prot · GV0972 · 2008-03-04 00:00:00 — Till och med i reglerna för sfi finns numera tre nivåer angivna: en nivå för, som , säger civilingenjörer alltså en nivå för personer med akademisk nivå en lägsta nivå för personer som egentligen inte ens på sitt eget språk kan läsa och skriva samt en mellannivå för dem som har ungefär grundskoleutbildning eller motsvarande men inte mer utbildning. Det system vi hade förr i var bedrövligt, alltså att professorn och analfabeten sattes i samma undervisningsgrupp. Det är nu historia. För det mesta går det inte längre till så. På så sätt är det alltså nivågrupperat. Det är mycket bra. talar om civilingenjörer. Huvuddelen av de akademiker som kommer hit klarar av sfi . Det är inga de går, utan de går ungefär . Också huvuddelen av dem i den lägsta gruppen, i gruppen analfabeter, klarar att gå ett och ett halvt, eller . Naturligtvis är det detta sagt baserat på mycket erfarenhet i högsta grad individualiserat. Det finns ingen undervisning, skulle jag vilja säga, som till sin uppbyggnad är så individualiserad som just sfi:n där det är uppbyggt på olika nivåer för de olika individer som kommer hit. Vi tror att det för dem som går kvar alltför länge är ett bra incitament att införa detta med att avsluta studierna, att se till att studierna ska vara avslutade . En treårig begränsningsregel om nu utredningen landar ; det här är ju fortfarande ett utredningsuppdrag innebär ett starkt incitament för den enskilde att faktiskt avsluta sina studier och nå ribban för Godkänd. Med argument borde sexårsregeln på högskolan egentligen avskaffas. Så individualisera, , och låt alla läsa hur länge de vill så att de blir färdiga! Sexårsregeln infördes med argumentet att en del då kommer att se till att de blir färdiga . Det är både en liten morot och en liten piska för individen att anstränga sig och ge järnet för att bli färdig. Det är därför vi har den typen av regler. I alla utbildningsformer har vi tidsbegränsningar. Det är vad vi föreslår ska införas också i sfi:n. antydde väl att jag inte riktigt begriper vad jag pysslar med. kommer minsann från en kommun med många invandrare. Men jag kan försäkra att jag har varit kommunalråd i den kommun i som har flest invandrare. Under alla de tolv åren har jag jobbat med utbildningsfrågor, bland annat med sfi. När vi lade fram det här förslaget tyckte den professionella sfi-ledningen i , inte politikerna, att det var ett mycket bra förslag. Det sade de när de gjorde uttalanden. Men Pertoft fick det att låta som att alla professionella som sysslar med sfi är mot förslaget. Så är det inte alls. Det finns också många som är för. Men som vanligt när regeringen lägger fram ett förslag får de som är kritiska anledning att göra sig mest hörda och att protestera. Men jag tror, som sagt, att det också finns ett rätt så utbrett stöd. Den professionella sfi-ledningen i den kommun i som har allra flest invånare stöder förslaget. De har mycket tydligt uttalat att de tror att den treåriga begränsningsregeln är bra. Det är klart att vi inte hade lagt fram det här förslaget om vi inte hade förstått att rätt många som sysslar med sfi-frågor i tycker så här. Sedan tycker naturligtvis inte alla så. 122 (): I finns det väldigt många människor som behöver sfi. Många kommuner tar emot många flyktingar, men de försvinner i massan. Det finns kommuner med en väldigt stor andel flyktingar till exempel min kommun, , som är den kommun i hela som i förhållande till invånarantalet med råge tar emot flest flyktingar. Vi har en hel del erfarenheter. Det är det jag stöder mig på. Jag kan konstatera att vi har en regering som många väljare valde därför att de trodde att den skulle ta hänsyn till individen. Men i stället är det en regering som är mer kollektiv än en socialdemokratisk regering någonsin varit. Man kan inte tänka sig att ta hänsyn till exempel till att av dem som fortsatte efter fjärde sfi-året detta enligt SCB:s mätningar hade en annan språklig bakgrund. De hade inte det