prot · GW0921 · 2008-10-28 00:00:00 — Många av våra småföretagarorganisationer som talar väl om det som regeringen gör de är inte helt nöjda, men jag kan konstatera att de är mindre nöjda med Socialdemokraterna har efterfrågat denna typ av åtgärder. Sådana kommer det nu att lämnas förslag om till . 53 (): Detta var intressant att höra. Jag ska börja med att tala om det som jag uppfattar att tycker är en småföretagssatsning, nämligen avregleringen av . Jag kan konstatera att när man i gjorde motsvarande avreglering blev effekten att av apoteksmarknaden dominerades av tre företag. Det är tre internationella koncerner som har total dominans på denna apoteksmarknad. Därför var det kanske inte ett lyckat exempel. Jag är inte heller säker på att avknoppningen av Tibble gymnasium eller en del andra sådana nyliberala exempel på hur man kommersialiserar offentlig verksamhet är någonting som man lyfter fram som goda exempel på ny- eller småföretagande. Jag kan garantera att den kritik som småföretagarnas företrädare, vare sig de är i , Företagarna eller andra organisationer, för fram gäller den stora och djupa besvikelse som de känner över att regeringen inte förmår vare sig se dem eller uppfatta kraven på sänkta arbetsgivaravgifter. Det innebar en förvåning i början av mandatperioden när småföretagarna fick en höjning av arbetsgivaravgiften med . Det innebär att man i den meningen inte ens har kommit i närheten av hur det var eftersom regeringen väljer att sänka arbetsgivaravgiften generellt med . Grundfrågan är kvar i detta sammanhang. Om sysselsättningen ska finnas i små företag, varför är man då så rädd för att sänka arbetsgivaravgifterna för de små företagen? Jag menar allvar. Det finns väldigt mycket annat som jag skulle kunna säga om beskrivning av vilka insatser som görs. Det är otvetydigt så att det inte alls är tillräckliga insatser. Här har regeringen panikartat försökt att omstrukturera pengar inom Arbetsförmedlingens ram och får fram pengar som man omfördelar, men man skjuter inte till några nya resurser. Här gör man på motsvarande sätt en omfördelning av utbildningsplatser, men man skjuter inte till några nya resurser. Det som alla bedömare är överens om är att regeringens budgetproposition redan är helt ointressant. Alla bedömare, vare sig det är , eller chefsekonomer, säger att det inte går att utgå från regeringens prognoser eftersom de inte är i takt . Arbetslösheten, antalet konkurser, tillväxten, sysselsättningen och allt annat pekar i en helt annan riktning. Regeringen, som hävdar att den skulle stå för någon arbetslinje, kommer att lämna med en högre arbetslöshet än man gick in i. Det tyder alla prognoser nu på, och det är knappast ett gott exempel på en näringspolitik som på något sätt skulle stimulera sysselsättning. Eftersom alla vet att vi socialdemokrater väldigt starkt värnar människor som drabbas av arbetslöshet med vår diskussion om a-kassan och om arbetsmarknadsutbildningar vill jag här ändå vara väldigt tydlig med att säga att det är oerhört viktigt att man också ser till det som är jobbskapande, med branschprogrammen för besöksnäringen och med kraftiga satsningar riktade till de småföretag som faktiskt kan växa ur den kris som vi nu ser. Men då krävs det också åtgärder. Det är därför som jag är så förvånad. När man i budgetpropositionen glömde småföretagen låt oss ärligt erkänna att det var det som man gjorde kanske man nu har en chans i den diskussion som pågår i finansutskottet och i riksdag just nu att ge besked . Kom nu med riktiga insatser som skulle kunna hjälpa landets småföretagare. Jag lyfte fram exemplet med arbetsgivaravgifter för att jag tycker att det är enkelt. Det är någonting som vi vet stimulerar sysselsättningen, och det är någonting som vi vet att det också skulle kunna finnas en bred uppslutning bakom i där i princip alla partier tycker att det vore rimligt att kunna göra en riktad satsning för de små företagen. Det är det förslag som jag tycker att man väldigt lätt skulle kunna ta till vid sidan av andra insatser, till exempel för att stimulera förutsättningarna att finansiera investeringar. Den stora risken med den finansiella kris som vi har just nu är att investeringar uteblir, alltifrån Preemraffs stora 10-miljardersinvestering till varje daglig investering som småföretagen gör. Återigen: Ni glömde småföretagen i budgetpropositionen, men har ni chansen. Ta den till exempel när det gäller arbetsgivaravgifterna! En avslutande kommentar är att Finn uppgift om regelkrångel är felaktig. 