prot · GV0982 · 2008-03-25 00:00:00 — Den genomfördes i med 15 000 starter och 30 000 besökare. 1 500 kom från utlandet. och orten där tävlingen genomförs marknadsförs. Jobb skapas i samband med tävlingen. Jag kan nämna att det just för del gav ett turistekonomiskt inflöde vilket innebar i rena skatteintäkter för kommun och landsting. Med det här vill jag säga att den oro som statsministern uttryckte under frågestunden , att regeringen skulle behöva utlova miljoner till alla som vill ordna olika typer av evenemang i , som jag ser det är obefogad. De allra flesta evenemangen kommer att ge intäkter och vinster på olika sätt, både för idrotten och för samhället i stort, även ekonomiskt. Då tycker jag att det är självklart att alla som kan få del av intäkterna också ska ta en del av risken, även staten. Om så inte sker kommer inte så många att våga ansöka om att anordna internationella idrottsevenemang i . Strategin måste innehålla mycket mer än bara regelverk för när staten ska kunna gå in med ekonomiska garantier. Det ska vara en färdplan för hur vi ska samla oss som nation kring en gemensam ansträngning för att få en möjlighet att organisera dessa evenemang. Därför skulle jag vilja höra idrottsministern utveckla sin syn på detta. Vad bör enligt statsrådet ingå i en strategi för att få de internationella idrottsevenemangen till ? Jag ställde tidigare en fråga om ungefär hur tidsramen ser ut för arbetet med att få fram strategin. 141 (): Jag kommenterade inte interpellation i mitt förra inlägg. Den är naturligtvis intressant och talar i någon mening om vilket samarbetsklimat som råder inom den högerledda regeringen. Jag förstår att röst har svårt att höras trots att det råder en total tystnad i i denna fråga. Men jag vill ändå ta tillfället i akt att påminna om att hans parti och hans företrädare i regeringen har precis samma ansvar som idrottsministern för det tveksamma agerandet i denna fråga. Det går inte att frånsäga sig ansvaret och säga att liberalerna aktivt ska stödja regeringen i det fortsatta arbetet. Ni borde syna den egna ineffektiviteten, syna er regerings brist på agerande och kritisera er ministers tveksamma relation till vår största folkrörelse. Jag skulle också vilja påminna samtliga borgerliga partier om vad ni sade i inför valet . Där stod ni på seminarium, som bland annat handlade om partiernas vilja att ta fram en strategi för internationella idrottsevenemang, och lovade vitt och brett bara ni fick möjligheten att styra landet. ser vi vad dessa löften var värda. 142 (): Jag tycker att borde vara nöjd. Jag tycker att vi har fått klargjort att det har gått under det att idrottsrörelsen har haft förväntningar och just ingenting har skett. Jag tycker att vi i denna debatt har fått klargjort att ministern är tydlig i att det ska tas fram en strategi, när den ska vara klar och vad den ska användas till, det vill säga utgöra ett underlag och en strategi för att fatta beslut angående framtida internationella idrottsevenemang i . Vi har en förväntan om att denna strategi ska ligga färdig och offentligjord mycket snart. Det är långt mycket mer, , än vad som åstadkoms tidigare. Det är självklart att det är mycket hög tid för som nation att sluta åka på andras bjudningar. ska vi bereda oss på att ansöka om och genomföra bland annat ett och därmed bjuda igen alla de idrottsfester som vi som nation har haft möjlighet att gästa. Att förutsättningarna finns har vi fått bevisat, och det har också tagits upp i debatten . måste vi bara samla oss. Jag uppfattar diskussionen som sådan att det finns goda förutsättningar för detta. 