latinska alfabetet. av dessa hade inte alls gått i skola i sitt hemland. Då är det ju inte konstigt att det tar tid. Utbildningsministern vill i stället skeppa i väg dessa människor från specialisterna, från sfi-lärarna, till komvux. Men på komvux är man faktiskt inte så bra på att lära ut svenska till analfabeter. Man har inte det som sin specialitet. Jag trodde att skolministern hade inriktningen att låta specialisterna göra det som de är bra på. Men i stället för att låta specialisterna undervisa dem som behöver lära sig svenska för att sedan kunna gå till och gymnasiet låter man andra som inte alls är bra på detta sköta det. Jag förstår inte denna politik. Om man ställde den raka frågan till mig vad jag tycker att och alliansen står för skulle jag nog påstå motsatsen. 123 (): Jag ska ge mig in i den här debatten med ett mycket kort inlägg. Jag reagerar starkt på att säger att det är en myt att människor läser sfi för att få försörjningsstöd. Om man reser runt i ganska många kommuner i , och och lite överallt ser man hur det är. Så sent som satt jag och pratade med några sfi-lärare som var ganska upprörda över skolministerns förslag. Jag vände då på det hela och sade till en lärare: du att vi inte ska ha någon begränsningsregel alls? Jo, självklart måste vi ha det, sade läraren. kommer elever gång på gång tillbaka därför att socialsekreteraren tycker att det är viktigt att de är aktiva. Då är det enkelt för socialsekreteraren att säga att de måste läsa mer sfi. Man blir väldigt omotiverad. År ut och år in sitter man där, inte speciellt motiverad. Det är inte rimligt. Jag tror att det i stället är högst rimligt att diskutera en gräns. Om det ska vara exakt eller om det ska vara är naturligtvis ingen vetenskap. Dock är detta viktigt, så jag är glad över att regeringen har lyft fram detta. Utan att vilja starta en ny debatt kan jag säga att det finns flera saker att diskutera i sammanhanget. När det gäller att det tar så tror jag att ett av problemen är att det för många är en fruktansvärt isolerande skolform. I vissa kommuner läser man sfi år ut och år in utan att ha någon som helst kontakt med arbetsmarknaden, men den debatten ska jag inte starta . Jag vill bara tillägga, herr talman, att när man talar om att det ministern påstår är myter tycker jag att man ska ge sig ut i verkligheten och se att det inte är myter utan verklighet. Det är en hjälp att sätta gränser. Det ökar trycket på skolan och det ökar trycket på individen. Det tror jag är bra för individen, ingenting annat. 124 Utbildningsminister (): tror sig ha hittat överraskande fakta när han säger att huvuddelen av dem som går länge på sfi inte har vårt alfabet. Jag kan berätta att huvuddelen av invandrarna i inte har vårt alfabet. De helt dominerande invandrargrupperna kommer från och , och de grupperna har inte vårt alfabet, så det är inte något väldigt överraskande som har hittat. Det är inte så, , att man först när man kommer hit ska lära sig svenska fullt ut och sedan gå över till en annan utbildning. Så fungerar det inte. Även vi som bott här från det att vi föddes lär oss nog ytterligare svenska ord och termer kontinuerligt under livet. Och de som har kommit hit som invandrare lär sig mer och mer svenska som de är här. Det är inte så att man blir färdiglärd i svenska och sedan går vidare. Sfi är ju inte till för att man ska bli färdiglärd i svenska. Det är till för att ge en introduktion i svenska så att man kan tillräckligt mycket för att sedan gå ut och antingen arbeta eller gå vidare i en annan utbildningsform. För den som inte har gått i folkhögskola eller ännu i sitt hemland är inte sfi tänkt att vara först svenskundervisning och dessutom kompensation för folkskolan. Tanken med sfi är att man ska kunna tillräckligt mycket svenska för att kunna gå över till grundläggande vuxenutbildning. Det är hela syftet med sfi. Där ska man sedan inte bara lära sig svenska utan också andra saker som man inte har med sig från sin grundläggande utbildning, som matematik, en del orienteringsämnen och annat som man ju lär sig i . Det ska man också läsa men inte på sfi, utan sfi är till för att ge en start så att man behärskar svenska språket tillräckligt mycket för att sedan kunna gå vidare till en annan verksamhet. Det är så det gäller att betrakta sfi. Annars kommer sfi alltid att bli ett stort utanförskap, för då måste man naturligtvis gå där väldigt . Men det är inte det som är idén med sfi. Sfi är till för att skapa integration, inte att skapa ett utanförskap. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2007/08:396 om musik i hela landet 125 Kulturminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att tillförsäkra medborgare i hela landet länsmusik oavsett var i landet man bor. Regeringens övergripande mål för den bidragsgivning som ansvarar för är att bidra till ett omfattande och varierat kulturutbud i hela landet. Bara fördelas ca i statligt stöd till regionala scenkonstinstitutioner. Regeringen beslutar om vilka institutioner som är stödberättigade och fördelar bidragen till enskilda institutioner. Den regionala musikverksamheten, i form av länsmusiken, har utan tvekan en mycket viktig roll för att sprida musik i hela landet. Statens stöd till de regionala musikverksamheterna ligger på en mycket hög nivå jämfört med stödet till andra konstarter. I en tredjedel av länen uppgår det statliga stödet till länsmusiken till av verksamhetens offentliga finansiering. I detta sammanhang bör det poängteras att det är regioner och kommuner, inte staten, som är huvudmän för länsmusiken. Jag delar inte uppfattningen att Statens kulturråds beslut innebär en utarmning av musiken runt om i landet. Bland annat har liksom Kammarorkester fått ytterligare förstärkningar. Den statliga finansieringen ligger kvar på en mycket hög nivå. Redan i den kulturpolitiska propositionen 1996 konstaterade för övrigt den dåvarande socialdemokratiska regeringen att det borde skapas en jämnare balans mellan de insatser som staten gör regionalt på olika konstområden. Jag anser att det är både önskvärt och rimligt att ges möjlighet att fördela det statliga stödet till regional kulturverksamhet på ett sådant sätt att det främjar ett brett och mångsidigt kulturutbud i hela landet. Slutligen vill jag peka på den pågående och det uppdrag som den har att samlat pröva om de statliga insatserna har en rimlig och ändamålsenlig inriktning. Utredningens analys och förslag kommer vi att kunna ta del av i slutet av detta år. 126 (): Tack så mycket, kulturministern, för svaret. Med glädje läste jag detta svar, därför att jag upplever en andemening att länsmusiken är viktig, vilket är mycket glädjande. Det vill jag tacka så jättemycket för. Men ute i länsmusiken runt om i vårt land upplever man att det har blivit snabba kast. Till exempel i , och upplever man att de statliga tumskruvarna har skruvats åt rejält. Länsmusiken är en unik tillgång som vi i har som vi ska vara väldigt stolta över, och vi ska se till att den inte monteras ned. Det viktiga är också att tillgänglighet till kultur finns på hemmaplan. har i många fall nu dragit ned stödet till en del länsmusikorganisationer. På , det exempel som jag vill lyfta här med kulturministern, har länsmusiken varslat alla sina anställda om uppsägning. Där pågår just nu en diskussion om ett större regionalt och kommunalt ansvar för framtiden. Jag vill för ministern tala om att vi socialdemokrater också anser att kommunerna och regionerna har ett ansvar att ta för hela kulturpolitiken. Men, som i Gotlandsexemplet, vad händer när regioner inte får kommunala eller regionala stöd? Har vi då inte från statligt håll ett ansvar? Hur blir det med likvärdigheten runt om i landet? Vad händer, kulturministern, om huvudmännen inte satsar på kultur? Ska då inte folk i den regionen få upplevelser och kunna utöva kulturen? Då kanske ministern svarar: Men sponsorer kan vara en del som kliver in och stöttar upp. Visst, sponsorer är viktiga på ett sätt, men jag