prot · GV09122 · 2008-06-04 00:00:00 — Det ska finnas många broar tillbaka till arbetslivet för den som drabbas av sjukdom och inte skarpa tidsgränser som sorterar ut människor från arbetslivet. Det riskerar förslaget att göra. Innan jag avslutar mitt anförande tänker jag upprepa mina frågor. Min första fråga är: Var finns rehabiliteringsinsatserna i förslaget? Min andra fråga är: Anser ni att rehabilitering, som är väl beskriven i arbetsmiljölagen, fungerar bra på arbetsplatserna ? Min tredje fråga är: Har regeringen tagit bort avstämningsmötena på grund av att inte hinner genomföra dem i rimlig tid och i önskad omfattning? Min följdfråga där blir: Till vem ska den enskilde vända sig om hon eller han inte får någon rehabilitering? Min fjärde fråga är: Blir det någon landstingsmiljard i nästa års budget, eller kommer landstingen att dra ned på sina insatser? Min femte fråga är: En person som har en anställning har inte rätt till en arbetslöshetsersättning. Innebär förslaget att personen måste säga upp sig själv, eller blir man automatiskt av med sin anställning när man inte bedöms kunna återgå till sitt arbete hos den ordinarie arbetsgivaren? Min sjätte fråga är: Får en person som klarar av att återgå i arbete på fortsätta sin anställning hos ordinarie arbetsgivare, eller blir hon eller han hänvisad till att söka annat arbete med a-kassa som ersättning. Min sjunde fråga är: Vilka sjukdomar kommer att vara godkända för att få förlängd sjukpenning , och kan man behålla sin anställning ? Min sista fråga är: Hur kommer regeringen att agera när avslår förslaget om att tillsätta en parlamentarisk socialförsäkringsutredning? I detta anförande instämde , , , , , och (alla s) samt LiseLotte () och (). 66 (): Jag tycker att hur vi använder orden säger ganska mycket. Genom ord försöker man också påverka hur världen och samhället ska uppfattas. Dagens betänkande är ett praktexempel på just detta: En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete och införandet av en rehabiliteringskedja. Det låter väldigt tjusigt. Men ibland undrar jag om det egentligen är så att ni på högersidan förstår vilka dåliga förslag ni kommer med och försöker dölja det med vackra ord. Tror ni att svenska folket är så lättlurat? Av ordet rehabiliteringskedja kan man rent språkligt få för sig att förslaget handlar om rehabilitering och en serie olika rehabiliteringsinslag som är länkade samman i en kedja allt för att den sjuke inte ska lossna ur kedjan. Men i förslaget finns inte ett enda positivt inslag om rehabilitering i bemärkelsen arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder som skulle leda till återgång i arbete hos den egna arbetsgivaren. Det finns absolut ingenting alls om det i hela propositionen. Sanningen är att regeringen vill införa en utsorteringskedja. Det är ett uttryck som LO myntade, och jag kommer att fortsätta att använda det i dagens debatt. Det känns som att vi har haft den här debatten tidigare i en del interpellationer, och vi har väl nuddat frågan i andra kammardebatter. Men det är det gäller. Jag antar att vi alla från oppositionens sida kommer att försöka göra allt för att få er på högersidan att förstå hur illa förslaget är. Jag antar också att ni inte kommer att lyssna på oss. Därför ber jag er att ta till er all den oro som hundratals människor som samlades på i går kände. Det var sjuka, men framför allt var det människor som känner en uppgivenhet och frustration över det som håller på att hända i . Det är som signaturen en orolig personlig handläggare på uttryckte det i en debattartikel : Beslutar att anta den här propositionen går vi mot ett tvåtredjedelssamhälle. Enligt egna beräkningar kommer 40 000 personer som har ersättning att bli utan när de nya reglerna införs. räknar med en kostnadsminskning på nära 17 miljarder . Det är pengar som de allra mest utsatta i samhället kommer att få bidra med. får nästan 70 000 sjukskrivna sänkt sjukpenning från till av den sjukpenninggrundande inkomsten. Det innebär att en