det som egentligen borde kallas för Storverk 80 aldrig kom till stånd, för det hade blivit det dyraste projektet med en produktion som inte någon i hela det här landet ville ha. 14 Näringsminister (): Svensk skogsindustri är oerhört viktig för . Den står för mycket stora intäkter till vårt land. Ska vi klara det här framöver behöver vi ha effektiva företag. Vi måste satsa på forskning och utveckling. Vi måste höja produktiviteten både i förädlingsledet och i produktionsledet. Jag fick här förut en fråga som jag glömde att svara på, nämligen hur vi ska höja produktiviteten och hur vi ska förbättra. Ja, ett sätt är att använda gödsling för att öka produktiviteten i skogen att, som regeringen nu gör, se till att satsa resurser på forskning så att skogsråvaran kan användas på ett bättre sätt och så att vi kan använda den både till bränsle och till pappersmasseindustrin. Jag tror att det är viktigt att se att det finns två helt olika synsätt här mellan oppositionen och regeringen. Vi tror på en generell politik. Det fina med vår politik är att den ger resultat. Utanförskapet har minskat med 164 000 personer, och det blev 30 000 fler företag . Det finns en massa siffror som talar för den politik som vi för. Sedan är det jättetråkigt för dem som ännu inte har fått jobb. Men ni kan vara säkra på att vi kommer att fortsätta med att se till att den generella politiken hjälper människor att lämna utanförskapet och komma tillbaka till arbete. När vi diskuterar och använder våra resurser lägger vi ett ansvar på länsstyrelserna. är staten i regionen. Länsstyrelserna har, som jag sagt, att använda i just det här arbetet. Det är det som är meningen med strukturfonderna. Jag vet det eftersom jag har jobbat med dem. Det är den diskussionen vi har på Europanivå. Jag tror att det är väldigt viktigt att se att det inte är fler interpellationer i som kommer att leda till fler jobb i , utan det handlar om konkreta åtgärder för fler företag, en bättre skola och utbildning, mer forskning, en bättre infrastruktur, en stabil energipolitik och insatser för att stärka produktiviteten i våra svenska företag. Det är det som kommer att rädda svenska jobb, och det är det som gäller för och alla andra orter. De regionala klyftorna minskar nu tack vare regeringens politik. Det är jag som centerpartist otroligt stolt och glad över. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2007/08:283 om nedläggning av sågverket på 15 Näringsminister (): har frågat mig dels om jag anser att tar sitt regionalpolitiska ansvar när bolaget lägger ned verksamheten i ett samhälle på landsbygden som är helt uppbyggt kring sågverket, dels om jag avser att vidta några åtgärder för att sågverksindustrin på ska kunna fortsätta. Sågverket på ägs av . Låt mig konstatera att Setra är ett självständigt bolag vars ledning och styrelse fattar de beslut som krävs för att driva verksamheten effektivt. Staten som ägare till , som i sin tur är hälftenägare till Setra, ska inte intervenera i Setras beslutsfattande. Därmed har jag egentligen svarat på frågor. Jag vill ändå säga att den del av industrin som har den svenska skogen som råvara är mycket viktig för välfärden i vårt land. Jag vet att omställningen för de orter som drabbas är smärtsam. Jag är dock helt övertygad om att de strukturförändringar och de utvecklingssatsningar som sker i den viktiga delen av vår svenska industri genomförs på rationella grunder och på ett sådant sätt att konkurrenskraften upprätthålls och att jobben säkras . Staten kan och ska medverka genom att ge företagsamheten goda utvecklingsmöjligheter. Det kan aldrig vara statens uppgift att genom att påverka de beslut olika företag fattar ta över det ansvar som ett framgångsrikt näringsliv har och ska ha. Jag har ett mycket stort förtroende för de aktörer som jobbar på lokal och regional nivå, och den här regeringen arbetar för att öka det lokala och regionala inflytandet och möjligheten att växa utifrån sina egna förutsättningar. Jag tror helt enkelt att den bästa kompetensen och kunskaperna om vad som behövs just i det här fallet redan finns i regionen. Därför har regeringen gett i , med landshövding , i uppdrag att tillsammans med övriga intressenter följa och samordna arbetet kring nedläggningen av sågverket på . Ekonomiska resurser finns i form av strukturfonder och länsanslag. har en mycket god sysselsättningsutveckling tack vare regeringens politik för företagande och jobb, plus aktiva insatser av aktörer i länet. Den positiva utvecklingen är viktig när människor drabbas av uppsägningar. Jag förutsätter att Setra tar sitt ansvar som arbetsgivare för att säkra omställningen för de anställda som bidragit till Setras framgångar. 