prot · GV09102 · 2008-04-24 00:00:00 — Även om man inte bor vid en järnväg har man åsikter och tyckande i frågan. Men transportsystemet måste ses som en helhet, och även om vi hanterar ett betänkande i just järnvägsfrågor handlar det till syvende och sist om ett övergripande synsätt. Det är utan tvekan så att företagen har stor nytta av våra järnvägar, inte minst vår basindustri. Allt fler arbetspendlar allt längre. Alliansregeringens strävan att fler människor ska komma i arbete innebär också att fler söker sig till ett jobb längre från hemorten. Detta ökar valmöjligheterna för den enskilde men ökar också arbetskraftsutbudet för företagen. I denna situation innebär tågtrafik ett mer klimatsmart alternativ när fler människor väljer att röra sig över större yta. Anledningen till att allt fler pratar om järnvägen är förstås att den har fått ökad betydelse i och med målsättningarna att få ned våra utsläpp av växthusgaser. Det innebär för många människor och företag ett mer klimatsmart alternativ att transportera sig själv eller sitt gods. Även Klimatberedningen pekar på järnvägens betydelse för att transportsektorn ska kunna minska sina utsläpp. Men det är med satsningar på järnväg som med allt annat. Det hänger samman. Huruvida vi lyckas bryta utanförskapet och få människor i arbete spelar också roll för hur mycket resurser vi har att satsa på infrastrukturen. spelar en viktig roll för oss att få ned våra utsläpp, men det är inte den enda lösningen. Ett av avsnitten i detta betänkande går under benämningen Utvecklingsfrågor. Detta handlar bland annat om att satsa mer på järnvägen. Oppositionen framför kritik för att det satsas för lite på järnväg, trots att deras egna investeringar till järnväg var lägre och vissa år betydligt lägre än investeringarna på väg. verkar de ha bytt fot, men mycket lite tas upp om var dessa resurser ska tas ifrån. Jag antar att man antingen vill låna hejdlöst av Riksgälden eller ta pengar från vägarna. , 2008, budgeterade regeringen att det totala anslaget för verksamhetsområdet ska uppgå till drygt 14,5 miljarder. Detta är en klar höjning jämfört med . Dels har höjningen kunnat finansieras genom att göra en extra amortering av den samlade skulden avseende järnvägsprojekt och på så sätt frigöra drygt 300 miljoner, dels gjorde alliansregeringen dessutom en ambitionshöjning av anslaget som sådant en större satsning helt enkelt. Vi är angelägna om att det satsas på järnväg, men vi är också angelägna om att det satsas på väg. Vi behöver nämligen bådeoch. Sedan alliansregeringen tog över har det satsats mer på investeringar i järnväg än i väg. Fördelningen var den omvända under den tidigare regeringens sista år, även om de har svårt att kännas vid detta faktum. Synsättet måste vara transportslagsövergripande. är en del av infrastrukturen. Vårt land ser olika ut, och vi kommer även att behöva ett samspel mellan alla olika transportslag, såväl väg och järnväg som sjöfart och flyg. Vi behöver bådeoch. Det verkar vara svårt att se att alla trafikslagen behövs, att det vissa år kan vara läge för mer vägsatsningar och andra år läge för mer järnvägssatsningar, att olika lösningar behövs i olika delar av landet. Ett annat av avsnitten i detta betänkande hanterar frågor om trafikeringsrätt och ökad konkurrens. Många motionärer lyfter upp frågan om att ta bort den nuvarande monopolsituationen. Detta är ett pågående arbete i hela EU, där vi i ligger före. Alliansregeringen tillsatte en utredare som ser över hur vi på bästa sätt kan få fri konkurrens inom detta område. Det går förstås inte att säga annat än att detta är en grannlaga uppgift. Antalet spår är kraftigt begränsat, och antalet tider för avgång och ankomst likaså. Idén att konkurrensutsätta järnvägen är inget nytt. Ämnet har behandlats i flera utredningar där mer eller mindre alla har landat i slutsatsen att ökad konkurrens är bra. Men här behöver avvägningar göras, och det är en utmaning att ta sig an gränssnittet mellan