prot · GW0928 · 2008-11-14 00:00:00 — Det intressanta är också att Försvarsmusikcentrum inte har ett klart definierat uppdrag för hur försvarsmusiken ska utformas . Det är dessutom oklart om Försvarsmusikcentrum klarar att fullfölja det åtagande som rimligen bör ligga försvarsmusikuppdrag med bibehållen kvalitet. Jag vill också passa på att fråga försvarsministern: du medverka till att Försvarsmusikcentrum kommer att återknyta avtalet med musikkår för att trygga försvarsmusiken ? 43 Försvarsminister (): Jag vill börja med några ord till med anledning av hans frågor. Det förhåller sig på det sättet att försvarsmaktsledningen ännu inte har beslutat om det förslag som chefen för har lagt fram och som jag liksom har sett speglats utförligt i de lokala medierna. Man har informerat mig om att man avser att fatta beslut . Man kommer när man är färdig med beredningen av det förslag som har lagts fram och de alternativ som finns däri att återkomma till mig med en redovisning i samband med beslutet. Så har ännu inte skett. Det blir med förlov sagt, , något konstigt att be mig överpröva ett beslut som ännu inte har fattats genom att tillsätta en annan utredning. Det är det grundläggande svar som kommer att få här . När man hänvisar detta till försvarets omställning vill jag lyfta fram att Socialdemokraterna lade ned 60 förband vid makten, och det kommer att bli mer med den politik som ert parti företräder. Det är nämligen så att Socialdemokraterna har 5 miljarder mindre än regeringen i budget för försvaret. Det är inte bara så att man har 5 miljarder mindre i allmänhet, utan man har det i synnerhet på förbandsverksamhet och insatser. Den enda lilla satsning man gör med något enstaka hundratal miljoner är på materielsidan. Det är alltså inte på något sätt så att någon av de ledamöter som deltar i debatten har mer pengar till försvaret än regeringen, i synnerhet inte till förbandsverksamhet och därmed heller inte till försvarsmusiken. Det finns alltså inga möjligheter för någon av interpellanterna att leva upp till de utfästelser man gör lokalt med mindre än att man får sitt parti att ompröva hela budgeten. Det innebär i sin tur att vill man prioritera denna verksamhet utan att ange finansiering får man peka ut vad som ska läggas ned i stället. Den debatten har jag inte hört någonting av från oppositionen över huvud taget. Jag tror att vi bör vara generellt sett gemensamt överens om att den första prioriteringen vi har i försvarspolitiken är att värna förmågan att försvara . Det är Försvarsmaktens kärnverksamhet. Vi har också uppfattningen att vi ska ha en välfungerande statsceremoniell verksamhet där det ska finnas försvarsmusik. Av detta har vi ett entydigt behov. Därför finns i vår styrning av Försvarsmakten kravställningen att man ska klara statsceremoniell verksamhet och försvarsmusik, men besluten om målstyrningen, alltså hur och var man är organiserad för att klara den uppgiften, ligger på Försvarsmakten. Det gränsar till att be mig om ministerstyre att föra de resonemang interpellanterna gör att bara tycka hur de ska vara organiserade. Successivt har det statliga arbetsgivaransvaret förts över från riksdag och regering till myndigheterna, för man tror generellt sett att de gör en bättre bedömning av hur man effektivt och bra organiserar sin verksamhet. Därför är ansvaret långt delegerat. Det gäller också Försvarsmakten. Där har regeringen reglerat organisationen i myndighetens instruktion. Det ska finnas ett antal organisationsenheter som högkvarter och livgarde, marinbas, 21 och Försvarsmusikcentrum och till en mindre del även Högkvarterets organisation. Men inom ramen för detta är det Försvarsmakten själv som bestämmer enheternas organisation. Det vi har att göra är att se till att Försvarsmakten uppfyller de mål och de krav vi ställer på dem, och jag tror inte att någon av interpellanterna egentligen vill att vi ska frångå detta. 