tror inte att de skulle kunna lösa många situationer. Jag har tittat på hur stort intresset är för att sponsra musikengagemang och just länsmusiken. Det visar sig att det är väldigt svårt för många att få sponsorer. Till och med om man ska göra en aktivitet i Kristinahallen i är det väldigt svårt att få sponsorer. De kan vara grädde på moset, som vi säger, men de löser det inte. Därför tror jag att det är väldigt viktigt att vi från staten tar ansvar för att se till att inte plocka ned den fantastiska länsmusik som vi har runt om i vårt land. Vi har fem stycken ensembler kvar i . pågår och har lagts in i den utredningen, så vi socialdemokrater får väl vänta och se, för vi ju är inte med i någon dialog om just framtidsfrågorna. Den viljan finns ju inte från den moderatledda regeringen. Men vi kommer naturligtvis att följa utvecklingen och ser fram emot att förslagen kommer. På är man orolig och ledsen. Det finns många andra länsmusikfolk runt om i vårt land som oroar sig mycket. Man vill egentligen ha ett svar på hur kulturministern tänker lösa de problem som har uppstått. Men som sagt är andemeningen i svaret att kulturministern har en stark känsla för länsmusiken. Jag hoppas att vi här kan få höra lite mer, inte bara att vi ska vänta på , om vad ministern i ett fall som tänker föra för dialog i den här frågan. 127 (): Sången och musiken ädla känslor föder, säger man . Visst är det viktigt med musikaliska upplevelser oavsett var man bor i landet. Att alla människor i hela landet ska kunna ta del av ett levande och varierande kulturliv är självklart. Vi vet också att en satsning på kultur i alla dess former är samhällsekonomiskt lönsamt och ger många positiva bieffekter. Kulturen bidrar till att gynna folkhälsan. När det gäller betydelsen av musik i hela landet och kulturella insatser för hela landet är jag glad att har kommit till den insikten. Jag tycker mig minnas från förra mandatperioden, då jag själv var verksam i kulturutskottet, att regeringen och dess stödpartier var oerhört fixerade vid storstadskulturen. Det fanns bland annat en övertro på värdet av fri entré på museer. Jag har noterat att de nuvarande socialdemokratiska företrädarna för kulturpolitiken går i ungefär samma fotspår. Alliansregeringen däremot satsar på kultur i hela landet. Det kan vi utläsa av kulturministerns svar och av att länsmusiken får stöd på olika sätt. En annan viktig fråga som aktualiseras är att bereda vägen för kultursponsring. Jag kan man mycket väl tänka mig att det finns många företag och organisationer runt om i landet som vill stödja länsmusiken. Därför vill jag fråga kulturministern hur långt de viktiga kultursponsringsfrågorna har kommit på agendan. talar om en oro i hela landet när det gäller stöd till kultursektorn. Jag tror att vi kan dämpa denna oro med att hänvisa till den pågående där man har skäl att anta att den kulturella allemansrätten kommer att få en framskjutande plats. Vi får också tänka på de medel som anslagits till kultur i skolan. De kommer naturligtvis också att på sina håll medföra en hel del uppgifter för länsmusiken. Att och hennes kolleger slår på trumman och varnar för en nedrustning av länsmusiken är förstås ett av oppositionens instrument, men man kan undra hur samspelta de tre partierna är i kulturfrågor. Alliansregeringen kan vi däremot se som en samspelt orkester som levererar en kulturpolitik som är bra för hela landet. Det inser kulturvännerna i . Den insikten tillönskar vi också oppositionen. 