16 (): Jag vill börja med att tacka för svaret, även om jag inte kan påstå att jag är särskilt nöjd. Skogen, malmen och vattenkraften har mycket starkt bidragit till att vi har kunnat bygga upp välfärden i vårt land. Att utnyttja de naturresurserna har naturligtvis krävt att det finns människor som kan jobba med dem. Just av den anledningen har många samhällen vuxit upp i . I har skogen och sågverken varit basen, och staten har också agerat för att stärka den näringen. Jag har frågat näringsministern om hon anser att det statligt ägda tar ett regionalpolitiskt ansvar när man som hälftenägare till tar ett beslut som innebär att sågverket på läggs ned. Det är ett sågverk som har funnits och som är ett av de mest lönsamma och effektiva i hela landet. Så sent som togs ett beslut om att investera 6 miljoner för att effektivisera produktionen. På , knappt senare, fick de anställda besked om nedläggning. Förutom att det måste betraktas som synnerligen okänsligt och cyniskt att ge ett sådant besked före en efterlängtad julledighet inträffade detta då personalen utbildades och som bäst höll på att arbeta med att ta det senaste, en investering på 6 miljoner, i drift. Näringsministerns kortfattade och näringsfattiga, skulle jag vilja säga, svar är att det inte är regeringens sak att intervenera i företagets beslutsfattande. Men det borde väl egentligen inte förvåna. När man går in på hemsida och läser om deras verksamhet och riktlinjer, som låter väldigt bra, hittar man under stycket om uppförandekod ett antal länkar. En av dem handlar om statens ägarpolitik. Men när man klickar på den länken kommer man till en sida med regeringsemblemet där det tyvärr bara sägs: Sidan finns inte. Om man sedan söker sig vidare till regeringens egen hemsida och söker på statens ägarpolitik kan man konstatera att det viktigaste målet för regeringen med ägarpolitiken är att minska det statliga ägandet. Det är i alla fall det som står högst upp på listan med mål för statligt ägande. Men är fortfarande i statens ägo. Anser ministern att det överensstämmer med policy om hållbar utveckling att göra nyinvesteringar i miljonklassen för att i samma veva besluta om nedläggning? Anser ministern att detta överensstämmer med riktlinjer om hållbar utveckling, där man säger att ska bidra till välstånd och hållbar utveckling i de lokalsamhällen där företaget har verksamhet? Under samma rubrik skriver man att företaget strävar efter en öppen dialog med intressenter lokalt och på riksnivå. Den öppenheten bestod bland annat i att kommunalrådet, som i allra högsta grad är intresserad av vad som händer på en av kommunens viktigaste och största arbetsplatser, fick information dagen innan beslutet offentliggjordes. Så mycket var den öppenheten värd! Att ministern inte visar större engagemang i samband med dråpslaget mot än att hänvisa till att landshövdingen har fått i uppdrag att följa och samordna arbetet med nedläggningen är upprörande. Har ministern inget intresse av att det skulle kunna bli någonting annat än en nedläggning? Att sedan påstå att det finns ekonomiska resurser och hänvisa till strukturfonder och länsanslag tyder jag som ett tecken på att regeringen inte har för avsikt att lägga två strån i kors för att medverka till att det ska finnas jobb för seskaröborna även . Kan ministern svara på hur det kommer sig att regeringen som ägare och som har som ett av sina främsta mål att privatisera inte anser att företaget bör säljas? Det har funnits, och finns förhoppningsvis fortfarande, privata aktörer som är intresserade. Eller är det i det här fallet viktigare med en nedläggning än en privatisering? 17 (): Det är mycket viktiga frågor vi har att diskutera i båda de här interpellationerna som handlar om en av de grundläggande välfärdssektorerna för svensk industri och framtid. Hur ska vi ta hand om skogen, som är en av de viktigaste basnäringarna? Hur ska vi möta de utmaningar som skogen står inför och den stora omvandling som sker inom hela den sektorn? När det gäller sågverket vid var det ett hårt slag för de anställda och boende på och hela östra när beskedet om nedläggningen kom . Konsekvenserna blir förödande om det inte kan omställas och ersättas med annan verksamhet för att utveckla och ta vara på de möjligheter som jag trots allt ser i den här sektorn och på . Jag välkomnar därför näringsministerns besked om att regeringen har gett ett tydligt uppdrag till i att utveckla det här i samordning med de regionala och lokala aktörerna. Det är bara så, i ett sådant samarbete, som vi kan skapa förutsättningarna för det som ska komma som fortsättning på sågverket på . Det