54 FINN (): Låt oss hålla oss till interpellationens huvuddrag: finanskrisen å ena sidan och hur småföretagen ska stödjas å andra sidan. Låt mig utgå från min ingång i fråga om näringsministerns svar, nämligen tjänstesektorn och den bortglömda problematiken. Jag vet inte i vilken mån Socialdemokraterna och har stängt dörren till eller om ni har öppnat den på glänt igen. ingång för att lösa just frågan om tjänstesektorn är att man föreslår 100 000200 000 nya offentliga arbetstillfällen. Jag undrar hur det ska betalas om en finanskris och en lågkonjunktur drabbar det här landet. och tror säkert i grunden på sin tanke om sänkta arbetsgivaravgifter för småföretagare. Men titta igen på tjänstesektorn och på sjukvårdssektorn! Det är en socialdemokratisk tankeparadox att sänka arbetsgivaravgiften för småföretag som man inte vill se etablerade. Jag har betonat värdet av att hälso- och sjukvården, av att denna tjänstesektor, erbjuder en av de mest expansiva möjligheterna att få småföretagare på plats. Det är, precis som näringsministern kommenterade, fråga om ett kvinnodominerat yrke där det saknas initiativkraft när det gäller detta med företag. Varför så starkt, och kanske ännu mer med påtryckningar från Vänstern, vägra att vilja öppna för möjligheten såväl statligt som landstingskommunalt till alternativ i tjänstesektorn när det gäller att starta småföretag? Det går bra att tala om att sänka arbetsgivaravgiften men inte att ge dem möjligheten att först starta ett företag. Den typen av retorik, , tycker jag faller platt till marken med tanke på det bristande engagemanget från Socialdemokraterna för att ge möjligheter bland annat till F-skattsedel och för att låta, och stimulera, framför allt kvinnor men även män som arbetar inom tjänstesektorn att efter eget huvud bland annat kapa vårdköerna och ge patienterna större möjligheter att välja just den vård som de vill ha. 55 Näringsminister (): Här sägs det att vi glömde småföretagarna i vår budgetproposition. Jag respekterar väldigt mycket. Men jag har lite svårt med att han analyserar budgeten med det resultatet. Då har man inte förstått vad som står i budgetpropositionen. En majoritet av våra satsningar riktas till de mindre företagen. Jag har också noterat att Socialdemokraterna är mot ett borttagande av förmögenhetsskatten. Men att ta bort förmögenhetsskatten är i det här läget helt rätt åtgärd, för därmed finns det kapital på marknaden som kan vara till hjälp när företag har behov av det och när bankerna inte har ett väl fungerande finansiellt system. Vad vi under den här finansiella krisen och i den proposition som vi har lagt fram i har sett till att göra är att ge i uppdrag att följa vad bankerna gör visavi företagen. En viktig sak och en viktig lärdom från den förra krisen i finanssektorn är att vi måste hålla ögonen på bankerna. Jag förutsätter att bankerna tar det ansvaret. Vi har nämligen ett delat ansvar här. Politiken ska se till att rusta system och skapa stabilitet och trygghet. Det har vi gjort med paketet för den finansiella sektorn. Det har , och Riksgälden klarat av under den här svåra tiden. Och politiken har skapat förutsättningar för en stabil ekonomi med goda marginaler och med möjligheter tack vare att vi har gjort det vi under de här två åren gjort när det gäller att investera för framtiden. Som jag har sagt är det glädjande att kunna vara statsråd i en svensk regering jämfört med hur många andra av mina kolleger ute i har det. De sparar , medan vi har sett