143 (): Först ska jag säga några ord till , som försöker retuschera historieskrivningen. Det var en gemensam uppfattning att det inte var läge att söka , säger om junidagen 2005. Naturligtvis kan man under galgen pressa många att säga lite av varje. Det var precis vad som ägde rum då. Som jag sade i mitt tidigare inlägg fanns det en enig olympisk kommitté och en enig riksidrottsstyrelse bakom ståndpunkten att vi ska söka. Men när inte regeringen ställer upp tvingas man naturligtvis att backa ur. Så var det. stoltserar med till i och , och så vidare. Det räcker inte med att pytsa in pengar och nöja sig med det. Det måste vara ett professionellt partnerskap mellan regering, näringsliv och idrottsrörelse för att det ska bli ett bra totalresultat. i blev ett brakfiasko ekonomiskt medan alpina i Åre liksom blev en dundersuccé. Det beror helt och hållet på hur evenemanget läggs upp, inte på att staten pytsar in några miljoner och nöjer sig med det. Det måste vara ett professionellt partnerskap. är ett av världens främsta vinteridrottsländer. Vi är erkänt skickliga på att genomföra stora internationella evenemang, sportsligt, organisatoriskt och ekonomiskt. Alpina i Åre och i är utmärkta exempel men också i nu senast. Mot den här bakgrunden är det uppseendeväckande att aldrig stått värd för , medan nu är på väg att söka en tredje gång. Jag har, precis som oppositionen, höga förväntningar på den här regeringen, men jag är beredd att ge den lite . Men jag kommer att vara lika hård i omdömena om den här regeringen om man inte under sin fyraåriga mandatperiod visar resultat. Jag har stora förväntningar och är övertygad om att kommer att kunna redovisa mycket bättre resultat och ett mer professionellt partnerskap än vad den tidigare regeringen gjorde. 144 FINN (): Jag anmälde mig till den här debatten efter att ha lyssnat till den ganska noga och blivit lite besvärad av den enformighet som uttrycks av interpellanterna och de andra inblandade. Vi har ändå fått ett svar från och kulturministern som vittnar om de viktigaste sakerna sett ur det perspektiv jag kan överblicka. Jag kanske inte är speciellt hängiven denna fråga eftersom vi har så många andra frågor att hänge oss åt av betydelse för nationen såväl när det gäller vår PR-mentalitet som när det gäller medborgarnas väl och ve. Det har sagts i svaret från ministern att näringsministern redan håller på att bereda det här inom och att det dessutom handlar om att redovisa förslag till hur Sverigebilden ska stärkas för turistnäringens skull och även främja verksamhet som bland annat den idrottsliga. Låt mig, fru talman, ge röst åt några andra i den här debatten. Hur kan det komma sig att just dessa unga friska män och kvinnor, som tjänar relativt bra och som ur ett allmänt perspektiv kanske är väldigt välmående, ska lyftas fram? Låt mig ta inlägg som exempel. Han talar om landets största folkrörelse. Men det är väl inte det de här interpellationerna handlar om, fru talman, att det är den här folkrörelsen som ska lyftas fram? Det är ju en liten klick elitidrottare som ska upp med statliga garantier, som om det inte räckte med att kommuner går in och backar upp dem, som om det inte räckte med de sponsorpengar man kan få från tv- och radiorättigheter och en hel del annan näringslivsverksamhet som ibland har en tveksam relation till både idrottsrörelsen och folkhälsan, kan jag tycka. lyfter fram en indignation när han säger att regeringen har en tveksam relation till största folkrörelse. Nå, låt höra: Varför är det ingen som säger att vi ska engagera oss för att få hit Paralympics, , i stället? Vad är det som gör att vi inte bryr oss om andra verksamheter som ligger under kulturministerns ansvar, nämligen de kulturella internationella engagemangen? Jag själv, som har bedrivit forskning i hela mitt yrkesverksamma liv, kan förvåna mig lite grann över att vi mycket lätt skulle kunna få hit internationella forskare i storleken 5 000 eller kanske 10 000 människor. Då talar jag inte bara om eliten utan om doktorander som kan komma hit och presentera ledande forskning i världen, om vi hade haft möjligheter att få statliga garantier. Det här får vi lösa med egna medlemsavgifter. Det här får vi lösa med egna insatser, där vi måste prioritera inom ramen för de ganska generösa bidrag vi kan få. Några stora sponsorpengar får vi sällan till forskningen jämfört med vad idrotten