upphandlad trafik och den kommersiella. Men det gör det inte mindre angeläget. Jag är övertygad om att om fler bolag trafikerar våra järnvägar även på persontrafiksidan kommer det också att skapa ytterligare tryck på de investeringsbehov som finns och i slutändan stärka angelägna järnvägssatsningar gentemot andra infrastrukturinvesteringar. Men synsättet måste, återigen, vara transportslagsövergripande. är en del av infrastrukturen. Vissa delar av vårt land behöver järnvägssatsningar, och andra behöver väg, en tredje flyg och vissa allt möjligt. Alliansen satsar på järnvägen, och vi kommer att fortsätta att göra det. ska knyta samman . Den ska kännetecknas av fri konkurrens och att nya trafikidéer förverkligas. I vissa fall är visioner som höghastighetståg tyvärr en bit bort, men arbetet har börjat. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag vill också ta tillfället i akt att som trafikutskottsledamot beklaga att vi härmed tappar vår kollega . Men jag vill också gratulera stockholmarna till detta. Jag är helt övertygad om att som finansborgarråd i kommer att möta vissa påtryckningar även inom infrastrukturområdet. Jag kan själv bara som exempel peka på den viktiga länken mellan och . 184 () replik: Jag vill bara konstatera att i de budgetförslag som har lagt fram, där vi har lyft fram siffrorna och löpt linan ut , avsätter vi sammanlagt mer än regeringen i järnvägssatsningar. Jag kan visa efteråt hur det går till. Det skulle vara väldigt intressant att se den uppställning som hänvisar till, att man nu är mer offensiv på järnvägssidan än vad vi är på vår kant och att så var det även tidigare. Jag vill bestämt hävda, eftersom jag var med , att det var väldigt kraftfull kritik från den borgerliga sidan att det var för mycket satsning på järnväg. Relationen var för vissa projekt att för som man satsade på järnvägen gick till vägsidan. Man kan inte räkna in gamla projekt som löper på. Det tar sin tid att bygga en väg och en järnväg. Men de nya satsningar som gjordes i slutet av den förra mandatperioden och även tidigare var en kraftfull satsning på järnvägssidan. Jag tycker att det är glädjande nu att även den borgerliga sidan har kommit över. Jag hörde att kunde tänka sig fifty-fifty mellan de två trafikslagen. Det har inte varit den linje som har använt sig av tidigare. säger att det fattas framåt för att man ska komma till rätta med tågförseningarna. Det behövs mer pengar till banunderhåll för att man ska kunna få ned tågförseningarna . Delar den uppfattningen, eller har fel? Det behövs också ungefär 1 miljard för att kunna rädda 17 nedläggningshotade banor. Det behövs 12 miljarder för att säkerställa framtidsplanen. Då har vi inte ens gått in . Det behövs alltså väldigt mycket pengar. Jag hoppas verkligen att det inte bara blir allmänna proklamationer från talarstolen utan att ni också driver det här jättehårt i de förhandlingar som ska ligga till grund för höstbudgeten och infrastrukturpropositionen. Jag hoppas att det finns något med substans där, för det har vi saknat. Det är mycket av proklamationer och tyckande men väldigt lite av fakta. 185 () replik: har helt rätt att underskotten är enorma på många håll, både på väg- och järnvägssidan. Detta försöker alliansregeringen och vi att åtgärda så gott det går, men det är en grannlaga uppgift. Vi behöver resurser till det. Där kommer vi också in på att allting hänger samman. Det sätt som vi har sänkt skatterna på, som jag hörde att du var inne på tidigare, påverkar arbetskraftsutbudet och genererar flera arbetsmöjligheter. Vi får in fler skattekronor, och då kan vi satsa mer pengar på infrastrukturen. När det gäller fördelningen handlar det, som jag har sagt tidigare, om att ha ett transportslagsövergripande synsätt. I vissa fall kommer vägarna att väga tyngre när man gör bedömningarna. I vissa fall kommer järnvägen att väga tyngre. Det är saker som samhällsekonomisk lönsamhet som ska spela roll, men det kan också vara andra