128 Kulturminister (): Låt mig också tacka för en mycket trevligare ton i debatten än vad själva frågan indikerar. Innan jag går in på det som och tog upp i debatten vill jag ta upp en del av de frågor som finns i själva interpellationen. Jag vet att fanns med i kammaren när jag besvarade en interpellation med ungefär samma innehåll från din partikollega . Jag vill vara säker på att inte riktigt står fast vid det som står om att beslut innebär att resurser överförs till storstaden från övriga landet. Om vi ska se på vad som har skett efter att fick sitt regleringsbrev är ambitionerna och intentionerna de motsatta. Vi kan komma in på hur mycket pengar som går till respektive län sedan. Jag undrar vad egentligen menade där. Vidare står det att den moderatledda regeringen uppenbarligen helt har skrinlagt ambitionen om kultur i hela landet. Jag tycker att det är ganska starka ord, måste jag säga. Det handlar om att man har gjort en förändring i bidragsgivning som motsvarar ungefär . Det kan man väl ändå inte kalla för att man fullständigt har skrinlagt något? Sedan undrar också i sin interpellation om det bara är storstadsregionerna som ska växa med kulturen. Svaret visar väl att det inte riktigt är på det sättet. Tvärtom är storstäderna, åtminstone om vi talar om , de som får minst. Men vi kan komma in på det senare och tala om de satsningar som faktiskt har gjorts som även var inne på. Länsmusiken är viktig. Vi är absolut överens om detta. De har legat relativt långt ned i bidragsgivningen . Det är ingenting nytt. Det ser mycket olika ut. , som också nämnde, ligger däremot allra högst. Det finns inga som får så mycket per invånare som . Det är per person, och då talar vi om det statliga stödet. tog också upp att man ser att även regioner och kommuner har ett starkt ansvar. Låt oss hålla oss lite till . Jag vet att det finns en oro där. Jag tycker att det är orimligt att när det handlar om länsmusiken har av anslaget tidigare gått via staten. har man sänkt det till , men det är ändå vida högre än genomsnittet och vad alla andra får. lyfter fram att det måste se mer lika ut över landet, och det instämmer jag absolut i. Här ser det väldigt olika ut. Det varierar från och uppåt över landet. Så tycker vi inte att det kan se ut. Både och var inne på sponsorer. Nej, sponsorer kan aldrig bli lösningen. Det är, som sade, grädde på moset. Det är det extra. Det kommer aldrig att kunna ersätta det som offentliga sektorn går in med. Det är min förhoppning att vi kommer att få en lösning på den här frågan dels genom det uppdrag som har, dels genom de samtal och övriga utredningar som finns på stiftelse- och donationsområdet. 129 (): Tack för svaret! Det handlar just om det regleringsbrev som kulturministern har gett till . har bara att gå efter det regleringsbrev som ministern har gett. Det är klart att jag blir orolig för länsmusiken runt om i landet nu när många som har sökt får en minskning. Minskningen är inte så stor, men små summor kan göra väldigt mycket när man har budgeterat eller tror att man ska få samma summa igen. När man pratar med länsmusiken säger de att det är jättesvårt att planera. De vet inte om de ska få stöd nästa gång igen. Man får hoppas på den utredning som sitter när det gäller vilka saker man ska ha i uppdrag och vad det är kommuner och regioner ska göra. När det gäller hoppas jag att ministern ringer sina partivänner och dem som styr på så att regionen och kommunen kan ge mer stöd till musiken. Det finns många saker. pratar om att dämpa oron. Jag önskar att ni i den moderatledda regeringen kunde dämpa vår oro. Det finns många saker som jag hoppas att ministern tar till sig och kommer att försöka lösa. Vi har Kroumata här i . Det är en fantastisk slagverksensemble som vi inte vet om den kommer att läggas ned. Kommer den här regionen att ta ansvar och kliva in där? Kommer man att ta ett större regionalt ansvar på som regeringen kräver? Vi kan titta på som var uppe i debatten tidigare i kammaren. Man känner en stor oro där också för hur verksamheten ska gå ihop om man inte får ett fortsatt statligt stöd. är just på . Folket är väldigt engagerat på för just länsmusiken. Vi får hoppas att man verkligen tar till sig hur viktigt det regionala ansvaret är för framtiden. gick ut med att blåsmusiken var hotad just när det gäller Gotlandsmusiken. Det finns alltså väldigt många där ute som är oroade. Det tycker jag att , som tillhör den moderatledda regeringssidan, och kulturministern ska ta till