får, och inte heller några stora löner jämfört med vad toppidrottarna presterar. Jag tycker att det klingar lite falskt när man lyfter fram detta som ett av nationens allra största och viktigaste uppdrag, med tanke på de satsningar som måste göras för att få fler människor i arbete, få ett större välstånd som vi kan fördela på fler och sedan naturligtvis fundera över vad det är vi kan prioritera längre bort. Jag kan inte se att det måste vara statens största ansvar att gå in och sponsra verksamhet som om den sköts rimligt och väl, precis som har nämnts i debatten, kan finansiera sig själv. Mycket annan internationellt framstående verksamhet som har lika stor PR att bjuda kanske inte har samma möjligheter att få till det. Därmed har de stora evenemangen lyst med sin frånvaro. Ett sådant litet reflekterande tycker jag kan vara på sin plats i den här debatten, och jag vill därför gärna fortsätta att höra resonemanget till debattens slut. 145 Kulturminister (): är vi uppe i sju herrar i debatten. Jag undrar var kvinnorna är de kanske ser någon match på tv. pratade om att bjuda tillbaka. Jag tycker att det är ett väl så viktigt argument när man talar om varför vi vill ha stora internationella evenemang till . Det är viktigt att vi faktiskt lyfter fram det också. Tack så mycket! Det har talats en hel del här, inte minst från den socialdemokratiska sidan, om passivitet och att vi har lovat en massa som vi inte har hållit. Jag har tagit fram regeringsförklaringen som statsministern läste upp 2006. Jag ska inte läsa upp allt i den, men jag kan ta upp något av det. Regeringen eftersträvar ett stabilt finansieringssystem och har förtroende för att idrottsrörelsen i större utsträckning kan avgöra hur medlen ska användas. Man kan konstatera att vi har tillsatt en utredning med , som ska titta på bland annat dessa frågor och lägga fram sitt betänkande . Vi har också givit idrottsrörelsen friare händer att själv avgöra hur man vill använda de allt större medel som idrotten nu har till sitt förfogande. I regeringsförklaringen sades också att extra resurser motsvarande Handslaget ska fortsätta att ställas till idrottens förfogande. Idrottslyftet har ytterligare 100 miljoner 500 miljoner . Sedan har vi sagt att vi aktivt vill verka för att få fler stora, internationella evenemang till vårt land. Jag vet inte om någonsin lovade detta eller om den dåvarande statsministern lovade detta, men hur som helst kan jag konstatera att under tid hände faktiskt inte särskilt mycket. Det talades här om att vi inte beviljade 250 miljoner i form av garantier. Nej, och jag kan ta gift på att det skulle heller inte ha gjort. Sedan talades det om de pengar som gick till och . Det var 10 miljoner. Men friidrottsrörelsen och RF, som är en självständig organisation, var väldigt kritiska till hur det hela hade gått till. Det fick inte minst vi i den dåvarande oppositionen höra, och säkert också . Talet om olika garantier har och själva tagit upp. Det var därför jag nämnde det i debatten. Men arbetsgruppens uppgift är att ta fram en strategi, och självklart gör vi det i dialog med idrottsrörelsen. Det kan handla om allt från evenemangskontor till arenor och om hur ambassaderna och vi politiker kan bidra. Både och jag var jag vet inte om det spelar någon roll, men ändå delaktiga i att vi fick till 2013. vet jag att man söker eller 2011. Det finns garantier regionalt för detta. Det sker en hel del. Vi har också frågat: Vad är det för stora evenemang som idrottsrörelsen större förbund och små förbund vill ha till och där man kan behöva ett aktivt stöd från statens eller politikernas sida? Det har man lovat att återkomma till. Det finns ingen lång lista. Frågan om är det inte regeringen som avgör, utan det är . Än så länge har det inte kommit någon förfrågan från om ett statligt deltagande för att stödja i , i i eller någon annanstans. Men jag håller med om att det vore en fördel om man kunde dela värdskapet med ytterligare något annat land. 146 (): är statsrådet