prot · GV09136 · 2008-08-14 00:00:00 — Jag har ganska stor erfarenhet. Jag har rest mycket i landet också. Det pågår många diskussioner. På vissa ställen vill man bryta sig ur ett län till något annat ställe, något annat område. Det behöver inte vara fel, men man ska veta vad som händer och hur det ser ut. Därför gläder mig det som säger på slutet, att ändrad landstingsindelning påverkar länsindelningen. Det är klart att en sådan sak måste utredas. Konsekvenserna måste klarläggas. Det handlar också om den statliga indelningen och vad som händer där. Det gläder mig att man säger det. Det tycker jag visar att regeringen är insiktsfull i det här. Det fordras ett ordentligt statligt ansvar och ett regeringsansvar när regionalisering ska införas så att man får en process som man kan leva med långt in . 45 Statsrådet (): Jag tar fasta på den konstruktiva ton som har i den här debatten. Vi har samma uppfattning i den här frågan. Som så ofta i politiken får man försöka samtala och hitta lösningar som förenar. Jag kan kort redogöra för hur jag ser på den här frågan personligen. Ja, vi är överens om att det här ska växa underifrån. Jag har ingen annan uppfattning än att och hans parti också tycker detta. Vi tog vårt ansvar. Han har rest runt i det här landet mer än de flesta skulle jag vilja säga och har haft ett mycket stort antal möten med länsföreträdare, politiker på alla nivåer, organisationer, fackförbund. Han har haft en väldigt bred kontaktyta, och han har bildat sig en uppfattning framför allt utifrån vad de folkvalda på olika nivåer ute i vårt avlånga land tycker i den här frågan. Han har också uttryckt den uppfattningen konkret i en karta. Där finns det några mörkgröna partier, de som har lämnat in ansökningar och vill bilda regionkommuner. Sedan finns det ett område på kartan som är gult, där man vill bilda men inte är färdig med hur det samarbetet ska se ut. Man för diskussioner runt detta. Och så finns det ett län, nämligen , som inte vill. Det är rött. Då kan man fundera på hur man ska betrakta det här. Jag tror att det finns tre alternativ. Det ena är att regeringen skulle gå ännu längre än vad föreslår, nämligen på ett eller annat sätt försöka driva igenom förslag , snabbt. Det andra alternativet är att inte göra någonting. Det tredje alternativet, som jag personligen tror är det mest realistiska, är att de län och kommuner som har kommit sams om hur de vill samarbeta skulle få chansen att göra det, kanske i form av en försöksperiod till att börja med, på samma sätt som och . Sedan får senare beslutsfattande eventuellt permanenta det. Det är naturligtvis ett dilemma som regeringen nu arbetar med hur vi ska hantera den här frågan. Det har varit en lång remissomgång. , det var 510 som fick det utsänt. Det var 543 som kom in, och 118 instanser som skickade in på eget initiativ. Så det är precis som sägs här ett mycket stort intresse för frågan och ett väldigt positivt gensvar som har kommit överlag på det här initiativet. får vi alltså arbeta med detta. När regeringen har bestämt sig vidtar ett antal processer om vi ska gå vidare. Då blir det Kammarkollegiet som ska göra en utredning av hur det skulle fungera med det förslag som har kommit fram efter samtal runt om i landet. En särskild organisationskommitté skulle då utreda konsekvenser av förändringen av länsindelningen. Bland annat skulle man då lämna förslag på sammanslagningar och delningar av länsstyrelser och överförandet av regionala utvecklingsuppgifter från staten till regionkommunerna, förslag på nödvändiga justeringar i det kommunala utjämningssystemet, förslag på följdändringar i olika lagar och förordningar. Men det är en process som vidtar den dag som beslutet är taget av regeringen och det skulle gå i riktningen att vi nu ska börja genomföra en sådan här reform. Den processen hoppas jag ska gå mot ett beslut så fort som möjligt. 46 (): Jag tackar för den resonerande tonen. Jag tycker om den i den här debatten. Man kan ha tuff och hård debatt i sakfrågor i andra delar, men jag tycker att det här är en fråga där man kan resonera. Det var ungefär så jobbade. Vi såg inga stora partiskiljande åsikter i det här. Det fanns ett gemensamt intresse kring hur man skulle se på den samhälleliga organisationen med sikte . Därifrån arbetade och kom fram till ett enigt förslag. Jag tror att det finns stora förutsättningar att i den fortsatta processen kunna vara partipolitiskt enig om det här hanteras på rätt sätt. De tre olika alternativ som pekar på är väl ungefär de som man kommer fram till och som kan hantera det. Det finns väl en fundering kring försök. Det är av egen erfarenhet med och . När man har bestämt sig för försök blir det så. Det är ganska svårt att göra något åt det. Jag satt med i en gång som skulle utvärdera och . Det fanns full möjlighet att se att det inte var så bra, att det skulle upphöra och att man skulle gå tillbaka till de gamla länen. Det var väl ingen som snuddade vid den tanken när man hade satt organisationen med landshövding på plats och utsett regionråd. Jag