sig. Det var därför det svar som jag fick av kulturministern var glädjande, för jag tycker att det andas en vilja att försöka hitta lösningar på de problem som just nu finns, och jag hoppas att ni ser dem. Det ser väldigt olika ut i regionerna, och det är därför jag frågar ministern hur hon tänker vidta åtgärder när det ser lite olika ut. En del regioner är verkligen tillväxtregioner och kan kanske satsa mycket mer pengar, men vad händer med dem som inte har hög tillväxt och kanske inte har möjlighet att satsa lika mycket pengar på kulturpolitiken? Jag hoppas verkligen att kulturministern efter och efter det svar hon har gett mig försöker att på något sätt dämpa den oro och hitta lösningar på den problematik som finns just . Det är allvar. Det handlar om . När det gäller Kroumata så är det inte många veckor kvar, ministern. När det gäller framtid vore det tragiskt att rösta ned den fantastiska länsmusik som vi har runt om i vårt land. 130 Kulturminister (): talar mycket om den oro som finns. Det uppstår naturligtvis alltid oro när det blir förändringar och när det handlar om förändringar som gäller olika prioriteringar, som gör, delvis därför att regleringsbrevet har givit större möjligheter att själva göra de här prioriteringarna. Även om det finns mycket kunskap på det gör det så är i allmänhet kunskapen i många stycken väldigt mycket större hos , som är ute regelbundet i hela landet och också har fler anställda än vad har. Det är deras bedömningar som ligger bakom de förändringar som görs och som borde ha skett tidigare. Det gläder mig alldeles extra att även har noterat det starka stöd som länsmusiken har på . Därmed borde både hennes och min oro vara mindre. Det är inte rimligt att staten går in av budgeten för, som varit fallet, länsmusiken på . Finns detta starka engagemang så kommer man absolut att klara situationen, även om det råkar bli en neddragning med ett par procent. Det kommer att bli förändringar. tar ju i stor utsträckning avstamp i detta, dels i direktiven, dels i de resor och besök man gör runt om i . Jag tyckte att sade att det inte har förts någon form av dialog, men jag vet att företrädare har träffat oppositionen vid precis lika många tillfällen som man har träffat alliansgruppen i kulturutskottet. Det är säkert inga problem om det skulle vara så att man från oppositionen vill ha en extra kontakt med . Jag vet att det är många som tar kontakt med den självmant, och det kan säkert också göra. När det gäller Kroumata har vi i budgeten satt av 2 miljoner , och jag vet att det pågår förhandlingar och diskussioner inom . Man ska komma med en rapport senare . Min förhoppning är att man löser det här nu när Rikskonserter har funnit att man inte kan hysa Kroumata på det sätt som man har hyst dem tidigare. Trots allt, när det gäller den oro som ofta återkommer till, kan man väl ändå glädjas åt, tycker jag det gjorde också de satsningar som har skett på kulturens område sedan vi fick en ny regering. Jag vill friska upp minnet lite grann. Bara i den senaste budgeten fanns Skapande skola, som verkligen kommer elever i hela landet till godo. Det är inte något riktat storstadsstöd. Access-satsningen skulle ha upphört men får nu en uppföljning med 75 miljoner och 25 miljoner året därpå. Ett par miljoner går till hembygdsrörelsen för det viktiga arbete de gör för att kunna skapa ett bättre basverk, om man får kalla det så, för det arbete de bedriver för att nå sina närmare en halv miljon medlemmar. Försvar i förvar får pengar som vi har fått från Försvarsdepartementet, 30 miljoner, för att visa flera av de försvarsanläggningar som man lokalt har ett väldigt starkt engagemang i. Allianserna byggs ut med 30 miljoner, bland annat går det till skapandet av Musikalliansen. Det har hänt väldigt mycket, tycker jag. Att det blir omprioriteringar därför att det finns andra delar av kulturen som växer, exempelvis dansen, tycker jag är fullständigt rimligt och självklart och egentligen ingenting att oroa sig för.