på full reträtt. Vi diskuterar här frågan om svenskt stöd till internationella idrottsevenemang. Då börjar statsrådet läsa upp regeringsförklaringen på alla andra punkter om idrotten. Det är det vanliga knepet. När man inte klarar sig i sakdebatten får man fly till ett annat område. Grattis, idrottsministern! Sådana där argument går vi faktiskt inte på. När Finn för fram sina synpunkter han tycker att det är tveksamt varför just idrotten ska få en särställning inser jag att har ett större problem än vi trodde. Det är inte bara statsrådet utan hela den borgerliga regeringen som har ett större problem än vi trodde. Om Finn är representativ för den opinion som finns hos andra borgerliga företrädare förstår jag att har tillsatt ett slags beredningsgrupp. Då är det ganska stillastående. Jag förstår att det är lite si och så med kunskapen när Finn säger: Varför ska vi ha vi kan väl ha Paralympics också för de handikappade? Ja men, Finn , det följer faktiskt med automatiskt. Men jag begär inte för mycket när det gäller kunskapen på det området. Det är så, , att man kan söka , men det förutsätter faktiskt det kanske jag ska upplysa också idrottsministern om regeringens samtycke, annars får man inte söka . Men det fordras en bedömning som är gemensam för idrottsrörelsen, och regeringen, och den bedömning som gjordes förra gången var att ansökan inte var tillräckligt väl förberedd, och de samhällsekonomiska förutsättningarna fanns inte. Jag hoppas att vi kan nå ett resultat att också kan ingå i den internationella strategi som ska tas fram. Vi har från socialdemokratins sida lagt som ett första förslag i den här strategin. Ni får gärna hänga på och komma efter. 147 HANS (): Jag vill tacka idrottsministern för debatten. Jag vill också säga att regeringen visst har gjort bra saker inom idrotten, och relationen till idrottsrörelsen är inte dålig tvärtom. Inte minst Idrottslyftet, som har nämnts, har varit en mycket bra sak. Jag vill också ta upp det här med idrott för funktionshindrade. Det är ju så att om man får får man också Paralympics i samband med det, så det är en bra sak också för de funktionshindrades idrott om man kan få ett hit till . Det nämndes också att det blir en satsning på elitidrott om man pratar om internationella idrottsevenemang. Jag vill gärna säga att får man hit internationella idrottsevenemang så har det också den positiva effekten att elitidrottens framgångar i dem gör att många vill börja idrotta, så det föder också en bredd, precis som breddidrotten är en förutsättning för att vi ska kunna få fram elitidrottare. De två sakerna hänger ihop. Det är viktigt att komma ihåg, tycker jag. Jag vill avsluta med att säga att det är mycket bra att den här debatten har kommit i gång. Den har levt . sade att vi folkpartister skulle ta vårt ansvar, och det har vi gjort, tycker jag, genom att vi driver frågan. Jag har tagit initiativ till en interpellation om detta . Jag vill också avsluta med att säga att det förstås inte vore tillfredsställande om vi stod här och fortfarande hörde ministern meddela att frågan fortfarande var under beredning i en arbetsgrupp. Då är det viktigt att vi har fått en färdig strategi. Idrottsministern har ju tidigare angivit att man inte kan stödja ansökningar om evenemang eftersom regeringen inte avsatt några medel för detta. Därför hoppas jag att arbetet med att ta fram en strategi för internationella idrottsevenemang kommer att vara färdigt innan budgetförhandlingarna så att vi då kan se och veta exakt vad vi kan satsa i dessa sammanhang från regeringens och statens sida. En utredare som tillsatts särskilt av regeringen med direktiv att titta på detta har sagt att ett statligt engagemang i dessa frågor, när det gäller att få hit internationella idrottsevenemang, är viktiga, och där det statliga engagemanget finns är också framgången med att locka till sig evenemangen mycket större. 