prot · GW0941 · 2008-12-03 00:00:00 — Vi är dessutom ett av de ledande länderna i världen på biobränslen. Energin från biobränslen har bara ökat med . Det är en siffra som motsvarar uppvärmningen av ungefär 1,5 miljoner villor under . I den meningen skulle vi faktiskt kunna tala om att är ett framgångsland. är ett föregångsland när det gäller energiomställningen. Det här har vi åstadkommit inte minst genom de senaste 1015 årens omställningsprogram, ofta under kritik från framför allt men också en del andra borgerliga partier som inte riktigt gillade den omställningspolitik som vi bedrev. Men den har ju gett resultat. Vi hade en fantastiskt bra utgångspunkt med den blocköverskridande överenskommelse om energi vi hade tillsammans med och . Den var viktig för . Den var viktig för . Den utmaning vi står inför är en fantastisk utmaning också för svensk industri och svenskt kunnande. Genom att vi ställt hårda krav har vi också möjlighet att kunna ligga före. Genom att vi har anpassat vår produktion mycket tidigare till att vara energieffektiv har vi konkurrensfördelar gentemot omvärlden. Vi har i den meningen starka exportmöjligheter inom miljöteknikkunnande. Därmed blir energipolitiken inte bara någonting som handlar om vår egen hushållning, utan den blir också i allra högsta grad en näringspolitisk fråga. Sedan räcker det inte att klarar att ställa om, även om det är bra om vi gör det och om vi gör det före alla andra. Resten av , och alla andra länder måste också klara detta. Därför är det bra att vi använder vårt medlemskap i till att pressa fram positionerna, och därför är det bra att vi i EU har antagit 20-20-20-uppgörelsen som innebär att vi ställer upp tuffa ambitioner för länder. Visst inger det å ena sidan hopp när vinner valet. Ut går en amerikansk president som inte över huvud taget kunde förstå klimatutmaningen, och in kommer en amerikansk president som är beredd att lägga på förnybar energi. Det är klart att det inger hopp. Å andra sidan nu kanske norska ambassaden hoppar på mig ingav det mindre hopp när vi var med utskottet i och man först från våra norska värdar kunde beklaga att glaciärsmältningen har inneburit att man nu kommer allt längre upp i och och därmed också ser de tydliga klimateffekterna, för att sedan glatt konstatera att det öppnar nya möjligheter att utvinna gas och olja. Man blir onekligen lite bekymrad. Låt oss konstatera att har ett bra utgångsläge. Vi har alldeles fantastiska förutsättningar att kunna fortsatt ligga före när det gäller energiomställningen. Men vi tappar tempo. Vi tappar tempo ordentligt. Vi gjorde det närmare bestämt strax före valet , när valde att bryta den förra blocköverskridande överenskommelsen om energipolitiken. Därmed lade man en våt filt över svensk energipolitik och konstaterade att ingenting ska hända . Och onekligen märks det. Det händer ingenting . Om det var någon nyvunnen energipolitiskt samsyn som fanns inom alliansen ska jag låta vara osagt. Jag tror att det i huvudsak var valtaktik. Men det är allvarligt, eftersom det som behövs i det här landet är en bred överenskommelse om energipolitiken. Det är att tydligt kunna ge besked om vilka långsiktiga omställningar vi behöver göra i det svenska samhället, inte bara till medborgarna och företagarna utan också till omvärlden. När den nuvarande regeringen inte levererade någon inbjudan över huvud taget om energisamtal valde vi från Socialdemokraternas sida att bjuda in till för att föra politiska diskussioner om energipolitiken, men ingen kom. Det kom ingen från de borgerliga partierna på den inbjudan som vi hade gjort. , LO och andra organisationer har hårt kritiserat regeringen för detta. Vi har i utskottet fått höra att kommer minsann en inbjudan, eller så kommer det en energi- och klimatproposition. Vid det senaste sammanträdet fick vi dock höra att även den är skjuten . Det är inte ens säkert att det blir en sammanhållen energi- och klimatproposition utan två skilda propositioner och inga energisamtal. När