44 (): Tyvärr kan jag återigen konstatera att försvarsministern helt lämnar frågan om musikkårens vara eller icke vara åt sitt eget öde, oavsett vilka goda argument som framkommer. Det hade varit hedervärt och logiskt att åtminstone tillfälligt göra halt i den här frågan och göra en markering av att verksamheten är viktig. Tyvärr är det en tydlig retorik ministern använder sig av; han börjar prata om försvarsanslagen i övrigt när det är musikkåren vi diskuterar och debatterar. Jag kan säga så här: Vi sparar in på Kosovo där vi går över i civil och polisiär verksamhet. När det gäller NBG har vi sagt nej till att vara lead nation 2011. Jag hoppas att det svaret räcker så här långt, för det är faktiskt musikkårerna vi diskuterar. I enlighet med Försvarsmusikcentrums chefs förordade förslag ska försvarsmusiken i princip enbart verka för den statsceremoniella delen, vilket är en helt ny inriktning. Försvarsmakten och Hovstaten är två helt skilda myndigheter, och enligt stödförordningen 2002:375 får myndigheter stödja varandras verksamheter endast vid överkapacitet. Så kommer självfallet inte att vara fallet om huvuduppgiften för Marinens musikkår endast blir statsceremoniell. Det självklara i den här situationen borde vara att utreda och klarlägga frågan innan någon förändring görs av musikkårens verksamhet eller stationeringsort. I annat fall vet vi inte vilka konsekvenser och effekter ett sådant beslut kan få. Är det över huvud taget lagligt att en myndighet helt stöder en annan myndighet på detta sätt? Det är inte det enligt stödförordningen i alla fall. Man flyttar inte Marinens musikkår från , utan man lägger helt enkelt ned verksamheten och startar något annat i under samma namn. Med andra ord är förslaget att flytta Marinens musikkår inget annat än ett omskrivet nedläggningsbesked. Det rationella vore i stället att förlägga Marinens musikkår under marinbasen. Marinbaschefen är positiv till detta, och det kan hanteras inom den befintliga personalorganisationen. Det blir således inga extra kostnader, försvarsministern, utan tvärtom en rejäl besparing med oförändrat engagemang för så väl det statsceremoniella som stöd till förbandet, civila spelningar, PR för Försvarsmakten med mera. Marinens musikkår tillsammans med , och Hemvärnet skapar gemensamt musik för hela . genomfördes 1 014 uppdrag varav var utanför . anställdes 15 musiker vid Försvarsmusikcentrum i . , , är av dessa tjänstlediga. Andra civila jobb och anställningar, studier med mera har lockat bort dessa musiker från Förvarsmakten. Tendensen är tydlig. Vid Marinens musikkår i , däremot, stannar man. 45 i (s): Det är tråkigt att ministern inte är intresserad av att det ska finnas försvarsmusik i hela landet. säger återigen att beslutet inte är fattat utan att det kommer att fattas beslut . Men vad gäller är beslutet redan fattat. Man har ju redan sagt upp avtalet med orkestern. kommer 27 musiker i att vara av med sina arbeten. Har försvarsministern inga synpunkter på det över huvud taget? För mig som socialdemokrat är det viktigt att det ska finnas professionell musik i hela landet. av musiken inom försvaret utförs i och i övriga landet. För mig är det motiverat att det även fortsättningsvis finns försvarsmusik i hela riket på samma sätt som det är självklart att försvaret ska kunna operera och verka i hela landet. Som Flygplanets musikkår stationerad i spelar orkestern regelbundet i , , , och utöver uppgifter som att spela vid högvaktsavlösning vid . I det förslag som Försvarsmusikcentrum har lämnat till ÖB förespråkas att all professionell musik inom försvaret centraliseras till . Detta slår sönder grunden för . hotas de två sista heltidsanställda blåsarsymfoniska orkestrarna i . Både Försvarsdepartementet och har blivit uppvaktade i denna fråga, men ingen av de ansvariga ministrarna har som jag ser det tagit i frågan. Det är sorgligt att ni inte ser att framtiden för den militära blåsorkestermusiken inte bara är en intern angelägenhet för Försvarsmakten utan också en fråga som får stora återverkningar på det svenska kulturarvet. som Marinens musikkår i är stora föredömen och inspirationskällor för musiklivet för till exempel icke professionella musikkårer. Jag vill alltså fråga försvarsministern: uppvaktningarna på departementen skapat någon dialog över huvud taget mellan försvarsministern och kulturminister i denna så viktiga fråga? Om det har varit någon dialog i frågan, vad har den då gett för resultat? 