kriterier: tillväxt, regional utveckling och klimatbiten. Det är sådana kriteriegrunder som vi diskuterar i arbetet inför den kommande infrastrukturpropositionen. Arbetet med att få fram nya beräkningssätt för samhällsekonomisk lönsamhet pågår också. Det är ett otroligt viktigt arbete. När det gäller den tidigare fördelningen som jag hänvisade till har jag kollat lite på utfallet . Där har jag kunnat se att sedan alliansregeringen kom till makten har det blivit en ökad satsning på infrastruktur rent generellt. Satsningen , för att vara ett så kallat normalår utan särskild infrastrukturproposition, var en av de största . Detta är glädjande och inget som på något sätt någon ur alliansen behöver stå och skämmas för. Man kan snarare bära huvudet högt. 186 () replik: Det liknar poker på något sätt. ska man syna korten. Jag hoppas att det sker . Jag kan säga att inom pågår ett intensivt arbete. Vi har i princip tagit fram vårt förslag till infrastruktursatsning . Då ingår givetvis satsningar på järnvägssidan, vägsidan, flygplatser, hamnar och hela köret. Vi kommer också att visa hur vi ska finansiera det på ett trovärdigt sätt. Det är glädjande att allt fler aktörer, stora tunga aktörer, börjar inta samma synsätt. Vi kan inte ha ett synsätt att om vi har överskott kan vi betala av på statsskulden, satsa på infrastruktur, satsa på äldreomsorg och så vidare. Vi vet alla att det kan gå upp och ned. Det som krävs är en långsiktighet. Vi kan inte ha en ordning att när det blir sämre tider får vi göra halt i järnvägsutbyggandet. Det har inte klimatet råd med. Vi kan inte vänta på det. Vi måste ha en långsiktig plan som också är hållbar ekonomiskt. I alla andra sammanhang gör man faktiskt skillnad på drift och investering. Men av någon märklig anledning, just när det gäller statens budget, är det ett väldigt oansvarigt system som man inte kan använda sig av. Man ska samla i ladorna, och sedan ska man använda de pengarna på en massa olika sätt vilket inte låter sig göra riktigt, som var inne på. Men vi kommer att vara väldigt noga med att följa med. Vi kommer noggrant att syna era kort . Då duger det inte längre att gömma sig bakom att något är på gång. Då ligger papperen på bordet. Då hoppas jag verkligen att ni lever upp till de förväntningar man till viss del kan få när ni börjar prata om att ni ska använda överskottet på ett klokt sätt. Jag hoppas att det ligger något i det. har dolt det väldigt bra när det gäller hans framtid som finansborgarråd fast jag har försökt trycka på det . Jag hoppas att han inte är lika stor pokerspelare när det gäller satsningarna på infrastrukturen utan att vi verkligen kan lita på att något sker där. Det är viktigt för hela att vi får en bättre kapacitet på spåren, inte minst till och från . 187 () replik: Det är precis som säger. Det är intressant att han säger just det. Det går upp och ned. Konjunkturen sviktar fram och tillbaka. Just därför är det oerhört viktigt att man för en ansvarsfull ekonomisk politik. Det är A och O. Att vi har den budgetdisciplinen och har haft den handlar om att infrastrukturen inte står för sig själv. Man har att samsas med en rad andra otroligt angelägna om-råden: skola, forskning, rättsväsende, förbättringar för pensionärer med mera. Vad ska man se som en investering? Vad ska man se som en investering för framtiden? Kan forskningsanslag vara en sådan del? Var ska man då dra gränsen? Anledningen till att vi finansierar även infrastrukturen med anslag handlar om att man behöver transparens i detta. Man behöver också se och prioritera år för år var man ska lägga pengarna. Över hela landet jag har rest runt som en skottspole fram och tillbaka är behoven enormt stora. Det är klart att förväntningarna på infrastrukturpropositionen är enorma. Jag vågar nog säga att vi inte kommer att kunna göra alla lyckliga, dessvärre. Vi börjar heller inte i en särskilt god utgångspunkt. Men vi gör absolut det bästa vi kan. Det övergripande som det handlar om är att man måste ha ett samlat synsätt på det hela, ett transportslagsövergripande synsätt och på så sätt kunna dra nytta av varandra. 