prot · GW0950 · 2008-12-16 00:00:00 — Detta med de omräkningstal som normalt används. Bland årets föryngringar finns dessutom en invandrad rysk-finsk hane i . Vargstammen har alltså fått ett genetiskt tillskott, vilket är positivt för att reducera inaveln i den skandinaviska vargstammen. har med stöd av denna utveckling också kunnat bevilja flera ansökningar om skyddsjakt på varg . När denna interpellation efterfrågar möjligheten att göra till ett försöksområde för tillåten jakt på varg kan jag förstå den otålighet som många värmlänningar känner inför dagens situation. Men otåligheten är inte begränsad bara till . Den finns också i och . Jag känner oro för att den illegala jakten på varg kommer att öka om vi inte snart får ett reformerat system för vargförvaltning i hela . tillsattes för att ge grund för en reformering av rovdjursförvaltningen i hela landet, inklusive vargförvaltningen. Den har, som bekant, lämnat sitt förslag till regionalisering. För att undvika en alltför snabb ökning och koncentration av vargstammen har utredningen föreslagit att den svenska vargstammen ska begränsas till 200 vargar, för att skapa förtroende bland medborgarna och visa att vi genom förvaltningen har kontroll på vargstammens utveckling. Jag emotser med tillförsikt regeringens förslag i dessa frågor som jag hoppas kommer . 177 Miljöminister (): Jag tycker naturligtvis att det är välkommet med engagemanget från den socialdemokratiska sidan i frågorna. Jag hoppas att det också bäddar för breda beslut det är dags här i . Det visar också på en välkommen förändringsvilja. Det var ju inte riktigt det som rådde när den här regeringen tog över. Jag vill också betona att jag har tagit ställning i grundfrågan, det vill säga att jag anser att det behövs en regionalisering av förvaltningen i ökad grad och också mer lokal delaktighet. Frågan gäller nu hur det ska gå till. frågar mig vad jag menar med att människor ska hinna anpassa sig till den ökade vargstammen. Jag menar att det har gått mycket fort att öka vargstammen. Det är naturligtvis välkommet när det gäller att säkra vargstammens långsiktiga överlevnad, men det är inte bara antal vargar som avgör det. Det har framför allt att göra med den genetiska statusen hos vargen. Det får också mycket tydliga konsekvenser, inte minst i de områden där vargkoncentrationen är som störst, kanske tre fyra län. Jag menar att det betyder att människor måste känna trygghet och delaktighet och också ha insikt i hur man regionalt hanterar frågorna. Man behöver kunna skydda sig på rätt sätt. Det kan handla om allt från det vi nu har gjort när det gäller jaktförordningen till att kunna sätta upp stängsel och förbereda för att skydda sina husdjur och tamdjur. Jag menar att det är nödvändigt att föra de olika intressena närmare varandra. Jag tror i själva verket inte att motsättningarna behöver vara så stora som de har varit. Det är passivitet som låter motsättningarna växa. Det är därför regeringen också har tänkt vara mycket aktiv. Som svar på frågan om jag tänker mig eller några andra regioner som försöksregioner har jag gjort klart och tydligt att jag i grunden inte tycker att försök räcker. Jag vill att det ska vara riktiga åtgärder. När vi nu vartefter tar olika steg är vår tanke att i första hand vidta riktiga åtgärder. Jag tycker också att det är viktigt att skynda på arbetet med en sådan här modell. Det är därför vi har inlett arbetet . Jag har fått frågan om jag skulle vilja göra en stor opinionsundersökning om inställningen till vargen. Jag nöjer mig inte med opinionsundersökningar. Jag tycker att det är bättre att se till att direkt öka förutsättningarna för ökad delaktighet och ökad regional förvaltning. Jag är också, som jag sade, beredd att vidta andra åtgärder. Jag menar att det inte är rimligt att vargen bara är koncentrerad till tre fyra län. Därför är det befogat att också ha målsättningen att få en större utspriddhet över landet. Jag är medveten om att vi ska ta ansvar också för