till att människor är i arbete. Därmed får vi ökade skatteintäkter pengar som vi kan investera framöver. Det finns en del gamla försyndelser från den förra regeringen som vi måste städa upp efter. Infrastrukturen är ett sådant område. Där hade vi så att säga 100 miljarder i brister när vi tillträdde. försöker vi städa upp efter det som ni gjorde. Vi investerar nu i en bra infrastruktur i hela landet. När vi pratar om reformer inom tjänstesektorn och om att öppna upp den offentliga sektorn är det intressant att höra att det första som händer är att man den gamla ryggmärgsreflexen säger: Nej, vi är emot. Vi kan inte ta bort apoteksmonopolet, utan tillsammans med och ska vi ha kvar monopolet. Det är inte så många nya vindar som har blåst i det socialdemokratiska partiet. Jag antar att samma sak gäller beträffande andra reformer som handlar om hushållsnära tjänster som ni ju har varit emot. Jag vill också påpeka att Socialdemokraterna inte är ensamma. Det finns ju tre partier i oppositionen som ska försöka samla sig till en gemensam företagspolitik. Det egentligen mest spännande som just nu händer i svensk politik är väl detta med att få , och Socialdemokraterna att samlas kring en företagspolitik. Vi kan konstatera att är mot alla våra skattesänkningar. Precis som Finn säger tänker man anställa de allra flesta inom den offentliga sektorn och då utan att tala om varifrån pengarna ska komma. Vår grundinställning är att svenskt välstånd bygger på svenska företag som vill växa och anställa och som också är beredda att riskera ett kapital i eget företagande. Det är grunden för vårt välstånd, och det är så man börjar. Det är därför som hela vår arsenal har varit inriktad på att förbättra företagsklimatet. 50 miljarder har satsats på företagssektorn. Det är avsevärda satsningar som görs. Till det kommer den budgetproposition som har redovisats. Vi har inte börjat använda de pengarna ännu, så det återstår att se om pengarna räcker eller inte. En tröst är att den här regeringen har marginaler för att kunna göra mer saker just därför att vi har rustat i ladorna och därför att fler är i arbete. 56 (): Först vill jag tacka statsrådet för det svaret. Det är glädjande att vara statsråd i den här regeringen, sade . Jag kan inse att det var en glädje att tillträda eftersom vi onekligen lämnade efter oss ett dukat bord med 160 000 nya jobb. Sedan blev det 80 000 nya jobb och därefter färre jobb och en ökad arbetslöshet. blir det dessutom ganska dystra prognoser. sade när han tillträdde som finansminister: ser ni de fulla effekterna av alliansens ekonomiska politik. Jo, jo, nu har gått, och jag tycker att vi märker tendenserna väldigt tydligt. Det är en ökad otrygghet på arbetsmarknaden och en bristande handlingskraft när det gäller att förstå vad det är som sker på svensk arbetsmarknad. Jag blir väldigt orolig när jag hör näringsministern säga att vi måste komma ihåg att det än så länge bara är fråga om varsel, ingenting annat. Men allvarligt talat: Det som händer på arbetsmarknaden är dramatiskt. Dessvärre liknar det väldigt mycket det vi upplevde senast vi hade en borgerlig regering. Det liknar en situation där konsumtionen ordentligt stryps. Det som i den svenska debatten började kring fordonsindustrin slår nu igenom bland under- och underunderleverantörer och slår in i tjänstesektorn och hushållen och mot pensionärer, sjuka och arbetslösa som inte får del av skattesänkningarna och som därför inte heller konsumerar något. Det är klart att vi alla är oroliga för utvecklingen. Vi i oppositionen säger: Sitt då inte stilla och titta på! Säg inte att budgetpropositionen var tänkt för detta! Det var den inte; det vet alla. Det vore väl bättre att bita huvudet av skammen och inse hur det är och säga: är vi beredda att göra några saker vare sig det handlar om att tillskjuta resurser till arbetsmarknadspolitiska medel eller yrkesutbildningar eller det för den delen handlar om att sänka arbetsgivaravgiften för småföretagen. Det finns saker att göra. Jag är så förvånad över att regeringen fortfarande biter sig fast vid att inte släppa till en enda krona, utan man står och tittar på när krisen lamslår och när både småföretagare och anställda nu blir alltmer förtvivlade över läget. Det gäller att också agera och regera och inte bara titta på! 57 Näringsminister (): Vi har olika definitioner av det dukade bordet. Om menar att en miljon människor i utanförskap var ett dukat bord vet jag inte vilken människosyn han har. har vi uppnått Socialdemokraternas gamla sysselsättningsmål om 80 procents sysselsättningsgrad. Det har vi kunnat klara . 