188 () replik: sade i sitt inlägg: Vi från alliansen är väldigt angelägna om att föra en framåtsyftande eller något sådant järnvägspolitik. Då undrar jag vilka vi i det här fallet är och hur detta vi ser ut. medverkade själv i programmet . Jag har inte sett hela programmet men stora delar av det. Där kan vi konstatera att infrastrukturminister lyfte fram järnvägar som en viktig del för att få ned koldioxidutsläpp men också för att tillgodose transportbehoven. Vad säger , finansministern? Han förstår inte den argumentationen. Han tycker att väginvesteringar är betydligt viktigare. Då undrar jag: Vad tycker ? , infrastrukturministern, sade i samma program att det finns ett uppdämt behov av järnvägsinvesteringar och att saknar resurser. säger: Nej, det är överinvesterat i järnvägar. Finns det någon gemensam politisk linje för hur järnvägspolitiken ska bedrivas av alliansen? Om det gör det vore jag tacksam om kunde redovisa den. 189 () replik: Jag tittade också på det programmet, inte när det gick men på webben efteråt. Jag snabbspolade något också, för jag tyckte att det var ett försök att urvattna hela konflikten mellan väg och järnväg till någon slags oändlighet som inte riktigt höll ända ut. Det handlar ju om det transportslagsövergripande synsättet. I infrastrukturpropositionen läg-ger vi fast ramarna. Det absolut bästa vore om man därefter efter gediget arbete av och i samförstånd naturligtvis; det behövs betydligt mer samverkan mellan dessa två instanser också tittar närmare på vilken exakt fördelning som ska gälla. Det kan vara lite olika, och jag är helt övertygad om att även angelägna järnvägsinvesteringar kommer att stå sig väl när det gäller samhällsekonomisk lönsamhet. Vi har en kär sträckning i mellan och som uppvisar högt NNK-värde, och det är också sådant som finansministern, som du pekade på, tar upp i programmet. Det återstår ett gediget arbete med infrastrukturpropositionen. Vi är fyra olika partier, och vi arbetar tillsammans. Vi har lite olika syn i vissa frågor, men för det mesta och i de flesta situationer är vi rörande överens. Det tycker jag bådar otroligt gott för framtiden! 190 () replik: Jag tycker att det är intressant att höra att ni för det mesta är överens, för jag tycker inte alls att det stämmer i det här betänkandet, i ärendet som rör järnvägsfrågor. Uppenbarligen tycker infrastrukturministern och finansministern väldigt olika. svarade inte på min fråga om vad hon själv tycker, men när man är fyra partier kanske inte utrymmet finns att deklarera precis sin egen ståndpunkt. Det kan vara så. Jag skulle vilja ta upp något som nämnde i replikskiftet med . Du pratade om resurser och hur mycket ni hade satsat under ett normalår, vilket var enligt ditt sätt att se det. En rejäl satsning, som menar, är till drift och underhåll av järnvägar. Inte en enda krona till investeringar under det budgetbeslutet! Vi kan konstatera att kostnadsökningar enligt dem själva har varit . I er budgetram har ni räknat upp det . Det fattas pengar, ! Hur kom-mer det här att se ut? Hur kommer ni att göra? Detta innebär alltså att järnvägsinvesteringarna får stå tillbaka ytterligare och ni som har råskällt på oss om att det har fattats pengar och om hur lite vi har satsat och att det har varit glädjekalkyler och luftslott och gud vet vad! vill jag veta hur tänker lösa den här ekvationen som ni själva har försatt er i. 191 () replik: Jag vet faktiskt inte vad pratar om. Möjligen är det det egna partiprogrammet eller någon propagandaskrift som hon har läst. Om man tittar tillbaka i budgeten hur utfallet har varit var det för det som satsades på järnvägsinvesteringar . På drift- och underhållssidan för järnvägen , blev det . Om vi sedan hoppar fram till förslaget , det vill säga detta år, kan vi se att järnvägsinvesteringar är budgeterade till 7 151 miljoner kro-nor. Drift