jag varit ute och träffat företagsledare , i eller för den delen Outokumpu säger alla inom basindustrin att nu måste ni komma till sammanträdesbordet och göra upp. Det säger även företrädare för vindenergi och för vågkraft, alla de som fortsatt vill göra investeringar i förnybar energi men kan göra det eftersom de inte vet hur elcertifikaten kommer att utvecklas. I vindkraftbranschen har antalet investeringar eller förfrågningar halverats bara under . Det är möjligt att det till en del är en konjunktureffekt, men en stor och viktig del i detta handlar om att regeringen inte ger några besked om certifikatsystemet. Industrin måste få tydliga spelregler. Vi måste få till stånd en bred överenskommelse om effektiva styrmedel, om långsiktiga satsningar på energiforskning och om investering i ny teknik och hållbara lösningar. Det borde vara självklarheter. Ändå händer ingenting. Jag undrar varför. Varför dröjer ni från den borgerliga sidan? Varför vågar ni inte ens bjuda in till samtal? Vår socialdemokratiska grundsyn vilar på tre olika ben. Det är ökad förnybar energiproduktion, energieffektivisering och åtgärder för en bättre fungerande elmarknad. Vi tror att man genom ganska stora investeringar skulle kunna förflytta våra positioner i , för det är uppenbart att marknaden inte själv klarar av att göra det. Här är det offentliga åtagandet oerhört viktigt, att vi inte bara med lagar, regler, skatter och styrmedel utan också med egna tydliga investeringar vågar tala om att det är områden väl värda att satsa på. Vi har goda sådana exempel. Våra Klimppengar, Klimpsatsningar, alltså klimatinvesteringsprogram, har varit formidabla succéer där branscher, kommuner och andra tillsammans med statlig finansiering kunnat bygga ut fjärrvärmen, ta vara på spillvärmen och på det sättet bidragit till att vi fått en fantastisk omställning, inte minst ute i landets kommuner. Den regering vi har har avskaffat Klimpprogrammen och är inte beredd att göra den typen av satsningar över huvud taget. Insatser för att stimulera energieffektiviseringar uteblir. Det finns fönsterpengarna; det är möjligtvis dem man kan hitta i budgeten. Omställningsstödet för byte från oljepanna har också försvunnit eller reducerats. Det är en för dålig ambitionsnivå. Det är tråkigt att ni inte inser att det här är en framtidsnäring. Det är en framtidsmöjlighet, och sådana investeringar behöver göras. Vi vill gå vidare. Vi vill stärka investeringarna på det här området. Vi vill införa en klimatbonus för bostäder där vi säger att man får per hushåll vilket täcker av investeringskostnaden. Det innebär att över 60 000 bostäder kan få en klimatbonus . Vi talar inte om vilken teknik man ska använda sig av. Jag tror att det sker en viktig utveckling framöver av klimatneutrala eller teknikneutrala förslag på det här området, för det kommer alltid nya idéer. Men vi ska ge en tydlig signal till hushållen om att satsa på att ställa om. Det förslaget kommer majoriteten olyckligtvis att rösta ned i kammaren . I går presenterade vi ett omfattande program för att bygga om miljonprogramsområden 840 000 lägenheter står och läcker energi, är inte tillräckligt energieffektiva. Här har vi en möjlighet, för att återknyta till den diskussion vi tidigare hade om stimulanspaket. Tänk att kunna kombinera möjligheten att stödja den ekonomiska utvecklingen, få i gång sysselsättningen, med att skapa bättre och mer energieffektiva bostäder och ge miljöteknikbranschen ett ordentligt lyft. Vi vill satsa åtskilliga miljarder på det programmet framöver. Branschen är med oss, både miljöteknikbranschen och fastighetsbranschen, liksom alla de kommuner som står inför stora investeringar i miljonprogramsområdena. Vad är det som gör att det dröjer? Varför vågar man inte inse behovet? Vi har en regering som i stället väljer att ta bort investeringsstödet för bostadsbyggandet. Runt hörnet hotar en krasch på bostadsmarknaden, och ingenting händer från regeringens sida. På transportsidan, som vid sidan av bostäder