180 000 färre är i utanförskap. Om vi kör Socialdemokraternas budget genom samma system som vårt är det 60 000 färre som är i arbete. Ni har alltså mindre resurser att röra er med. Vi har provat er politik i fullskaliga försök. Det gick inte bra utan skapade bara utanförskap. Tragiskt i sammanhanget är, tycker jag, att Socialdemokraterna levererar samma gamla skåpmat. Det är mer a-kassa och mer Amspolitik som är lösningen. Vi tror inte på det, utan vi tror på sunda statsfinanser, på ordning och reda, på att utgiftstaken hålls, på satsningar på infrastruktur, forskning och innovation, på sänkta skatter, på klimat och energi samt på yrkesutbildning. Egentligen är nog Socialdemokraterna lite ledsna över att den här regeringen är så förutseende i sin budgetproposition. Det var ju det här som ni hade önskat att ni själva kunde göra när ni satt i regeringen men som ni aldrig förmådde att göra. levererar vi det, och vi har dessutom marginaler att göra mer om vi skulle behöva det. Den beredskapen finns hos regeringen. Det är klart att människor är oroliga. Men vi ska också tala om att det finns system för att möta den oron. Vi organiserar oss och kraftsamlar för att möta varje enskild människa som varslas och som eventuellt blir uppsagd. De ska veta att våra myndigheter finns där och är på topp när det är som svårast. Regionalt och lokalt, nära människorna, ska vi ha resurser som kan hjälpa dem till ett nytt jobb. Det bästa vi kan göra i det sammanhanget är att ha en jobbpolitik, därför att det är riktiga jobb i riktiga företag som människor efterfrågar. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellationerna 2008/09:42 och 53 om regeringens agerande kring fastighetsboxar 58 Statsrådet (): har frågat mig om jag är beredd att driva frågan om att samtliga fastighetsägare ska övergå till fastighetsboxar även om det blir vid ett senare datum än 2011. Hon har också frågat vilka initiativ jag tänker ta för att stärka arbetet med hälsa i arbetslivet inom mitt ansvarsområde, målområde 4 i folkhälsopolitiken, och vilka styrmedel jag avser att ta initiativ till för att öka användningen av fastighetsboxar. Avslutningsvis har frågat mig vad jag avser att göra för att öka informationen om vilka regler som gäller för fastighetsboxar nu när det allmänna rådet är ändrat. har frågat mig om jag är beredd att verka för en omprövning av det beslut om Post- och () allmänna råd om fastighetsboxar som regeringen fattat, och som enligt henne uppenbarligen vilar på felaktiga grunder. Jag väljer att besvara de båda interpellationerna i ett sammanhang. Låt mig inledningsvis slå fast att jag och regeringen inte har något emot att fastighetsboxar installeras i flerfamiljshus. Tvärtom tycker jag att det verkar vara ett bra och effektivt sätt att dela ut post i fastighetsboxar. Jag anser dock att installation av fastighetsboxar måste ske på frivilliga grunder. Detta gäller och samma inriktning ska gälla hädanefter. Av 1 § postlagen (1993:1684) följer att det ska finnas en posttjänst i hela landet som bland annat innebär att alla kan ta emot brev och andra adresserade försändelser som väger högst , så kallad samhällsomfattande posttjänst. Enligt postlagen krävs tillstånd för rätten att bedriva postverksamhet, och tillståndet får förenas med villkor om skyldighet för tillståndshavaren att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst (4 och 5 b §§). I är det som ålagts