långvarigt sjuk person med en månadslön på 23 000 får mindre i ersättning . I ett inslag i söndagens nyheter intervjuades en kvinna som hade flera diskbråck och som inget hellre ville än att börja jobba igen. Hon sade att hon kommer att förlora 1 200 och undrade hur det kommer att hjälpa hennes återgång i arbete att förutom ryggvärken leva under en ekonomisk press. Jag hoppas också att ni lyssnade uppmärksamt och kommer ihåg vad som sades då vi hade vår utfrågning för en månad sedan. Under utfrågningen framkom massiv kritik från i stort sett alla de närvarande. Minns ni vad forskaren sade? Han sade att han fruktade att vi kommer att få se försäkringssjälvmord. Jag brukar berätta vad han sade när jag är ute och pratar om det nya socialförsäkringssystemet. Då nickar många och säger att just så kommer det att bli. De är inte förvånade, bara förskräckta över vad som är på gång. Då undrar jag: Vill ni ha det på er meritlista? Tänker ni gå till val på det 2010? Det var vi som införde försäkringssjälvmord. En läkare från psykiatrin dömer ut hela sorteringskedjan med att det kommer att innebära ett kontraproduktivt system och medföra en oro hos patienterna vilket i sin tur är en grogrund för depressioner. Ni har väl inte heller kunnat undgå insändare, debattinlägg och mejl jag antar att ni också har fått sådana från upprörda, arga och framför allt oroliga människor i hela landet. Det har cirkulerat flera namninsamlingar. Jag har inte det sammanlagda antalet underskrifter, men bara har fått över 50 000 namn. Jag vädjar därför till er att, om ni inte vill lyssna på oss på vänstersidan, lyssna då till de förtvivlade medborgarna i och rösta nej till utsorteringskedjan. I den här propositionen föreslår regeringen historiska försämringar i sjukförsäkringssystemet. Det handlar om ett systemskifte som kommer att slå undan benen för många redan hårt utsatta människor. Ledarskribenten i , , uttryckte saken så här i en ledare: kommer att hamna i ett oberäkneligt gungfly, och om du inte kan ro själv är du borta med vinden. Jag tycker att det visar vad det handlar om. avvisar alla de försämringar som föreslås i den här propositionen. Förslagen går under beteckningen rehabiliteringskedjan, men innehåller inga förslag på förbättrad rehabilitering eller ökade möjligheter för den som drabbats av ohälsa att få jobb. Fasta tidsgränser, hårdare bedömningar av arbetsförmågan och sänkta ersättningsnivåer i kombination med fortsatt svår arbetsmarknadssituation för personer som drabbats av ohälsa kommer att leda till ett ökat behov av kommunalt försörjningsstöd. Vi är i likhet med en rad remissinstanser rädda för att de nya reglerna kommer att urholka anställningsskyddet. Utsorteringskedjan måste ses i ett större sammanhang. Tillsammans med nedskärningarna i arbetslöshetsförsäkringen, skatterabatter för överklassnära tjänster, försämring av arbetsrätten, sänkta socialavgifter för ungdomar och nedskärningar på arbetsmarknadspolitiken är urholkningen av anställningsskyddet för sjuka och utsorteringskedjan ytterligare en pusselbit i skapandet av en låglönearbetsmarknad i . som regeringen gör historiska försämringar i sjukförsäkringen finns det stora överskott inom försäkringen. Det är bara . Försämringarna av sjukförsäkringen som föreslås i den föreliggande propositionen skadar tilliten till välfärdssamhället . Enligt ska sjukförsäkringen vara en generell obligatorisk, solidariskt finansierad försäkring som ersätter inkomstbortfall vid nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom. Vi avvisar, som jag sade tidigare, regeringens samtliga förslag till försämringar av sjukförsäkringen. I propositionen föreslår regeringen fasta gränser för när och hur arbetsförmågan ska prövas samt för hur sjukpenningen ska kunna utbetalas. Det är ett förslag som har fått kraftig kritik av remissinstanserna. LO, TCO och säger nej. säger: Vi bedömer att dessa tidsgränser är alltför snäva mot bakgrund av de förutsättningar som finns hos offentliga rehabiliteringsaktörer och