148 FINN (): kommenterar att han inte kan begära för mycket av mig när det gäller idrott. Jag tror inte att ska uttala sig alltför mycket om vad han inte vet om min kompetens. En sak tror jag mig dock om att känna till. Det är nämligen hur handikappade människor behöver rehabilitering och hur de i en del av sin rehabilitering sysslar med idrott. Det finns förfärligt mycket idrott som bedrivs helt utanför som sedan leder fram till att man kanske kan komma med i Paralympics. Är beredd att ställa sig upp och tala för de handikappade och deras rätt att avancera upp till toppnivå? Låt oss tänka tanken att man skilde på och de friskas ? Skulle då vara beredd att utställa löften för att en sådan handikapporganisation skulle få möjlighet att visa på sina intressen av idrott? Jag tror det inte. Jag tror att det här handlar lite grann om en gräddfilsdebatt för någonting som har knyckt till sig lite grann av ett intresse, och jag menar att det finns rätt många andra som har synpunkter på att man vill satsa av statens medel. Jag tycker att idrottsrörelsen förtjänar all uppskattning. Jag tycker att vår minister och vår regering på många sätt visar hur man kan engagera sig från statens och regeringens sida när det gäller att vara positiv till att stödja idrottsrörelsen. Men varför sätta av dessa öronmärkta medel till en verksamhet som många andra organisationer på precis samma sätt kan begära rätt att få? Jag tycker att väldigt korthuggna interpellation är lite avslöjande där han skriver: en rad idéer om statligt stöd till just stora internationella evenemang. Notera att han inte ens skriver idrottsevenemang, utan det tar han för givet. Det är underförstått att internationella evenemang är av idrottslig karaktär. Jag nämnde kulturella evenemang och forskningsevenemang. Det kan kanske även vara undervisningsevenemang och pedagogiska evenemang. Det finns en rad olika intressenter som i så fall skulle behöva ett statligt stöd. Jag har i den här debatten svårt att förstå varför just idrotten ska ha denna gräddfil. 149 Kulturminister (): Jag kan tillägga att i det samtal som vi hade på departementet med företrädare för idrottsrörelsen ingick självfallet även från . Från vilken piedestal uttalar sig nu med dessa förkastelsedomar, om jag får kalla dem så? Det är lite märkligt tycker jag. gör sig också lustig över att jag läser upp det som står i regeringsförklaringen. Men det var det som var utgångspunkten för hela debatten. Det var det som var frågan som ställdes i interpellationen: Vad gör regeringen? Då kan jag konstatera att det sker en hel del, inte minst eftersom det i anförande låg närmast en beskyllning om valsvek. Trots allt är denna strategi, som jag hoppas nu äntligen har fastnat i minnet hos samtliga som har varit inne i diskussionen, ett samarbete mellan tre olika departement , och . Givetvis kommer de idrottspolitiska frågorna att lyftas fram där, även om det i hög grad givetvis finns också ett näringspolitiskt argument, eller fokus som det så populärt brukar heta. Men det handlar också om att stödja mindre idrotter i detta arbete och att värna den idrottsliga mångfalden. Denna strategi är sådant som vi har diskuterat i samarbete med idrottsrörelsens olika parter. Jag nämnde tidigare vad en del av dessa delar skulle kunna innehålla. Återigen hoppas vi att detta ska kunna bli klart . Därmed kommer vi förhoppningsvis också att ha en strategi för hur vi ska kunna få fler stora idrottsevenemang till . Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2007/08:437 om presstödet 150 Kulturminister (): har frågat mig om jag är beredd att vidta de mått och steg, och i så fall vilka, som krävs för att återföra frågan om presstödet till det nationella beslutsrummet. Jag skulle vilja börja med att klargöra en sak som verkar ha missförståtts. Ändringarna i driftsstödet som beslutade om skickades inte endast för kännedom till Europeiska kommissionen, utan anmäldes till kommissionen i syfte att få ändringarna godkända i enlighet med om statligt stöd. Den tidigare regeringen angav också i propositionen som föregick riksdagsbeslutet