denna skyldighet. Enligt 8 § postförordningen (1993:1709) ska skyldigheten att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst bland annat innehålla krav på en insamling och en utdelning av post varje arbetsdag och minst . Kravet på en samhällsomfattande posttjänst är ett uttryck för statens ansvar att säkerställa en viss servicenivå för posttjänsterna i hela landet. Bestämmelserna i postlagen och postförordningen om utdelning av post grundar sig på postdirektivet som har genomförts i svensk lagstiftning och innehåller harmoniserade bestämmelser som syftar till att säkerställa tillgången till en samhällsomfattande posttjänst av bestämd kvalitet. Några regler utöver de som beskrivits för hur postservicen exakt ska tillhandahållas finns varken i tillståndsvillkoren, postlagen eller i någon annan författning. Postservicens praktiska utformning styrdes före de allmänna rådens ikraftträdande, , av den utdelningspolicy som Posten tillämpat enligt sina riktlinjer, vilka härrörde från det dåvarande . Av PTS allmänna råd följer att enskilda postmottagare, som bor i ett flerfamiljshus där fastighetsboxar inte installerats, efter kan komma att hänvisas till ett utlämningsställe som postoperatören anvisat för att få tillgång till sin post. Regeringen anser att det allmänna rådet i denna del inte är förenligt med vad som följer av postlagen och postförordningen om hur den samhällsomfattande posttjänsten ska tillhandahållas. I och med att regeringen uppdragit åt PTS att upphäva det allmänna rådet i denna del kommer rättsläget att klarna. Låt mig avslutningsvis säga att jag har full förståelse för att brevbärarna måste ha en bra arbetsmiljö. Arbetsmiljöfrågor hanteras dock inom gällande arbetsmiljölagstiftning och inte utifrån postlagen. 59 (): Tack, statsrådet, för svaret. Men statsrådet svarar egentligen inte på mina frågor. har fått i uppdrag att utreda det här. I deras svar till regeringen slås bland annat följande fast: Befordringsplikten är därmed nu liksom tidigare lika väl uppfylld vid utdelning i fastighetsbox som vid utdelning i postinlägg i lägenhetsdörr. Min fundering är då: Bortser regeringen från vad ansvarig myndighet säger? Forum för fastighetsboxar, som består av de intressenter som jobbar med den här frågan, alltså Posten, andra postföretag och den fackliga organisationen, har analyserat regeringsbeslutet och kommit fram till två huvudsatser: Arbetsmiljöproblemet finns kvar. Postmarknadens reformering avstannar. Det är svårt att se något tydligt politiskt ställningstagande i svaret, eftersom det mest är en uppradning av gällande lagar och förordningar. Jag försöker här tolka vad svaret betyder, så kan väl ministern tydliggöra för mig om hon menar på annat sätt. Den första frågan är: Är ministern beredd att driva frågan om fastighetsboxar över huvud taget? Som jag uppfattar det säger statsrådet: , vi är inte emot fastighetsboxar, men det ska vara frivilligt. Den andra frågan är: Vilket initiativ kommer statsrådet att ta för att stärka arbetet med hälsa i arbetslivet? Jag ser inte att det finns några som helst initiativ angivna i svaret, utan statsrådet hänvisar till gällande arbetsmiljölagstiftning. Men regeringen har i propositionen En förnyad folkhälsopolitik, som antogs här i , slagit fast att folkhälsoarbetet genomsyrar alla politikområden. Står inte ministern bakom det som regeringens folkhälsoproposition säger? Sociala och ekonomiska villkor, arbetsmiljö och levnadsvanor har betydelse för hälsoutvecklingen i befolkningen. Folkhälsoarbetet kräver därför ett gemensamt ansvarstagande och samverkan mellan olika verksamhetsområden. Ansvaret för folkhälsoarbetet ligger inte enbart hos de myndigheter och organisationer som har ett uttalat ansvar för folkhälsofrågor. Ansvaret är vidare än så. Visserligen var Hälsa i arbetslivet den del av folkhälsopropositionen som regeringen skrev minst om, men man tog faktiskt inte bort målområdet Hälsa i arbetslivet. I en studie med 525 brevbärare angav av de tillfrågade att de hade haft