arbetsgivare. De kommer inte att klara av sitt arbete. , utredare på som har utrett de försäkringsmedicinska beslutsstöden, säger att det är en stor omvälvning och att det är synd att det kommer en massa nya regler . Han undrar hur stora förutsättningar hälso- och sjukvården och har att göra detta på ett bra och riktigt sätt. Han ifrågasätter dessutom att ikraftträdandet av de nya reglerna ska komma så snabbt. Kommuner och Landsting, , Arbetsförmedlingen och regeringen själv tror att de föreslagna tidsgränserna kommer att leda till ett ökat behov av försörjningsstöd. Kommunerna, med Kommuner och Landsting i spetsen, befarar att kostnaderna för försörjningsstöd kommer att öka. På utfrågningen sade man, som ni kanske kommer ihåg, att man i kommunerna beräknar en ökning av försörjningsstödet med . Försörjningsstöd eller socialbidrag är samhällets yttersta skyddsnät, och det är tänkt som en tillfällig ersättning. får 280 000 personer ekonomiskt bistånd, men Kommuner och Landsting skriver i sitt remissvar: För dessa nya grupper kan behovet av ekonomiskt bistånd bli långvarigt. , med många anställda inom och Arbetsförmedlingen, ser med stor oro på förslaget och sammanfattar den samstämmiga kritik som remissinstanserna har haft. Man ser en ökad risk att förlora sin anställning efter bara ohälsa. Anställningsskyddet kommer att urholkas. Kravet på den enskilde sjuke ökar ensidigt. Det finns inga vare sig krav eller incitament för andra aktörer arbetsgivaren, eller hälso- och sjukvården. Det är svårbegripliga regler där den enskilde med lång sjukperiod riskerar att stå utan försäkringsskydd vid ny sjukdom. Det finns stora risker att stå helt utan ersättning, även arbetslöshetsersättning, om man har bakom sig. Detta leder till kraftiga ekonomiska och sociala konsekvenser för den enskilde samt en ökning av kommunernas kostnader för försörjningsstöd. Det är förändringar i grunden av vårt system, det vill säga ett systemskifte, där man går över till att bara vissa diagnoser är berättigade till den högre ersättningsnivån. En anställd på är rädd att de föreslagna förändringarna riskerar att äventyra rättssäkerheten och säger att det inte är möjligt att arbeta utifrån de föreslagna regeländringarna med befintlig personalstab. Hon avslutar med att säga att hon hoppas att förslaget röstas ned och att man i stället försöker hitta smidigare, genomförbara och mer humana lösningar. De försämringar som föreslås slår särskilt hårt mot kvinnor eftersom kvinnor är sjukskrivna i högre utsträckning än män. Förslaget saknar en analys ur jämställdhetssynpunkt, trots att av alla med sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning är kvinnor. Det innebär att de ekonomiska skillnaderna mellan män och kvinnor kommer att öka, vilket strider mot jämställdhetspolitiska mål. Arbetsförmågan hos sjukskrivna ska enligt regeringens förslag prövas mot alla förekommande arbeten på den reguljära arbetsmarknaden. ska inte längre ta hänsyn till individuella faktorer som ålder, kön, utbildning eller tidigare verksamhet. Man utgår från att alla människor oavsett ålder och livssituation ska tillfriskna lika snabbt eller ha samma arbetsförmåga oavsett sjukdom. Regeringen bortser från att ålder och kön påverkar vår hälsa, arbetsförmåga och möjligheter att tillfriskna. Men visst säger väl både sunda förnuftet och all medicinsk forskning att det är skillnad mellan en 27-årig man och en 59-årig kvinna? Eftersom den här propositionen är stor och omvälvande det är ett systemskifte som kommer att slå hål på vår gemensamma välfärd finns det egentligen hur mycket som helst att kritisera och debattera. Men jag tänker ändå stanna här, för stunden i alla fall. Jag slutar som jag började. Om ni inte tror på remissinstansernas, vänstersidans, handikapporganisationernas och de fackliga organisationernas kritik, öppna era hjärtan och lyssna på alla de enskilda människornas oro! Släng propositionen i papperskorgen och visa att även högerns riksdagsledamöter kan känna empati och förståelse! Jag yrkar avslag på hela denna vedervärdiga proposition och bifall till reservationerna 1 och 3. I detta anförande instämde , , , , , och (alla s) samt (). 