och underhåll för järnväg 2008 är det som är föreslaget alltså . Utfallet kan vi inte se förrän om ett tag. Jag tycker nog, fru talman, att dessa siffror talar för sig själva. Men det här handlar fortfarande om att vi måste ha ett transportslagsövergripande synsätt! Det handlar om att i vissa fall kommer järnvägen att väga över; i vissa andra fall kommer vägen att väga över. Det är beroende på situation och på vilka kriterier man lägger in i arbetet när man ska göra prioriteringarna. Vi arbetar hårt och har så gjort . raljerade också över att propositionen blev något framskjuten, även om det inte alls är i paritet med vad de själva gjorde . kommer en infrastrukturproposition. Jag är rätt övertygad om att vi kommer att vara klart nöjda med den satsningen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 9 § Post och grundläggande betaltjänster Föredrogs trafikutskottets betänkande 2007/08:TU12 Post och grundläggande betaltjänster. 192 (): I föreliggande betänkande Post och grundläggande betaltjänster behandlas sådana frågor som framgår av rubriken. Det rör sig om 16 motionsyrkanden från allmänna motionstiden och fem reservationer från s, v och mp samt ett särskilt yttrande från s. För att om möjligt kunna bibringa lite av postal atmosfär till debattörerna har jag roat mig med att göra några nedslag i Postens historia. Efter förslag av rikskanslern beslutar riksrådet 1636 anta en förordning om postbåden postbuden vilket innebär att ett postväsen byggt på ett stafettsystem ska inrättas i rikets alla provinser. Postlinjer skapas genom att man på varje två eller landsväg tillsätter en postbonde med skyldighet att vidarebefordra posten. ville man snabba upp postgången, och då ålades postbönderna att framföra posten ridande. hände det inte mycket med Postens utveckling, men det gjorde det däremot . Den första järnvägslinjen byggs i på sträckan KöpingHult. 1858 bestäms att järnväg som upplåtits till allmän trafik ska begagnas för postbefordran. 1862 inrättas de två första postkupéerna på sträckan StockholmGöteborg. beslutar att systemet med postbönder som då fungerat ska avvecklas. Posthemmanens antal är 740. 1870 har de utmönstrats helt. I stället för posthemman började poststationer införas . Till en början läggs poststationerna vid järnvägsstationerna, men senare öppnas stationer också på andra orter. blev det möjligt för kvinnor att arbeta på Posten. Men bara ogifta kvinnor fick anställas, eftersom en gift kvinna var omyndig och så-ledes inte kunde ansvara för pengar. fick sin första flygpostlinje till utlandet. Den gick från via och till . Nya arbetstidslagar tvingar 1951 Posten att upphöra med söndagsöppethållande på postkontoren som söndagsbrevbäringen slopas något som ledde till starka protester från kunder och i medier. införs postnummer vilket medför att sorteringen nu kan göras av personal med mindre kännedom om postanstalter och befordringsvägar . En hel yrkesgrupp, överpostiljonerna och postiljonerna, blir överflödiga. beslutade att den grundläggande kassaservice som tillhandahållits av Posten genom Svensk Kassaservices 1 200 kassakontor vid utgången av 2008 ska ersättas av ett statligt åtagande att tillhandahålla grundläggande betaltjänster. Med detta, fru talman, har jag efter en 372-årig rapsodisk postresa landat i dagens verklighet vilken delvis kommer att beröras i den debatt som följer, varför jag nu lämnar över ärendet till debattörerna! 