konsekvenserna i rennäringsområdena. Det menar jag är en av de frågor som ska belysas vid den utvärdering som vi kommer att göra. Jag har också fått frågan om jag skulle vara beredd att genomföra förvaltning på samma sätt som för björn. Då vill jag vara tydlig med att när det gäller björnen har miniminivåerna överträffats rejält. Det är en annan situation än i fråga om vargen. Men precis som jag har sagt i interpellationssvaret är jag inte heller främmande för att i någon form skapa ett ökat utrymme för förvaltning av vargstammen, därför att det här är en förtroendefråga där vi ska föra samman naturvårdsintressen å ena sidan och viktiga intressen för landsbygden å den andra. 178 (): Det märks att det finns ett brett intresse bland ledamöterna för den här frågan. Tack, ministern, för de här upplysningarna! Du ställde frågan om breda beslut. Det beror på vad ni kommer med. Självklart är vi socialdemokrater intresserade av att hitta bra lösningar, precis som jag beskrev i mitt första inlägg. rovdjurspolitik byggde ju på breda politiska överenskommelser. är det att gå vidare. Jag tror att det för rovdjurspolitikens skull är bra med en bred enighet. Skälet till att jag efterfrågar försöksområden eller försöksprojekt med och delar av , och är att snabbt komma i gång med prov på regional förvaltning. Propositionen dröjer till , och sedan tar det tid innan vi fattar beslut i och innan det kan verkställas. Det är därför jag ser ett försök som en möjlighet att snabbt få i gång och pröva regional förvaltning. Jag håller också med om att passivitet undergräver legitimiteten. Därför är det bra att vi för den här debatten nu och att vi på olika sätt beskriver att det kommer saker . Jag skulle också vilja ställa frågan hur ministern ser på förslag att stanna upp , nu när vi har uppnått etappmålet, för att ha tid att lära oss förvalta stammen och få just ökad acceptans i de berörda områdena. Jag tar upp frågan om liknande jakt som på björn som en jämförelse därför att björnstammen ju har jagats under . Ändå har den växt väldigt bra. Det är som ministern säger att björnstammen är långt över miniminivån , och ändå har vi jagat björn under . Det är på liknande sätt jag skulle kunna tänka mig att vi gör när det gäller vargen. Finns de förslagen med i ditt tänk inför det fortsatta arbetet? Jag hoppas verkligen att ministern ser till att en proposition kommer . Helst skulle jag vilja se en på bord innan mitten av mars så att vi skulle hinna behandla den före sommaruppehållet. För vargens skull och för landsbygdsbefolkningens som lever och verkar i de rovdjurstäta områdena brådskar det. Man kan fundera på vad som händer när vi börjar få flera vargar som rör sig i större delar av landet vi pratade ju om att vi behöver ha ökad spridning av vargstammen till exempel när de börjar närma sig större städer söderut. Vi har ju haft några i där inte skogsområdena är lika stora och vi alltså kan få möte mellan varg och människa oftare. Hur ser ministern på det? Jag är rädd för att konflikterna där kan öka ännu mer. Jag besökte en familj i norra som fått flera av sina får rivna av varg, trots att de hade ett väl fungerande rovdjursstängsel. Vad säger man till dem, och hur möter man deras oro? Det är viktigt att väga in lantbrukarens bekymmer med rovdjur eller hästägarens oro. Öppna landskap är viktiga, och i vissa områden behövs fler djur som håller landskapet öppet. Där kan rovdjuren begränsa det utrymmet. Jag känner fårägare som väger mellan att bryta mot djurskyddslagens krav på utevistelse för sina djur eller att sitta uppe och vakta . Det är sådan oro man möter ständigt och jämt. Därför är det viktigt att än en gång säga att det är bra att ministern tar denna fråga på allvar och försöker göra så att det blir en bra utveckling. 