67 (): Varje människa som är eller har varit sjuk och sjukskriven vet hur viktigt det är att kunna återfå hälsan och kunna återgå till en fungerande vardag. Om man inte återfår sin hälsa är det ändå viktigt att så mycket annat som möjligt i livet fungerar normalt. Det gäller till exempel möjligheten att kunna få gå till ett arbete. Var och en som har varit sjuk vet också vilket underläge man befinner sig i. Förutom att man måste passa in i regelverket är man i högsta grad beroende av förhållningssätt och bemötande hos försäkringskassa, läkare och faktiskt också regeringen. Man är i ett läge där man inte vill ge svar på tal, eftersom det kan ligga en i fatet. Att den egna kraften tryter och självkänslan inte sällan är låg gör inte saken bättre. Det är av dessa skäl väldigt viktigt vilket angreppssätt som politiken på sjukförsäkringsområdet har. Det handlar om att människor ska bli respektfullt bemötta och snabbt få den hjälp de behöver, att människors kunskap om den egna situationen tas till vara och är utgångspunkten för insatser, att människor stärks, att strukturerna är klokt uppbyggda och bygger på den kunskap som finns och att det finns skyddsnät när olika länkar i systemet inte fungerar som de ska. Den moderatledda regeringen har dessvärre valt en annan väg. Visserligen är retoriken att fler ska få en ny chans i arbetslivet, men sjukförsäkringen är den största besparingsposten i budget för att kunna genomföra skattesänkningar för rika och friska. Regeringen talar om ett minskat utanförskap men tycks inte inse att dess politik leder till ett nytt mycket värre utanförskap, det vill säga det som inträder om man står helt utanför både ersättning och stöd från samhället. Regeringens sätt att räkna är att den som är sjuk också räknas in i utanförskapet, eftersom regeringen räknar med årsekvivalenter, som det kallas. Man lägger ihop siffrorna för sjukfrånvaron . Det sjukförsäkringssystem som vi har haft i bygger på en trygghet att man ska kunna vara borta från arbetet om man är sjuk tillfälligt. Det kallar inte jag för utanförskap. Det kallar jag för ett trygghetssystem. har väl ett förslag mött så mycket kritik som det som regeringen nu väljer att lägga fram. Kritik och farhågor har lyfts fram från snart sagt alla håll: fackföreningar, handikapprörelsen, Kommuner och Landsting, handläggare på med flera. På socialförsäkringsutskottets hearing i frågan lyftes fram kritik från forskare, myndigheter och organisationer. Från sida tycker vi att det är märkligt att tala om en rehabiliteringskedja när förslaget inte innehåller en kedja av rehabilitering utan handlar om skärpta regler för hur sjukskrivningsprocessen ska gå till i ett system som fungerar dåligt. Det är knappast förvånande att förslaget på flera håll har börjat kallas för utsorteringskedjan i stället för rehabiliteringskedjan. I har vi haft ett rådslag där vi har tagit fram en rapport om ekonomisk trygghet. Vi har kommit fram till en helt annan lösning som vi med glädje skulle ha velat diskutera i den parlamentariska utredning som vi var överens med er i de borgerliga partierna om att vi skulle tillsätta. Tyvärr verkar den ha lagts på is. Ordet rehabiliteringskedja låter kanske positivt, men i själva verket är det som tidsgränser det handlar om, helt enkelt en utsortering beroende på tid. Är du sjuk men har arbetsförmåga säger : Gå till Arbetsförmedlingen! Där säger handläggaren: , du är inte anställningsbar. Då får du stå där med mössan i hand utan rätt till vare sig a-kassa eller sjukpenning. Det är ett osolidariskt och orättvist system. Det är också ett påfallande krångligt regelverk som regeringen presenterar. Det är förvånande, eftersom regeringen brukar tala om vikten av större tydlighet i systemen, något som vi i i grunden också tycker är eftersträvansvärt. Men i det här fallet blir det inte enklare, och