är en av de stora utmaningarna på energiområdet, lägger vi mer på infrastruktursatsningar, ännu mer om vi räknar med satsningar på spårbunden trafik. Det är klart att det är helt avgörande att göra den typen av investeringar. Regeringen väljer dock att ha en låg ambitionsnivå minus på energieffektivisering. Varför ser man inte möjligheterna att kunna öka anslaget till energieffektiviseringar? Varför inte ge gasprojektet i eller Sekab i Ö-vik större möjligheter att kunna investera? Här kan vi göra saker, inte minst för fordonsindustrin där man har laddhybridmöjligheter inom räckhåll. Ändå ger man inte extra forskningsresurser. I stället väljer man att avskaffa miljöbilspremien som tillsammans med trängselavgiftsförändringen och boendeparkeringen innebär att det blir dyrare för stockholmarna att ha miljöbil. Det kanske inte är den smartaste insatsen att göra i ett läge när vi har en fordonskris, i ett läge när vi vill att man ska premiera miljöbilstillverkningen och miljöbilsanvändningen. Vad är det för smart med att ta bort miljöbilspremien just nu? Inom industrin vill vi påskynda omställningen till hållbar egen energiproduktion genom att ge i investeringsstöd så att man minskar beroendet av olja och kol. För att få en väl fungerande elmarknad vill vi stärka möjligheter, inrätta en elkundsombudsman, begränsa elbolagens möjligheter att teckna dyra tillsvidareavtal, begränsa samägandet av kärnkraften, få en ordentligt fungerande prisprövning av fjärrvärmen, ett förslag som ni alldeles röstade ned. Här finns naturligtvis möjligheter att få en bättre fungerande elmarknad, gärna en bättre fungerande nordisk elmarknad, men regeringen sitter och tittar på och gör ingenting, vågar inte ta initiativ. Dessutom har vi en fantastisk resurs i omställningen i form av . En del i betänkandet handlar om som kritiserar för att inte fullfölja det åtagande de har. Tänk om vi kunde använda detta stora statliga verk till att vara en motor i omställningsarbetet! Tänk om vi kunde använda ägandet för att investera i förnybar elproduktion! Här finns en fantastisk möjlighet, inte minst på vindsidan. Vi vet om alla expansionsplaner när det gäller vindenergi. Här har vi möjlighet att kunna nå målet om , men då måste man ge besked om elcertifikatssystemen. När kommer takhöjningen för elcertifikatssystemen? Eller är det fortfarande så att den borgerliga alliansen, utom , egentligen inte gillar elcertifikatssystem? Jag vill med detta säga att kan. Vi kan vara mycket duktigare inom energipolitiken. Yes, we can, tror jag att sade, och det är väl egentligen det som det handlar om, ifall vi vågar ha självförtroende. Jag tror att de borgerliga politikerna ibland inte vill och ibland också hålls tillbaka av ett rigitt Finansdepartement som säger att det inte är läge att satsa. Eftersom det finns ett riskkapitalgap är det därför risk för att ingen vågar satsa. Just nu avstannar investeringarna i förnybar energiproduktion i landet. Om vi ska nå 49-procentsmålet om förnybar energi, om vi ska nå 20-20-20-målet och ta vårt ansvar i måste vi ta initiativ här och , stärka ambitionsnivån, se till att göra, inte minst på bostadssidan, alla de investeringar som borde stå för dörren med tanke på den lågkonjunktur vi har på marknaden. Dessvärre är regeringen, som vanligt, handlingsförlamad när det gäller att inse att verkligheten just nu förändras; det gäller både denna höst och tidigare. Man gör inga stimulanspaket och inte heller för man någon energipolitik. Jag har försökt sträcka ut den öppna handen och vill göra det också i denna riksdagsdebatt genom att säga: Låt oss hitta ett läge där vi kan föra gemensamma samtal om energipolitiken, sluta upp med hemlighetsmakeriet och hitta ett sätt att som vuxna människor diskutera om vi kan nå en långsiktig överenskommelse om energipolitiken inte bara för politikens egen skull, inte bara för att basindustrin och medborgarna behöver det, utan också för klimatets skull behövs en samsyn i energi- och klimatpolitiken. Låt oss