179 (): Jag tackar ministern för svaren, men jag hoppas att vargen fortsättningsvis hålls utanför renbetesområdena. En annan fråga som vi ofta får höra, överdriven eller inte, gäller vargens härkomst. När Projekt startade konstaterade man att en spillra av den nordiska vargstam som fanns kvar i våra djurparker var alltför svag och inavlad för att man skulle kunna bygga upp en ny vargstam i med hjälp av den. Påståenden om att dagens svenska vargstam därför skulle vara inplanterad har hörts . Dessa påståenden kan också vara en av orsakerna till den negativa inställningen till varg som finns på många håll i landet. Vi har också hört påståenden om att dna-undersökningar entydigt visar att vargarna i samtliga fall skulle bära samma dna som vargar i och . Är det inte en gång för alla dags att gå till botten med dessa påståenden? Är dagens svenska vargstam inplanterad eller inte? Eller är frågan för känslig för att utredas? 180 HANS (): Det är väl bra att vi har samma uppfattning när det gäller regional förvaltning. Det känns bra att ministern har samma uppfattning som vi. Jag ser fram emot de riktiga åtgärderna som ministern pratar om, och jag hoppas verkligen att kommer med. Sedan var det diskussionen om varg- och björnförvaltning och att ha något slags jakt liknande den på björnen. Även om man säger att det är annorlunda för björnarna där har ministern rätt är min uppfattning att man ändå bör fundera på om det inte är att man gör något för att inte hamna i situationen att det helt plötsligt blir många vargar. Man vet ändå att när vargen föder ungar blir det ganska många i kullarna. Om vi inte gör något liknande jakt på björn med varg, ministern, finns det inte risk med att vänta för länge? Ser ministern någon risk? 181 (): Det är glädjande att vi synes vara överens, har stor samstämmighet, är eniga, i frågorna som rör behovet av åtgärder. har fått en god acceptans, som jag förstår, i breda lager. Det är en formellt stor skillnad mellan att ha skyddsjakt och licensjakt. Som jag ser det är det viktigt att även införa licensjakt på björn och licensjakt på varg som komplement till skyddsjakt på varg. Frågan om utökningen, det vill säga en större del i renskötselområdet, som är av yta, är komplicerad, som ministern har sagt. Jag vill erinra dels om problemet för rennäringen, dels om utgiftsperspektivet för rovdjursersättningarna. De har redan passerat 50 miljoner . Om en ökning skulle tillåtas där skulle det få stora konsekvenser på det området också. Min avslutande fråga rör närmast vad ministern anser om planeringen av de åtgärder som har skisserats i interpellationssvaret. Kan det ske i närtid, som man brukar säga i ett utskottsområde? Kan det ske utan dröjsmål att komma i gång med den detaljerade planeringen för regionalförvaltningen? 182 (): Tack, , för en angelägen interpellation! Inte minst uppslutningen i kammaren visar att frågan är oerhört angelägen. Bredden på de partier som är företrädda här visar också engagemanget i frågan. Jag tror att vi är många som får påstötningar och kontakter från olika delar av landet i dessa frågor. Många upplever att det hitintills funnits en okontrollerat växande framför allt vargstam. Det är främst det man talar om. Det är förvisso sant därför att det inte har varit någon kontroll på tillväxten av vargstammen så här långt. Det är många som vittnar om känslorna när de drabbas, när tamdjuren har rivits etcetera. Så sent som för ringde en förtvivlad person till mig och berättade att hans hund hade blivit angripen. Han fick hämta ut hunden från djursjukhuset. Han hade inte de pengarna. Han fick ta ett banklån för att lösa ut sin hund. Vad jag vill ha sagt med detta till ministern är att jag tror att vi måste titta på förutsättningarna för att staten tar ett ökat ansvar när statens djur åstadkommer en skada. Jag vet att det är rundligare tilltaget när det gäller andra tamdjur, men för just hundar finns det en begränsning. Om min hund åstadkommer något har jag som hundägare oinskränkt ansvar. Därför borde det analogt med detta vara så att staten tar ett fullt ansvar. Bortsett från detta är det också viktigt att stå upp för den biologiska mångfalden. Vi är helt överens om att vi ska ha