det löser inget problem. Visst finns det problem , men det behövs en bättre helhetssyn och verklig möjlighet för individer att få rehabilitering, kompletterande utbildning, omskolning eller vad det nu är som behövs för att de ska kunna komma tillbaka i arbete. Från sida yrkar vi avslag på förslaget i betänkandet. Vi anser naturligtvis att sjukskrivningstalen behöver minska, men vi anser också att fler ska kunna ha möjlighet att arbeta. Vi skiljer oss starkt från regeringen i synsätt när det gäller skälen, och vår väg dit, hur vi ska nå det här, är markant annorlunda. I grunden handlar det faktiskt om människosyn. Det behövs ett system som möter dig och hjälper dig om du är sjuk, arbetslös eller bådeoch, ett tryggt system som ser till individens förutsättningar och som finansieras solidariskt en verklig arbetslivstrygghet. Men regeringens förslag leder inte till trygghet utan ökar pressen på dem som är sjuka. Att veta att man ska pröva arbetsförmågan mot hela arbetsmarknaden gör ingen frisk. Det som händer är att anställningsskyddet urholkas. Otrygghet är vad förslaget leder till. Otrygghet är en riskfaktor sett ur ett folkhälsoperspektiv, inte en friskfaktor, om nu socialförsäkringsminister missat det i sin sjuksköterskeutbildning. Ekonomisk och social trygghet är en av de mest grundläggande förutsättningarna för folkhälsan. Det är grundläggande folkhälsovetenskap som ingår i baskursen på folkhälsovetenskapligt program. Det är mycket tydligt vad ekonomisk och social trygghet betyder för folkhälsan. Det finns ett samband mellan god folkhälsa och ett samhälle präglat av ekonomisk och social trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor, jämställdhet och rättvisa. Ett försämrat sjukförsäkringssystem är fel medicin för att förbättra folkhälsan. Men det tycks inte regeringen se nu när man ska genomföra sitt systemskifte. Förslaget slår dessutom extra hårt mot kvinnor, som bland annat LiseLotte tog upp i sitt inledningsanförande. Kvinnor är sjukskrivna i högre utsträckning än män och får mer diffusa diagnoser av sina läkare. Vi är mycket oroade för de följder det här förslaget kan få. Jag ska nu ta upp folkhälso- och jämställdhetsaspekter i ett vidare perspektiv. Det finns ett särskilt avsnitt i propositionen som tar upp konsekvenser för kommunen. Där hade en beskrivning av förväntad ökad belastning inom varit på sin plats. Regeringen beskriver i stället att förslagen kommer att leda till minskad sjukfrånvaro och därmed stärkt ekonomi. Men Kommuner och Landstings beräkningar visar tvärtom på ökade socialbidragskostnader. Vi anser att regeringen borde ha gjort en folkhälsokonsekvensanalys av förslaget för att betrakta effekter på folkhälsan i stort. När det gäller jämställdhet har regeringen i ett särskilt avsnitt beskrivit att deras förslag gynnar kvinnor eftersom flest kvinnor är sjukskrivna. Det är bra att man i alla fall ser att kvinnor är mest sjukskrivna, men man menar också att eftersom många kvinnor är anställda i offentlig sektor kommer de ges möjlighet till alternativa uppgifter på ett sätt som mindre arbetsgivare har svårigheter att erbjuda. En särskild jämställdhetsanalys av förslaget innebär att göra något helt annat än vad regeringen faktiskt har gjort. Visst är det bra att regeringen säger att man ska följa upp reformen, men det ska också göras ur ett jämställdhetsperspektiv. Vi instämmer i att man bör göra det, men vi anser att en sådan uppföljning måste göras seriöst med både kvantitativa och kvalitativa angreppssätt. Ohälsotalet, som regelbundet redovisar, visar fortfarande att det är stor skillnad mellan kvinnors och mäns ohälsotal. Vi i anser att det är ett stort problem att människor faller mellan stolarna . Försäkringssystemet bygger på en verklighet där människor har ett och samma yrke livet ut, oftast med en fast anställning hos samma arbetsgivare. Så ser samhället inte ut . Många har deltids- och projektanställningar. En del människor står helt utanför arbetsmarknaden. Några av problemen med