våga ta det ansvaret! Generationerna efter oss kommer att berömma oss om vi gör det. Generationerna efter oss kommer att döma er om ni inte inser behovet av det. 87 (): Det var ett inspirerande anförande höll, och jag kan instämma i mycket av det som sades. Vi har stått i kammaren i snart , och det känns att kroppen behöver fyllas på med bränsle. Energin börjar ta slut. Det är det debatten handlar om energipolitik. Visst är det väl ganska skönt att på höstkanten när kylan tränger sig på komma in i värmen, sätta på lyset och känna att det trots allt fungerar ganska väl här i med energiförsörjningen. Att vi dessutom kan ta oss till jobbet med bil, buss eller tåg gör inte saken värre. Det här är en del av vår vardag. Vi tar för givet att energin finns när vi behöver den. Det är en viktig funktion i hela samhällskroppen. Utan energi och energitillförsel stannar samhället. Därför blir frågan om energipolitiken väldigt viktig. Vi kräver att energin ska vara säker, robust och billig. Vår konkurrenskraftiga industri anser också att energipriset ska vara konkurrenskraftigt i ett internationellt perspektiv. Det här har varit någonting naturligt för oss här i . Vi har tagit för givet att det här ska fungera, ända tills FN:s klimatpanel och Sternrapporten slog ned som en bomb för väldigt många, framför allt på den borgerliga kanten. Någonting höll på att hända här i samhället. Vi fick nya ord här, till exempel klimatförändring det som jag har upplevt och funderat över . Andra partier har också sett detta och lagt fram förslag. Detta bygger egentligen på att vi behöver ställa om samhället. Hela vårt sätt att leva handlar det om. Det är förändringar av samhället och klimatet som i stor utsträckning beror på våra val att konsumera. Vilka energikällor som vi använder för vår energiförsörjning och konsekvenserna av om man använder uran, olja, kol och torv eller sol, vind, vatten och biobränsle är avgörande om vi vill begränsa klimatförändringarna och göra dem mer hanterbara . Det handlar om att skapa ett samhälle som är ekologiskt hållbart, även när det gäller energiproduktion. Ska vi använda oss av ändliga fossila energikällor, eller ska vi göra ett vägval och ställa om samhället till en produktion av energi som bygger på förnybara bränslen och ett sätt att leva som är ekologiskt hållbart? Världens energisystem står vid ett vägskäl. Vi i har gjort vårt val. Det jag saknar nu är regeringens syn och regeringens val. Det är ni som sitter och styr. Det är ni som måste ta initiativ i de här frågorna. Det är som näringsministern sade: Sluta tjafsa, kom med lite handling! Men det är också så att vi inte kan ha någon klimatpolitik utan energipolitik. Det är beklagligt att konstatera att regeringen än en gång har lyckats presentera en energipolitik som inte tar fasta på den verkliga utmaningen, nämligen en effektivare användning av energi. Det är avgörande för att minska klimatpåverkan. anser att energipolitiken måste vara både målinriktad och genomförbar. Vi har en rad rapporter som styrker våra förslag om att energieffektivisering är guld. Kommissionen mot oljeberoende har i sin rapport föreslagit att ett råd eller center för energieffektivisering bör skapas med uppgift att driva på för en offensivare utveckling. Kommissionen anser också att energieffektiviseringen kan bli en strategisk kraft åt en expanderande miljöteknikdriven tillväxt och affärssektor med produkter och tjänster för både hemmamarknader och växande global efterfrågan. Det är det vi behöver när vi har en vikande exportindustri . Klimatberedningen har i sin slutrapport slagit fast att energieffektivisering är en viktig åtgärd för att nå de uppsatta målen. , som lade fram sin rapport, fastslår att har en stor potential att kunna uppnå de uppsatta klimatmålen om vi energieffektiviserar. har presenterat en utredning som slår fast att kan halvera sin energiförbrukning genom energieffektivisering utan att det för den skull påverkar välfärden negativt. Flera svenska rapporter har