46 Försvarsminister (): Jag har hört det här nu i . har Socialdemokraterna verkligen rest land och rike runt och ställt i utsikt att allt ska vara kvar, allt ska räddas varje materielprojekt, varje förband, varje musikkår. Sedan läser man er egen budget, och där kommer nedskärningarna och löftesbrotten. I årets skuggbudget föreslår man alltså besparingar på 5 miljarder mer än vad regeringen föreslår . Pengarna ska inte tas av materiel, om jag har förstått det rätt, utan de ska tas från förbandsverksamhet och insats. Det vill säga, de delar av Försvarsmakten som detta berör och som också berör försvarsmusiken. Det är knappast trovärdigt att hålla på på det sättet: att först ställa allt i utsikt, och sedan när man ska finansiera det säger man att man ju inte sitter i regeringsställning så det behöver man väl inte. Men det är i alla fall uppenbart att ni inte kan finansiera det. har vi fått nya krav: Musik i hela landet, försvar i hela landet och 5 miljarder mindre. Jag hoppas att era väljare där hemma vet detta och att ni då blir delaktiga i debatten. Om ni ska värna det ena ska ni ta bort det andra. Då får ni väl föra en debatt inom ert parti med företrädare för andra delar av landet som får saker bortryckta från sig. Till vill jag säga några olika saker i vitt skilda riktningar. Det första är att jag verkligen gillar engagemang för sin hembygd och för en del av försvaret som jag också tycker är viktig, nämligen musiken. Problemet med resonemang tycker jag är att han tror att det beslut som kommer att fattas av försvarsmaktsledningen kommer att gå i en riktning som han inte vill. Han vet ännu inte, men han tror, och därför vill han överpröva beslutet på förhand. Så här är sakläget, : Försvarsmaktsledningen har ännu inte beslutat gällande det förslag om försvarsmusiken och Marinens musikkår som chefen för försvarsmusiken har lagt fram. De kommer att redovisa för mig när de är färdiga med sin beredning. Den är ännu inte avslutad. Därför blir det väldigt konstigt att ens försöka göra detta till en politisk fråga. Lägger man därtill finansieringsproblemen för Socialdemokraterna blir det måhända ännu konstigare. Vidare vill jag understryka att enligt instruktionen ska Försvarsmakten medverka i statsceremonier. Det innebär bland annat att spela och paradera vid ceremoniella evenemang. Att kunna genomföra statsceremonier är en viktig uppgift för Försvarsmakten. Det är Försvarsmakten som har att avgöra vilka orkestrar som ska finnas i Försvarsmusikcentrum och på vilket sätt uppdraget vid statsceremonier ska genomföras. Jag märkte på diskussionen innan, fru talman, att drog i väg och började ifrågasätta om Försvarsmakten ens ska göra detta. Jag undrar om det är så att han egentligen tycker att det är fel eller om han tar den slingan därför att han vill värna sin lokala verksamhet. Jag tycker återigen att det är hedervärt att försöka göra det, det är bara det att han möter rätt dramatiska trovärdighetsproblem när vi ställer hans ambition i kontrast till hans finansiering. 47 (): För att klarlägga fakta kan jag börja med att säga att statsceremoniell verksamhet är viktig. Det ena tar inte bort det andra, försvarsministern. Jag vill bara tydliggöra det. Jag vill summera det hela, för jag tycker att det känns viktigt att allt kommer fram om vad som har hänt och vad som inte har hänt, vad som kan göras och vad som inte kan göras. Det är inget som säger att det här ska kosta extra pengar. Jag tryckte på det i mitt förra inlägg, fru talman, att marinbasen har de här möjligheterna att kunna ta hand om Marinens musikkår utan extra kostnader. Det behövs ingen omfördelning i budgetar