trygghetssystemet är att det är svåröverskådligt, ojämlikt och otryggt. Det är till exempel inte tillåtet att kombinera deltidssjukskrivning med studier. Skapade gränser och kvalificeringsvillkor gör att människor slås ut och kan stå utan eller få mycket låg ersättning vid sjukdom och arbetslöshet. Med det här systemet riskerar ännu fler att hamna helt utanför. Finns det några socialliberala folkpartister och centerpartister som värnar kvinnors hälsa eller några kristdemokrater som värnar sjuka människors värdighet som kan sätta stopp för nedmonteringen av sjukförsäkringen? Rösta med hjärtat! Gör som , socialdemokratin och ! Rösta nej när vi ska ta ställning till detta dåliga förslag! I detta anförande instämde , , , , , och (alla s) samt LiseLotte (). 68 (): Jag vill redan nu avisera att jag kommer att tala något längre än den föranmälda tiden. Det som ligger en varmt om hjärtat talar man gärna om och för, som bekant. vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. Långa sjukskrivningar är en viktig förklaring till den höga sjukfrånvaron i . Två femtedelar av de pågående sjukskrivningsfallen har pågått . I vissa fall kan långtidssjukskrivning givetvis vara berättigat, men mycket tyder på att många människor i onödan fastnar i sjukskrivning. Varken arbetsgivare eller uppfyller kraven på rehabiliteringsinsatser för sjukskrivna. I många sjukskrivningsfall är det rationellt för alla inblandade att inte göra något och låta sjukskrivningen fortgå med ersättningen från sjukförsäkringen i form av sjukpenning. Den som är sjukskriven från en anställning riskerar denna om han eller hon går med på rehabilitering med inriktning på ett annat jobb. Den som är sjukskriven riskerar också sin anställning om han eller hon går tillbaka till sitt jobb med en fortsatt nedsättning av arbetsförmågan. Om arbetsgivaren anser att han eller hon inte kan utföra något arbete av betydelse kan saklig grund för uppsägning anses föreligga. Att sjukskrivningar drar ut drabbar den sjukskrivne hårdast. Chanserna att återgå till arbete krymper när sjukfrånvaron blir längre. Tidiga insatser är det som bäst kan hjälpa den sjukskrivne tillbaka till arbete. De långa sjukskrivningarna riskerar att leda till utslagning från arbetslivet. För den som går sjukskriven längre än finns ett stor mått av rättsosäkerhet förknippat med sjukskrivningen. Regelverket säger att ska göra en prövning av sjukskrivningen senast . Vid denna prövning ska arbetsförmågan på nytt bedömas, och det ska avgöras om den sjukskrivne bör övergå till sjuk- eller aktivitetsersättning. Tillämpningen av denna regel är dock inte konsekvent. Som en konsekvens av detta skapas en stor osäkerhet för den långtidssjukskrivne. När sjukskrivningen överskridit dessa riskerar han eller hon att när som helst få besked om att sjukpenningen setts över och dragits in. Jag noterar att från Socialdemokraterna redan har begärt ordet, men så här långt har jag faktiskt bara citerat vad LO skrev i en rapport , men det hade likaväl kunnat vara mina egna ord. Det ska bli intressant att höra replik på den kritik som LO har anfört mot den rådande ordningen. Vid det förra valet befann sig över en miljon människor i utanförskap. Två tredjedelar av utanförskapet eller 700 000 människor var sjukskrivna eller i sjuk- och aktivitetsersättning, allmänt kallat förtidspension. Av dessa 700 000 människor var 550 000 i sjuk- och aktivitetsersättning. De var utsorterade, ofta mot sin vilja, av Socialdemokraterna och deras stödpartier. De allra flesta har fastnat i ett permanent utanförskap. Sannolikheten att komma tillbaka i arbete när man väl har fått förtidspension är trots att en betydande andel av dem som har sjuk- och aktivitetsersättning uppger att de helt eller delvis har arbetsförmåga. De här människorna sorterades ut av Socialdemokraterna därför att de ville snygga till de sjukskrivningstal som skjutit i höjden under . De sorterades ut genom att Socialdemokraterna i praktiken införde en automatisk förtidspensionering sjukskrivning.