de fem stora rovdjuren. Då är det mer fråga om hur vi ska hantera detta. Därför är det utomordentligt bra att alla har varit uppe och talat om regionaliserad förvaltning, och ministern var sällsynt tydlig och sade att han har tagit upp just den frågan. Det är nu vi fick klart för oss att vi har nått etappmålet. Då tycker jag att det är ovanligt snabbt agerat av en regering att redan nu säga att man ska göra en utvärdering och att den ska läggas fram snart. Det är utomordentligt bra. Dessutom har regeringen tidigare levererat 28 §, som i någon mån har varit en ventil för dem som är på väg att drabbas av angrepp. Jag tror också att ministern har en stor poäng i att det nu handlar om att föra samman, att få en accept för, de olika ytterlighetspunkter som de facto finns i den här frågan. Jag tror att det är grunden för att vi ska fortsatt ha en bra inriktning när det gäller förvaltningen. Jag blir också glad när ministern säger att han inte är främmande för att i någon form, inom ramen för rådande direktiv och internationella åtaganden, skapa ett ökat utrymme för förvaltning av vargstammen. Jag vill bara av hela mitt hjärta uppmana ministern att verkligen se till att leverera. Då är det viktigt med förvaltning och genetiken. Jag tror att vi är helt överens, oavsett var vi hör hemma, om att den vargstam vi ska ha naturligtvis ska vara kraftfull och ha genetiskt fulländade djur och inga degenererade krumelurer som bland annat kan bli besvärande i kynnet. När det gäller försöksområden vill jag ge rådet att hela området där det finns varg bör i så fall vara försöksområde. Det innebär där vargen finns. Jag önskar lycka till i det fortsatta arbetet. 183 (): Vi har fått varg till , mitt hemlän. Då tror naturligtvis alla att det är därför jag ger mig in i den här debatten, men det är det inte. Det var när jag hörde miljöministerns passus om att landsbygdens folk ska hinna anpassa sig till ökad vargförekomst. Det där var visst aktuellt . Det var när vi fattade beslutet att vi skulle ha som delmål att ha 200 vargar i landet. Jag var med då. Förslagen var allt från noll till tusen. enades vi om vi var i huvudsak eniga här i kammaren ett delmål på 200. Den kunskap vi hade då, och den tro vi hade, var att de skulle fördela sig spritt över landet, inte att de skulle samla sig i två eller tre län. Hade de 200 fördelat sig som drömmen var hade det varit lite annorlunda. Då stämde den där passusen ganska väl, om att landsbygdens folk skulle hinna anpassa sig till en ökad vargförekomst men på en låg nivå. har vargarnas beteende visat att det inte är så, utan de är fortfarande ganska koncentrerade, även om vi har fått ett par till . Det innebär att vi nu ganska raskt måste vidta åtgärder, för annars är risken att situationen blir svår att hantera. Det är väl inte det roligaste som finns att jaga varg. Jag vet själv vad jakt innebär, och det är inte ett byte som man tycker att det är speciellt kul att jaga. Det skulle jag själv inte tycka. Den avgörande frågan för den framtida vargförekomsten är den genetiska frågan. Då finns det två möjligheter, eller fler. Ska man ha en vargstam med någorlunda låg numerär i landet fordras det att någon hinner igenom det minfält som renbetesområdet innebär, kommer ned och kan sprida sina gener i och . Den andra metoden är naturligtvis att man byter ut en och annan varg. Vi plockar upp och skickar i väg ett par och hämtar hit ett par, så får vi bättre gener på det sättet. Ett tredje alternativ är att vi låter stammen växa, men inte minst den här debatten visar att detta inte är möjligt. Då kommer min fråga till miljöministern: Hur ser miljöministern på möjligheten, om man ska klara en någorlunda låg numerär, att inplantera gener för att vidmakthålla stammens genetiska status så att det inte blir ett skäl till att vi måste hålla ett större antal vargar i landet än som är nödvändigt? 