och så vidare. Utredningen har varit så pass ofullständig och snäv att det inte går att dra relevanta slutsatser från den. Som jag har sagt innan flyttar man inte Marinens musikkår från utan man lägger ned verksamheten och startar något annat i under samma namn och med samma peng. Pengarna kommer ju att finnas kvar. Att lägga detta under marinbasen innebär också att man får en närhet till marinbasen. Det är rationellt. Man har ett förband nära, med all den synergieffekt det får. Det blir också musik för hela . Som vi har sagt har faktiskt av spelningarna skett ute i landet. Det måste ju vara bra. Försvarsministern menar att om han lägger sig i det här blir det ministerstyre. Jag vågar påstå att det inte behöver bli så. Jag kan bara nämna att i det förra försvarsbeslutet räddade kvar Marinens musikkår i , och det blev inte något ministerstyre av detta. Annars hade det säkerligen anmälts till KU. Jag hoppas och tror ändå att ministern agerar om det visar sig att det kommer ett negativt besked . Jag tror och hoppas ändå att det finns en logik och jag tror att det också hos ministern finns en logik som säger att det här faktiskt är värt att rädda kvar. 48 i (s): Jag tycker att det är sorgligt att höra försvarsministern i den här debatten. Och jag tycker att det är ännu sorgligare att han inte ens tittar på mig som vi debatterar. Han svarar över huvud taget inte på de frågor som jag ställer till honom. Är det anledningen till att man har lagt ihop de här två interpellationerna, att man enbart ska kunna svara den ena interpellanten på hans frågeställningar och bara ignorera de frågor som jag ställer till ministern? Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man kan hantera frågorna på det sättet. Den här frågan har, precis som var inne på, varit uppe tidigare, senast under förra mandatperioden. tog den här frågan på allvar och såg till att det faktiskt fortsättningsvis fanns försvarsmusik i hela landet. Jag undrar om försvarsministern nu kan du ju använda sista inlägget till att svara på de frågor som jag har ställt innan också har varit i kontakt med sina borgerliga kolleger i . De tycker nämligen likadant som jag, och de tycker precis likadant som . Det är inte bara vi som slåss för våra hembygder eller för försvarsmusiken. Det gör även moderata riksdagsledamöter. Ett flertal motioner har väckts under allmänna motionstiden. Kanske kan försvarsministern läsa igenom dem. Jag hoppas verkligen att regeringen tar den här frågan på största allvar och agerar . Om drygt en månad har inte längre några anslag från Försvarsmakten. En professionell blåsarsymfonisk orkester riskerar att försvinna på grund av en försvarsminister som inte vågar ta frågan på allvar. Vad tänker försvarsministern nu göra? Tänker han fortsätta att sitta tyst bredvid och se hur Försvarsmakten raderar bort de två sista professionella blåsarsymfoniska orkestrarna i ? 49 Försvarsminister (): Först konstaterar jag att det av någon anledning tydligen är ett problem för interpellanten att jag noterar vad hon säger för att ge goda och förberedda svar till båda interpellanterna. Det är det knappast för mig. Det är det allvar jag tycker att de förtjänar att tas på. När det gäller hur andra agerar i den här frågan måste jag börja med att konstatera att andra har 5 miljarder mer till försvaret än ni har. Ni arbetar inte under samma förutsättningar. När Socialdemokraterna vill rädda allt runt om i landet måste de därför genast svara på vad de vill ta bort. säger att här inte kommer några nya kostnader. Men det Försvarsmakten tittar på är ju hur de klarar att lösa sin uppgift, den uppgift som de har fått till exempel vad gäller statsceremoniell verksamhet och försvarsmusik. Jag har noterat ur rapporten att de konstaterar att om de inte gör någon förändring jämfört med ökar kostnaderna från 85 miljoner till 110 miljoner för den här verksamheten bara så att man förstår grunden för deras sätt att titta på frågan. När det gäller tycker jag att man ska beskriva den