pekat på energieffektiviseringens betydelse. Men ändå levererar regeringen ingenting. Den nonchalerar de här rapporterna fullständigt. IEA, , har lagt fram en rapport som heter World Energy Outlook . De har studerat och tagit fram olika scenarier för en klimatpolicy. IEA bedömer att effektivisering av energisystem är den i särklass viktigaste åtgärden för minskade utsläpp av koldioxid. De tittar också på vilka satsningar som behöver göras. De gör bedömningen på tillförselsidan att förnybar energi kommer att passera gaskraft i storlek och bli den näst största källan till elektricitet i världen . kommer kolkraften att vara först. Förnybar solenergi, vindkraft, geotermisk energi samt tidvatten- och vågenergi växer tillsammans snabbare än någon annan kategori i världen. Inom ökar elen från förnybara energislag snabbare än elen från fossilt bränsle och kärnkraft tillsammans. Det här är kunskaper som regeringen inte kan vara omedveten om. Det finns att läsa och ta del av. Ändå är det som att regeringen gör som strutsen: stoppar ned huvudet i sanden och låtsas inte om den verklighet som finns omkring. Varför inte agera när det finns kunskaper? Här har vi också en möjlighet att utnyttja dessa kunskaper och det kunnande som finns inom svensk industri. Genom att göra de här satsningarna kan vi utveckla svensk miljöteknik ytterligare. Men för det krävs också att vi avsätter medel för att göra den här typen av satsningar. Det behövs miljöteknik, som vi beskriver i våra motioner. Det behövs också för den delen extra satsningar i de här kritiska skedena. Jag har sagt det tidigare, och jag säger det igen. Om ingenting händer är det bättre att amerikanska investerare går in och gör de här satsningarna på svenska miljöteknikföretag. Men jag ser helst att den utvecklingen sker här i med svenskt riskkapital eller med hjälp. Vi behöver våra jobb , allra när vi står inför kanske väldigt stora strukturomvandlingar inom vissa delar av svensk industri. Den andra delen när det gäller energieffektivisering är att vi föreslår att samla ihop resurserna inom ett område till ett energieffektiviseringscentrum. På det sättet kan vi jobba maximalt med de resurser som redan finns och lägga till lite extra, så att vi kan fortsätta de här satsningarna som Klimat- och investeringsprogrammet hade tidigare och som industrin, företagen och kommunerna har ansett vara av betydelse för omställningen i det svenska samhället. I stället skrotar regeringen detta. Vi behöver ha en samlad myndighet. Regeringen brukar prata väldigt mycket om att vi måste ha hängrännor och väldigt få stuprör. Här har ni en möjlighet. Slå ihop myndigheterna! Bilda en programmyndighet med gemensam verksamhet av de olika myndigheterna som sysslar med energifrågor! och är två exempel. Det finns fler. Bilda en programmyndighet, en tillfällig myndighet som tar tag i energieffektiviseringsfrågan! Det är den i särklass viktigaste frågan. Det är där man ska börja. Man ska alltid börja med att pressa kostnader innan man går och späder på med investeringar för att bygga ut förnybar energi. Det behövs också. Men börja i rätt ände! Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 4. 88 (): Herr talman och riksdagsledamöter! Jag vill till att börja med yrka bifall till reservation 3 och reservation 4. Vi har här hört om klimatförändringarna, och jag försökte även på det tidigare området näringsliv lyfta upp det. Här är det än viktigare att vi diskuterar detta. Det är verkligen en ödesfråga för oss vid . Det gäller inte bara för utan för hela världen. Vi måste inse att så som vi har släppt ut mängder av växthusgaser såsom koldioxid inte är hållbart. Den typen av verksamhet leder till enorma problem för hela jorden och för alla oss människor. När vi nu har insett allvaret, för det tror jag verkligen att alla har gjort, borde man hoppas att vi skulle sätta i gång och göra någonting. Vi vet väldigt mycket vad som kan göras. Vi har mycket kunskap. gäller det att använda den kunskapen i praktiken och att