184 (): Jag vill tacka interpellanten, och jag vill även tacka ministern för svaret. Interpellationen handlar om jakt på varg, och jag tänkte i första hand uppehålla mig vid det ämnet. Sedan lämnade besked om uppnått etappmål är det väl många som har funderat på vad som kommer att hända. Det har nog flera funderat på sedan beslutet om detta etappmål fattades i kammare. Jag var själv inte ledamot . Man behöver ändå vidta åtgärder. I finns en samsyn, som ministern kanske pratar om här. Jag skulle vilja nämna som exempel att vi har levt länge med vargen, och där jobbar tillsammans med , med djurägarna, med och med andra intressenter på ett föredömligt sätt. Det skulle kunna skapa en modell för övriga landet. Jag vill bara nämna att den samsynen inte skapades över . Man kom inte fram till den väldigt snabbt, utan det är någonting som man har tagit fram med hårt arbete och stort tålamod. Vargars beteende kan man fundera över när det gäller jakt. är vargen inte så rädd för människan. Alltså måste vi människor ändra beteende, eller gå tillbaka till det beteende som fanns när det förekom svält i det är inte så länge sedan. Vi ska alltså skrämma rovdjuren, och vi ska se till att det finns en skiljelinje mellan människor och rovdjur. Från länsstyrelsehåll uppmanar man befolkningen i till detta , och det är naturligtvis rimligt. har man icke uppmanat till detta, utan människor har stått och fotograferat och försökt komma nära våra rovdjur. Detta är inte ett sunt beteende det förstår ju människor vid sunda vätskor. Jag tycker att det är ett glädjande besked som vi får här. Jag delar ministerns uppfattning att vi inte ska eftersträva försöksverksamhet. Det låter bra. Etappmålet är uppnått, och då har vi att hantera det och utgå från det. Jag tycker ändå att det har varit en snabb hantering. Jag vill passa på att ställa en fråga, och det är om ministern kan säga någonting om jägarnas roll i det fortsatta arbetet. Ministern nämnde att det har förekommit en träff mellan jägarorganisationer, miljöorganisationer och liknande. Jag skulle alltså vilja höra någonting om jägarnas roll. 185 Miljöminister (): Först och främst välkomnar jag engagemanget. Det är bra att vi kan samlas så många i diskussionen. Det är naturvårdsskäl som ligger bakom att målen har fastställts, och därför kommer det också att vara mycket viktigt att ta till vara naturvårdens intressen i det arbete som vi nu har framför oss. Jag menar att det är grundläggande också ur naturvårdssynpunkt att det finns legitimitet för förvaltningen av rovdjuren. Ju större acceptans det finns, ju bredare människor kan känna sig trygga och delaktiga i det som sker, desto starkare stöd kommer det att finnas för att vi av naturvårdsskäl har ambitiösa mål. Det är också därför som jag är så mån om att föra samman intressen. Jag är övertygad om, som var inne på senast, att det är ett arbete som tar tid. Därför ska vi se till att skapa just för att jämka samman, skapa större samsyn och mer vilja att samarbeta. Där menar jag att också jägarnas organisationer kommer att spela en mycket stor roll, liksom i övrigt landsbygdens organisationer. Jag tror att vi i den regionala förvaltningen ska se möjligheter just för de olika intressena att finnas med i ett konkret arbete, inte bara beskriva för varandra varför den andra har fel. Det är klart att det finns ett samband mellan å ena sidan antalet vargar och å andra sidan den genetiska statusen hos vargstammen. Med det menar jag att det som väcker människors oro är om vargstammens antal skulle öka okontrollerat. Men det som i själva verket betyder mest ur naturvårdssynpunkt är att vi ser till att göra någonting åt vargstammens dåliga genetiska status. Det kommer att behövas en genetisk förnyelse. Det kommer att behövas ökad genetisk variation. Det är en av de saker som jag tycker kommer att vara viktiga i det fortsatta arbetet. Jag vill bekräfta att det verkligen har gått snabbt. Det är, precis som sades, vi fick konkret bekräftat att etappmålet är uppnått. Den här regeringen har redan presenterat åtgärder när det gäller 28 § i jaktförordningen. Vi