knäbesvär . Det kan jämföras med andra yrkesgrupper, till exempel lokalvårdare och vårdbiträden, där motsvarande siffra var . Besvär med höftleder var vanligare, och fotbesvär var vanligare. Att förebygga ohälsa är målet inom folkhälsopolitiken. Det har vi i denna kammare varit överens om. Men betyder det ingenting för regeringen i praktisk politik? Jag upprepar frågan: Vad avser infrastrukturministern att göra inom sitt ansvarsområde för att förbättra hälsan i arbetslivet för brevbärare nu när kravet på fastighetsboxar har tagits bort? 60 (): Tack för svaret. Jag ska börja med att läsa högt ur en intervju i : Backar PTS från postboxkravet? Nej, absolut inte. Post- och rekommendationer står fast. Det är alltså ur . har det hänt en del. Regeringen tillsatte en utredning, bad PTS att undersöka hur man kunde gå vidare och om det var förenligt med postlagen och postdirektivet. Svaret från PTS, som jag hänvisar till i min fråga, kan inte tolkas som att man inte skulle kunna ha kvar kravet på att installera fastighetsboxar, snarare tvärtom. I svaret från PTS kan man läsa följande: Med hänvisning till att utdelning i nästan alla europeiska länder i flerfamiljshus sker i gemensam anläggning i entréplan eller motsvarande, kan enligt PTS bedömning införandet av en sådan ordning även i inte anses stå i strid med postdirektivets bestämmelse om utdelning. I direktivet förutses därmed möjligheten att i dylika fall t.ex. hänvisa mottagarna att hämta försändelsen på anvisat utlämningsställe. Det är precis det PTS har anfört. Då blir min fråga: Hur kan ministern tolka PTS skrivelse så här? Det jag skriver i min fråga är att man uppenbarligen måste ha feltolkat eller valt att misstolka PTS skrivelse och att man därmed låter PTS dra tillbaka det allmänna rådet. Vad är orsaken? Det kan inte vara arbetsmiljöaspekten som har pekat på även om jag har förstått att regeringen inte är särskilt engagerad i arbetsmiljöfrågan. Neddragningen på är ett sätt att peka på ointresset. har i alla fall lyft upp frågan om folkhälsoaspekten som borde ha funnits med hos regeringen. Eftersom regeringen fattar beslut i dessa frågor i kollektiv anser jag att även folkhälsoministern och arbetsmarknadsministern har varit med och beslutat i frågan. I svaret kan man läsa: I och med att regeringen uppdragit åt PTS att upphäva det allmänna rådet i denna del kommer rättsläget att klarna. Ursäkta en enkel tjänstledig brevbärare, men jag tycker faktiskt att frågan har blivit lite mer komplicerad. Det har inte klarnat. Regeringen säger att man tycker att det är bra med fastighetsboxar. säger man att det inte är förenligt med postdirektivet, trots att PTS som är myndigheten som ska granska säger att det är förenligt med direktivet. Hur kan det ha klarnat då? Jag kan i alla fall inte se det. Det vore bra att få ett litet förtydligande i dessa frågor från ansvarig minister. Jag upplever att det faktiskt har hänt något. PTS har fått backa. Regeringen har tagit bort det allmänna rådet som PTS har utrett och konstaterat att det är väl förenligt med postdirektivet att fortsatt ha kravet på fastighetsboxar. Varför gjorde regeringen på detta vis? Det, fru talman, skulle jag vilja ha svar på. 61 (): Jag anmälde mig till denna debatt för att markera det mycket tillfredsställande med regeringens beslut att uppdra till PTS att upphäva sitt allmänna råd beträffande fastighetsboxar. Posten har, som framgått, via PTS hotat med att de som inte ordnat postbox i trapphuset till kommer att vägras postutdelning till sina fastigheter, oavsett om det finns plats i trapphuset eller inte. Detta var alltså en drastisk avvikelse från hur postlagen skulle kunna tolkas. PTS har genom sitt agerande, där man tydligt har gått det affärsdrivande företaget ärende, skapat mycket oro bland de boende i flerbostadshus. Alla organisationer som företräder dessa boende, , , , och Fastighetsägarna, har med rätta reagerat mot ett tämligen okänsligt förhållningssätt. Totalkostnaden för olika ombyggnader beräknas till ca .