193 (): Ett brev betyder så mycket. Det var rubriken på en känd reklamkampanj som Posten hade . Det var ett mycket kortare historiskt perspektiv än det presenterade ! fanns varken e-post eller sms. är Internet och mobiltelefon självklara och centrala kanaler när människor ska kommunicera med varandra. Men det har skett flera förändringar i Postens värld under som påverkar oss som bor i . De traditionella postkontoren har lagts ned. Paket och andra försändelser hämtas i närmaste matbutik eller på bensinmacken. , som har skött Postens kassatjänster, håller på att läggas ned. Och meddelade svenska Posten att bolaget går samman med danska Posten. Massmedierna var på hugget direkt. Löpsedel efter löpsedel toppade med sammanslagningen. En av de största nättidningarna var extra snabb och visste precis vad de skulle trycka på för att få svenska folket engagerat i postfusionen. De lät läsarna svara på följande fråga: Vilken färg vill du ha på postlådorna, gula eller röda? hade drygt 13 000 personer svarat på frågan, och inte helt oväntat tyckte det stora flertalet att den gula lådan är bäst. Egentligen tror jag inte att det är färgen på brevlådan som engagerar folk utan snarare vurmandet för Posten som helhet. Posten är helt enkelt en trygg och pålitlig partner som man är rädd om. Jag har inte för avsikt att gå närmare in på samgåendet mellan i mitt anförande. Regeringen förbereder en proposition och innan den har landat på bord vill vi socialdemokrater avvakta ett ställningstagande. Men, fru talman, jag vill redan nu hissa en liten varningens flagg. som sammanslagningen blev offentlig sade näringsminister : Det finns i våra tankar att det vore fullt möjligt med en börsintroduktion. Jag vill klart markera att sådana tankar inte finns hos oss socialdemokrater. Vi är emot en börsintroduktion och därmed en privatisering av svenska Posten. Det kan leda till att postservicen försämras, framför allt i glesbygd. Det kan också göra att vi riskerar det postpolitiska målet att alla invånare i ska ha tillgång till en posttjänst av god kvalitet. En sådan försämring vill vi socialdemokrater inte vara med om. Precis som man på svenska Posten själv påpekar har den traditionella brevverksamheten utmanats rejält av den elektroniska kommunikationen. Först har vi e-posten. Med några enkla klick åker hälsningar, meddelanden och affärskorrespondens ut i cyberrymden och hamnar i mottagarens mejlbox. Sedan är det blanketter som vi plockar ned från myndigheternas hemsidor, fyller i och skickar vidare med ett simpelt klick. Därtill har vi de elektroniska fakturorna som sakta men säkert äter upp pappersfakturornas marknad. De flesta av oss betalar våra räkningar via Internet . Det skulle vara enkelt att säga: Jaja, Posten behövs inte längre. är det nya tider som gäller, ut och i väg med den bara! Men så enkelt är det inte. Även om människors anspråk på Postens verksamheter har förändrats finns behoven av betal- och kassatjänster fortfarande kvar, särskilt i de områden som saknar snabb uppkoppling till Internet. Såväl kommuner och enskilda som företag i glesbygden är beroende av att det går att sätta in och ta ut pengar, betala räkningar och lämna in dagskassan på ett tillfredsställande sätt. Vi anser att staten även i fortsättningen måste ta ansvar för att upprätthålla en väl fungerande betal- och kassaservice i hela landet. Staten måste också fortsätta att ta ansvar för att sköta en god postservice från norr till söder. Det ska inte ha någon betydelse om du bor i eller på landsbygden utanför . Du ska få ditt paket, ditt brev eller ditt vykort levererat till dig oavsett var du bor. Det har du som svensk medborgare rätt till. Det kanske är dags att damma av Postens gamla 80-talsslogan Ett brev betyder så mycket och bara göra några enkla förändringar: Ett brev är fortfarande hett. Lägg det i gula lådan och skicka brett. Vi står självfallet bakom alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 1. 194 (): Även står bakom reservation 1. Jag yrkar bifall till den och till reservation 4. När det gäller reservation 1 har på ett förtjänstfullt sätt gått igenom kritiken. Jag vill bara kort säga att vi också avvisar tankarna på en bolagisering av Postens verksamhet i det nya stora företaget. Det jag tänker uppehålla mig vid är det nya synsättet på våra betaltjänster som ska upphandlas. Det står ganska mycket om det här i betänkandet. I stället för via Posten och dess företag ska man nu ha ett statligt åtagande för att tillhandahålla grundläggande betaltjänster.