att ändringarna förutsatte ett godkännande av kommissionen. Interpellanten anser att presstödet är en nationell angelägenhet och inte en fråga för EU-systemet. Den verklighetsbilden stämmer inte överens med reglerna i EG-fördraget som , liksom alla andra EU-medlemmar, måste följa. Presstödet anmäldes först till Efta Surveillance Authority, , och därefter till som ett befintligt stöd då blev medlem i EU . När det så gäller införande av nya stöd eller ändringar i befintliga stöd, måste medlemsstaterna underrätta kommissionen i så god tid att den kan yttra sig om dessa planer. Om kommissionen bedömer att ändringen i stödet kan vara oförenlig med den gemensamma marknaden har den skyldighet att inleda ett formellt granskningsförfarande. Efter en närmare prövning kan kommissionen fatta ett positivt beslut, ett positivt beslut som är förenat med vissa villkor eller ett negativt beslut. Kommissionen är också skyldig att i samarbete med medlemsstaterna fortlöpande granska alla befintliga stöd och föreslå att de förändras eller upphävs om de inte längre befinns vara förenliga med den gemensamma marknaden. Det råder knappast några tvivel om att presstödet är ett statligt stöd. betalar staten ut direkt till svenska tidningsföretag. Vissa av dessa företag agerar dock inte bara på den svenska utan även på den europeiska marknaden, och företrädare för kommissionens konkurrensdirektorat har bland annat mot denna bakgrund framfört att presstödet kan ha en påverkan på handeln och konkurrensen mellan EU:s medlemsstater. Just nu pågår en dialog med konkurrensdirektoratet om det befintliga presstödet. Vi har försett kommissionen med en stor mängd fakta, bland annat en rapport av , som visar att stödet borde ha en begränsad påverkan på den gemensamma marknaden. Detta har kommissionen sannolikt tagit till sig, för behovet av ett stöd som syftar till att främja mediemångfalden på lokal och regional nivå verkar accepteras. Driftsstödet till storstadstidningarna ifrågasätts dock fortfarande, eftersom det anses ha en påverkan på samhandeln. Dialogen syftar till att klargöra vilka ändringar i presstödet som behöver göras för att undanröja tvivlen om dess förenlighet med den gemensamma marknaden. Jag ser framför mig att den genomförandeprocess som sedan tar vid kommer att ske enligt de beredningsrutiner som vi är vana vid i . I likhet med vad som har varit fallet tidigare kommer det att vara som fattar beslut om eventuella förändringar i presstödet. är det dock, precis som vid riksdagsbeslutet , så att ändringarna måste notifieras till kommissionen och att ett godkännande därifrån krävs innan de kan träda i kraft. 151 BO (): Jag ska börja med att tacka statsrådet för svaret. har jag både hört det och läst det. Jag kommer ändå inte ifrån intrycket att det som sker är att statsrådet gömmer sig bakom formella resonemang om i stället för att försvara det svenska presstödet, vilket naturligtvis också är en möjlighet. Det kanske inte är så förvånande egentligen. Problemet i det här sammanhanget som i många andra är att EU-samarbetet inte är enbart en juridisk institution där regelverken tolkas mekaniskt, även om det naturligtvis finns och måste finnas regelverk som måste följas. EU är i hög grad en dynamisk politisk process. Om man så vill skulle man kunna säga att det pågår en maktkamp. Vill man inte vara fullt så drastisk kan man säga att det pågår en dragkamp om positionerna och förhållandena. Där gäller det ständigt att hävda sina egna intressen för del för att inte förlora positioner och bli pressad tillbaka. Det får vi ständigt bevis för. måste hävda uppnådda positioner för att inte förlora dem. Det förutsätter ett politiskt ledarskap och en politisk vilja att agera, inte bara att hänvisa till formella regelverk, även om jag naturligtvis erkänner att man inte kan bortse från dem. är det de gamla presstödsreglerna som prövas, om jag har förstått det rätt. Det är inte det nya förslaget som skulle ha gått igenom och som hade ställt sig bakom.