har också principiellt tagit ställning till en ökad regional förvaltning och ökad lokal delaktighet. Jag har betonat att jag inte är främmande för att skapa ett ökat utrymme för förvaltning av vargstammen. Jag säger alltså inte nej till åtgärder. Det är bara jämförelsen med björnen som jag varnar för, därför att den kan leda fel i diskussionen. Jag förbereder också fler åtgärder, och jag är beredd att i den takt som de ska presenteras se till att göra det i snabbt tempo, just därför att jag är övertygad om att det är aktivitet, inte passivitet, att vi rör oss framåt i det här arbetet, inte står stilla, som kommer att föra intressen samman. Jag vill också på de frågor som har ställts bara konstatera att jag inte spekulerar i om det har skett tidigare inplantering i vargstammen. Jag konstaterar bara att vargar rör sig över väldigt stora ytor. Vi kommer under alla förhållanden att behöva se en genetisk förnyelse. Jag har mycket stor respekt även för rennäringens situation. Därför ska vi väga in de hänsynen i det arbete som ligger framför oss. Jag värdesätter att vi kan ha ett brett samarbete i och konstaterar att det inte finns någon miljöpartist eller vänsterpartist närvarande vad jag kan se. Jag tror att det kommer att glädja många socialdemokrater om regeringen fortsätter att visa ordentlig handlingskraft. Det kanske kan underlätta samförståndet en del på den vänstra kanten, om man säger så. 186 (): Naturvården är grunden, precis som miljöministern säger, och biologisk mångfald är A och O. Vi ska ha en stark och livskraftig stam av både varg och andra rovdjur i . Det är viktigt för rovdjursutvecklingen att den får en stark legitimitet. Jag tog upp den oro som bland annat många fårägare i för fram till mig, och jag vill avslutningsvis säga några ord om det. Vi måste forska mer på frågor som rör samexistens. Hur kan fårägare och andra djurägare skydda sina djur? Finns det bättre stängsel? Ger hundar ett bra skydd? Hur kan vi från samhällets sida finnas där när angreppen sker? Jag har en idé, och det skulle vara intressant att höra miljöministerns syn på den. Kan vi i länen tillsätta så kallade stängselgrupper som åker runt och hjälper till att sätta upp rovdjursstängsel och även hjälper till att sköta dem? Det kräver nämligen mycket arbete, och många lantbrukare pekar just på att det tar mycket kraft att sätta upp, och inte minst sköta, stängslen. Utredningen pekar på toleransnivåer på regional nivå. Finns det med i miljöministerns tänk framöver? Vi har många besvärliga frågor att hantera. Inte minst gäller det den gemensamma diskussionen mellan och . Vi deltog i ett möte på , och det var bra att miljöministern var med. Vi fick höra att det finns tre revir på gränsen mellan och . För att komma framåt måste vi därför öka samverkan mellan länderna. Andra svåra frågor är: Hur ska jakten framöver gå till? Hur inventerar vi vargstammen när snön kanske inte ligger kvar? Det finns alltså många spännande, viktiga och besvärliga frågor att ta hänsyn till. Jag tackar miljöministern för debatten. 187 (): Det som egentligen väckte mitt engagemang och fick mig att gå upp i talarstolen även i denna slutomgång var det som tog upp, nämligen hans idé om inplantering av varg. Jag vill bara säga att det i vissa kretsar naturligtvis är en mycket kontroversiell tanke. Jag tycker emellertid inte att man ska rygga för den tanken, för jag är alldeles övertygad om att det stora flertalet hellre ser ett mindre antal och en toleransnivå på varg. I så fall kan man bibehålla genetiken genom att få in blod från annat håll. Jag är övertygad om att det är rätt väg att gå. Men, som sagt, jag överlåter åt miljöministern och regeringen att komma med förslag om hur en förvaltning kan och ska gå till och framför allt när den kan komma till. 188 (): Det är spännande att så många deltar i den här debatten. Det som kanske är mindre spännande är att vi är så överens. Frågan behöver en ganska bred lösning, och det är viktigt att vi kan vara överens.