frågan korrekt. Det handlar om att man köper för 5,6 miljoner därifrån, en tredjedel av tiden. Interpellanten har beskrivit det som att det är själva grunden för verksamheten. Det är alltså tvärtom. Det är en tredjedel av verksamheten viktig nog ändå! Jag vill gärna säga till att jag också har varit lokal ledamot. Jag förstår och respekterar ert engagemang för det som finns i er bygd. Likväl är det nu så att det Försvarsmakten tittar på är hur man ska kunna verkställa de mål och de uppgifter man har fått av statsmakten att producera statsceremoniell verksamhet och försvarsmusik på ett effektivt och rationellt sätt. Då är vi tillbaka igen till mitt grundsvar, som jag började med till , och till den diskussion som finns om Marinens musikkår: Beslut kommer . Försvarsmakten har själv ännu inte avgjort frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2008/09:86 om fjälljakt 50 Jordbruksminister (): i har frågat mig om jag avser att riva upp beslutet om fjälljakt och åter ge de svenska jägarna förtur till småviltsjakt i fjällen. Bakgrunden till fråga är att regeringen beslöt att ändra 3 § rennäringsförordningen (1993:384). Då togs kravet bort på att upplåtelse av småviltsjakt på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen endast ska ske till den som är bosatt i . Ändringen trädde i kraft . Ändringen i 3 § rennäringsförordningen skedde efter en grundlig analys av såväl som i vad gällde bestämmelsens förenlighet med artiklarna 12 och 49 i EG-fördraget. Regeringen konstaterade därvid att bestämmelsen inte kunde behållas. De tidigare gällande bestämmelserna om småviltsjakten innebar nämligen att personer bosatta i gynnades. Detta utgjorde indirekt ett handelshinder dels genom att tjänster anknutna till jakten inte på lika villkor kunde erbjudas till personer bosatta utomlands, dels genom att personer bosatta utomlands inte på lika villkor kunde ta del av tjänsterna. Även om själva upplåtelsen av jakträtten inte utgör en tjänst medförde nämligen bestämmelserna att det inte var lika attraktivt för till exempel en person bosatt i att ta del av en jaktresa med logi och transport som för en skåning. Indirekta handelshinder av detta slag är inte förenligt med fördraget. Det som föranlett interpellation är en anmälan till mot i vilken det gjordes gällande att utfärdandet av jaktlicenser skulle utgöra en inskränkning av friheten att tillhandahålla tjänster enligt artiklarna 49 och 12 i EG-fördraget. I ett brevsvar till klaganden har en tjänsteman vid generaldirektoratet för inre marknaden och tjänster uttalat att det inte går att fastställa att utfärdande av jaktlicenser utgör ett tillhandahållande av tjänster som skulle kunna omfattas av friheten att tillhandahålla tjänster. Direktoratet avsåg därför att föreslå kommissionen att avsluta ärendet. Som framgått av min redogörelse är det här fråga om två olika saker. Det generaldirektoratet nu uttalat sig om är att statens försäljning av jaktkort inte utgör tjänst i fördragets mening. Jag har inte heller någon annan uppfattning. Det svenska ärendet gällde däremot begränsningar i möjligheten för företag att tillhandahålla jakttjänster åt i icke folkbokförda jägare. Som regeringens analys av frågan visade kunde de då gällande reglerna komma att anses utgöra ett handelshinder. Jag har därför inte för tillfället någon avsikt att enbart mot bakgrund av det nu aktuella finska ärendet föreslå regeringen en ändring av bestämmelserna i rennäringsförordningen vad gäller småviltsjakt på statens mark. Redan i en interpellationsdebatt framhöll jag dock möjligheten att, och vikten av, att beakta regionalpolitiska hänsyn och den möjlighet för detta som finns även inom ramen för EG-fördraget. Det är länsstyrelserna som har att besluta om de närmare bestämmelserna på länsnivå. Det besked som lämnats av generaldirektoratet får vägas in i länsstyrelsernas bedömning av om det till exempel är lämpligt med årskort som kan köpas av länsinnevånarna och som gäller i hela länet, så kallat länskort. 