sätta i gång och göra saker. Men i stället gör regeringen alldeles för lite. Vissa åtgärder har man i och för sig gjort. Man har till exempel rest ned till EU och krävt att inte ska behöva ha så stora åtaganden. Det är någonting man har gjort, men det är någonting väldigt negativt. Vi måste se att vi har en chans att gå före och utveckla miljötekniken och samhället så att vi också är delaktiga i att minska klimatförändringarna och vara en del av lösningen. Inte bara i energipolitiken utan på många områden är det viktigt att se till detta. Det kan till exempel gälla skatter. Det är för billigt att förstöra för klimatet, vilket det inte bör bara. Det bör i stället vara dyrt. Det bör vara billigare att välja rätt lösningar. Det har regeringen tyvärr inte gjort särskilt mycket åt. Man har delvis slagit sig för bröstet för de åtgärder som lyckats driva igenom tidigare mandatperioder. Det är väl bra att man nu tycker att de är positiva, vilket man inte tyckte när de drevs igenom. Men det vore ännu bättre om regeringen gjorde någonting själv. är ett sorgligt kapitel i detta. Även om i många fall bidrar till någonting positivt i ser vi att engagemang utomlands tyvärr lämnar mycket i övrigt att önska. Det gäller till exempel den storskaliga satsning på kolkraftverk som man gör i . Det gör man bland annat med motiveringen att det kanske senare kommer tekniker för att avskilja koldioxid och stoppa ned det i marken, och då släpps det inte ut. Det är sant att det kanske senare kommer tekniker för att göra detta. Problemet är att man släpper ut koldioxid. Vad gör regeringen åt det? I stället säger man att det är som har ansvaret. som ägare borde ta ansvaret. Vi borde satsa . Vi i har i vårt förslag på energiområdet, i vårt budgetalternativ, en mängd olika satsningar på omställningen till ett bättre och mer hållbart samhälle. Vi föreslår också betydligt mer pengar. Jag tänker nu inte gå in på de exakta siffrorna, men det kan vara värt att veta. Vi ser att vi måste ha ett samhälle som kan drivas och fungera helt utan fossila och icke-förnybara bränslen. För att nå dit måste vi som tidigare nämnts satsa en hel del på förnybara bränslen. Det handlar om sol, biomassa och en mängd andra sådana saker. Vi måste också vara tydliga med att vi måste effektivisera. Vi måste se till att de verksamheter vi har är energieffektiva så att vi inte förbrukar energi i onödan utan använder den till det som är bra och vettigt och som behövs, för det gör det. Till det måste vi delvis använda oss av marknaden. Men vi måste också göra satsningar från statligt håll för att satsa på energieffektiviseringar. Med de klimatförändringar som tyvärr redan håller på att ske är det viktigt att vi satsar på ett mer robust samhälle. Det är ett samhälle som kan hantera de klimatförändringar som vi hoppas att vi slipper se mer av. När det gäller energiområdet borde vi öka småskaligheten och se till att elnät och andra faktorer klarar det. Vi måste se till att producera el delvis närmare där man sedan använder den. Jag ska bara gå in på några av de förslag som vi har. Det gäller hållbar energianvändning. Vi känner teknikerna och vet hur man skulle kunna göra. Men de behöver utvecklas, och staten behöver ta ett ansvar. Marknaden kan inte lösa detta själv. Staten borde bilda en beställargrupp för att tillsammans med andra intressenter ha men möjlighet att utlysa en tävling för att se till att vi verkligen får ut de produkterna på marknaden. Vi har länge talat om energiforskning. Vi borde forska för att se till att bli bättre. Det är med glädje jag kan se att regeringen i varje fall har intresserat sig för området. Det är utmärkt med tanke på hur det har sett ut tidigare. Men vi behöver se mer av detta. Vi måste få fram demonstrationsanläggningar med ny teknik. Det är viktigt att är med i den processen. Vi har tidigare talat om bostadssektorn. Socialdemokraterna nämnde det tidigare. Det är väldigt viktigt. Ett av de stora energislöserierna vi har i är uppvärmning och annat.