vi ser är en fortsatt sågverksamhet. Det kommer att ske omstruktureringar inom sågverksindustrin. Jag tror inte att det är slut i och med nedläggningen på . Det som krävs, inte bara på , är en omställning mot ökad förädling. Vi måste få en utveckling där vi på ett bättre sätt i mitt hemlän tar vara på den råvara som finns där och inte bara sågar och förmedlar råvara till andra som förädlar det i sin tur. Det är genom en ökad förädling som vi har möjlighet att utveckla produktionen och ta vara på de råvarorna. Det är också viktigt att vi får en annan skogspolitik, och det gäller att titta på orsakerna till den situationen som vi befinner oss i. Det handlar om att vi har haft en produktionsfientlig skogspolitik. Vi har inte tagit vara på skogens möjligheter att bidra med råvara utan mer sett den som reservat och schablonmässigt har hindrat produktionen i svensk skogsnäring. Nya jobb skapas inte på , det är vi helt överens om, utan det handlar om att skapa gynnsamma villkor för företagande och också ställa krav på ägaransvar. Det ägaransvaret ska ställas på Setra och på . Jag har också varit inne på hemsida och sett vilka riktlinjer som finns. Det står tydligt, och jag förutsätter att det är den tidigare regeringen som har sett till det, att ska drivas på marknadsmässiga grunder och generera en avkastning minst i nivå med jämförbara verksamheter. Självklart är det så. Självklart ska statens företag agera på den marknad som finns och inte medverka till att slå ut annan verksamhet. Det måste vara en konkurrens på lika villkor. Det jag ser framför mig är att det är skillnad på retoriken och praktiken. I praktiken finns en stor samsyn, om man ser på den tidigare regeringens riktlinjer, om att förutsättningen för att utveckla svensk skogsindustri är att man kan agera på samma sätt som andra. Men det finns också en skillnad i den politiska praktiken. Man vill snabbt lägga ansvaret på i stället för att ta de möjligheter som finns i det lokala och regionala sammanhanget och ta vara på de kontakter som har inletts mellan i , kommun, Setra och olika intressenter inom sektorn. Det är där möjligheterna finns. 18 (): Jag lärde känna 1980 när jag var med i en sommarteater, arbetarspelet Nöd bryter lag, som handlade om hungerupproret 1917. Jag blev förälskad i både ön och befolkningen. Där lärde jag mig grundläggande teaterkunskaper och ett stycke viktig arbetarhistoria. fanns två sågverk på ön, Granvikssågen och Sandvikssågen. var länets främsta industriort, med sammanlagt 600 anställda vid de två sågverken. På ön bodde drygt 3 000 invånare. Hungerkravallerna 1917 var en följd av och rådande ransonering av livsmedel. Dåvarande landshövding hade skickat extra sändningar av potatis och kålrötter, men de var skämda. De hungrande arbetarna bestämde sig då för att göra en egen ransonering i och bagerier. De hade sett hur bagerierna trots ransoneringspåbuden skickade bröd till förmögna som bodde på . De hungrande bestämde sig för att göra samma sak och köpte också bröd utan ransoneringskort. Men då kom länsmannen till ön och arresterade arbetarna. Det blev tumult, och under tumultet lyckades öborna frita de arresterade. Kort därpå anlände militären. De första anlända soldaterna från lät sig avväpnas. Fler soldater kom till ön, nu med kulsprutor. Utanför ön hade en jagare lagt sig för ankar. kom landshövdingen åter, den här gången med mat, och höll ett tal till sågverksarbetarna. Då bestämde sig öborna för att återlämna de beslagtagna gevären. Upproret var därmed över. Den gången var det , författare och journalist med rötterna på , som bidrog till att sågen räddades med sina avslöjande reportage om hur sågen förfallit. hotades sågen igen. Då kom dåvarande statsrådet . till ön, och tillsammans med sågverkets fackförening och ledning arbetade han fram en utvecklingsplan för att säkra framtiden för Sandvikssågen, vilket man lyckades med. skriver vi 2008. ingår Sandvikssågen, som kallas Seskarösågen, i Setra, som till hälften ägs av statliga . Näringsminister är statens ägarrepresentant. Jag ställer samma fråga som : Vad avser näringsministern att göra för att rädda Seskarösågen? Hon har inte svarat någonting. i uppmanar näringsministern att ta fram en offensiv framtidsstrategi för Seskarösågen. Vi vill att näringsministern i sitt agerande ser över vilka möjligheter det finns att klara behovet av råvaror inom ramen för Barentsregionssamarbetet. Vi vill också att näringsministern ser över möjligheten för de anställda att ta över sågverket. På Seskarösågen har man investerat för flera miljoner. Sågen går med vinst. Jag ser förslaget om nedläggning som en följd av vanlig kapitalistisk logik.