51 i (s): Tack ministern för svaret, även om det inte alls var det svar jag hade hoppats på för den här interpellationen. Det är inte första gången jag diskuterar frågan med ministern. Som det ser ut nu lär det knappast vara den sista gången heller. Anledningen till att jag har ställt en interpellation är, precis som ministern har redogjort för, att det har framkommit nya mycket intressanta uppgifter som rör frågan. Bakgrunden till diskussionen är vid det här laget känd. På grund av att jakttrycket i fjällen blev för hårt och till och med missbrukades infördes regleringar av fjälljakten för utländska jägare. Man senarelade jaktstarten för jägare som inte bodde i , och dessutom skulle de jägarna jaga antingen med guide eller som gäster till svenska jägare. Det gjorde att trycket på vissa områden minskade, och den svenska jägarkåren var nöjd med den förändringen. Efter ett brev med en försiktig förfrågan från kommissionen till den svenska borgerliga regeringen fattades dock ett ganska hastigt beslut om en ändring som fick till följd att det stod alla EU-medborgare fritt att jaga i den svenska fjällvärlden under samma förutsättningar som svenska medborgare. Det beslutet har fått mycket hård kritik eftersom många med rätta anser att det inte finns en skälig juridisk grund att göra en sådan drastisk ändring. Det som har hänt är att en grupp privatpersoner har anmält till kommissionen för att pröva om det är möjligt för ett land att ha särregler för de i landet boende jägarna. Svaret de har fått är att det är möjligt för ett land inom gemenskapen att ha särregler för jakt som gynnar de boende medborgarna jämfört med andra EU-medborgare. Här gavs regeringen ett gyllene tillfälle att riva upp det hastigt fattade beslutet och återgå till det som gällde innan men icke. I stället har man i svaret på interpellationen snurrat in sig i en juridisk härva om att det inte är EG-fördragets artikel 49 som är intressant att förhålla sig till utan att det är artikel 12. Menar ministern att gäller i det här fallet trots att det står klart för det första att EU saknar behörighet att lagstifta på jaktområdet och för det andra att upplåtande av jakträtt inte är tjänst i EG-fördragets mening? Jag tror att det finns starka skäl att ifrågasätta den analysen. Det innebär i så fall att ingen medlemsstat skulle ha möjlighet att skydda sina folk- eller kulturarv så länge det går att uppfinna en tjänst som kommersialiseras någonstans i slutändan av detta. Hur kan andra länder fortsätta att hävda sina begränsningar för att skydda miljö- och viltvård och inte ? Varför lägger sig platt inför när ingen annan gör det? Jag anser att fortfarande kan hävda sin rätt i den här frågan genom att till exempel även fortsättningsvis kräva att utländska jägare ledsagas av en svensk guide och börjar jaga något senare än svenskar. Vi kan väl i stället ägna lite tid åt den intressanta diskussionen i ämnet. Varför vill inte regeringen och jordbruksministern under några till synes som helst omständigheter gå tillbaka till de regler som alla var nöjda med? Vad är det som egentligen ligger bakom regeringens och ministerns ställningstaganden i frågan? Som det ser ut griper ministern efter halmstrån och försöker finna hinder i som inte finns, bara för att behålla de regler man införde . I tidigare debatter har man hänvisat till juridik. finns inte de hindren. Fast det verkar som om ministern faktiskt vill att det ska finnas juridiska hinder. Vad beror det på? Ligger det något slags ideologisk grund i det här eller är prestigeförlusten så skrämmande att ministern och regeringen inte vill erkänna att man faktiskt gjorde en felbedömning inför beslutet ? 52 (): Småviltsjakten har även jag tagit upp i ett antal interpellationer genom årens lopp. när Socialdemokraterna var i regeringsställning skedde debatten utan socialdemokratiskt deltagande bland riksdagsledamöterna. under oppositionstid har frågan blivit viktig. För mig är frågan viktig eftersom jag representerar norrbottningarna.