behöver inte säga mer. Det finns ganska många som kommer att motverka en förändring i den situationen. Då är det knappast ett försök längre med själva indelningen. Däremot kan fördelningsuppgifter som ligger vara på försök och ändras. Jag tror att det är viktigt att man sätter ned foten och talar om vad man vill i den här frågan. Det pågår en ganska yvig debatt på många ställen som kan vara bra men som också kan oroa, för det finns kontakter åt en rad olika håll. Jag tror att ett beslut om hur man vill gå vidare och hur man vill hantera frågan skulle sätta press på diskussionen och att man kom fram till resultat. Ett område är där det finns en diskussion åt en rad olika håll innefattande flera län. , , kanske län, och finns med i diskussionen. län finns med också. Det är klart att ju går och det saknas besked från regeringen om hur man vill hantera frågan, desto mer blir det en slags uppgiven stämning. Är det någon idé att lägga ned krut? Är det någon idé att föra resonemang kring det för att komma fram? Blir det något över huvud taget? Jag tror att det skulle vara väldigt hälsogivande för hela processen. Jag har varit imponerad av hela den förändring av kommunstruktur och regionindelning som man gjorde i . Man kan inte kopiera. Men där hade man tydliga mål för vart man ville komma. Man sade: Organisera er! Men det är lite givna regler som gäller hur det ska vara för att det ska kunna fungera. Det tror jag man måste ha i också. Det finns områden utan att nämna dem som vill utgöra en region fast de är oerhört små. Det är klart att man då inte kan få full regionstatus och kunna tro att man hanterar det. Det var ganska noga beskrivet vad som ligger i att man skulle kunna ha det, att det finns ordentliga forskningsresurser genom universitet, att det finns ett ordentligt universitetssjukhus som kan svara för en viktig del av sjukvården och så vidare. Jag tycker inte att man ska börja en regionindelning med att vara tvungen att ha en massa samverkansavtal med andra regioner för att klara av det. Då har man missat en del av poängen. Det är en väldigt viktig del i regeringsarbetet att styra upp detta. Det var det jag menade med att en statlig förhandlingsman eller -kvinna så kanske man ska säga i jämställdhetens tecken, det kan vara vilket som, kanske fler också med ett direktiv också skulle kunna mana fram processen väldigt tydligt. uppdrag var ju inte riktigt det. Han skulle ju mer sondera hur resonemanget gick och ge en lägesrapport till regeringen. Kanske skulle man ha någon med ett tydligare mandat. Men då är det klart att man då också måste bestämma sig för vad man vill och sätta ned foten, och det tycker jag att det är dags att göra snart. Det hoppas jag att kan leverera snart. 47 Statsrådet (): I senaste önskan instämmer jag. Låt mig börja med detta med försök och att det finns en diskussion om vad folk anser i allmänhet, alltså vad den allmänna opinionen är när det gäller hur man ska organisera sig. Jag vågar nog påstå att man om man när Västa formades hade haft en folkomröstning om detta hade fått ett rungande nej. är man väldigt nöjd överlag, skulle jag vilja säga, med hur detta fungerar. Man har till exempel kunnat behålla samtliga 17 sjukhus inom regionen. De har kunnat specialisera sig. Man har hittat väldigt bra organisatoriska och ekonomiskt effektiva möjligheter att ge en mycket bra samhällsservice. Jag såg också att den initiala negativa opinionsmätning som hade gjorts i angående detta nu har svängt om. Opinionen är i rask takt på väg mot en positiv inställning till en sådan här förändring. Jag tror inte att administrativ indelning är typexemplet på frågor som lämpar sig för folkomröstningar, utan jag tror att det är mer vad man får ut av organisationen än exakt hur den är organiserad som väljarna ska ta ställning till. Men det är en sak som kan beslutas om i andra sammanhang. Sedan är inne på de förändringar som har gjorts av den kommunala indelningen i våra grannländer. Då kan man säga att , ja, de använde piska. De har en massa pengar som de ger till kommuner som går samman, men de har också kvantitativa mått på detta. Jag tror inte att vi behöver den typen av incitament för att hitta fram, utan det pågår nu en väldigt konstruktiv diskussion, och jag har noterat att den böljar lite fram och tillbaka. har debatten fokuserats och man blir efter diskussioner mer och mer övertygad om och klar över hur man vill samarbeta i olika frågor. Då tror jag att regeringen bör samla sig till ett beslut i denna fråga så fort som möjligt för att kunna ge ett besked till dem som vill köra i gång om nu beslutet blir så att de kan göra det. Det är någonting som efterfrågas mer och mer och jag hoppas att vi ska kunna leverera. 48 (): Jag kan instämma i det sista. Jag tror att det, som jag sade i mitt förra inlägg, skulle vara nyttigt för den fortsatta processen. Jag delar också uppfattning och tror inte att man behöver ha de hårda nypor som man hade i . Det var ungefär som i det militära när man skulle ta sprutor, nämligen att det var frivilligt men alla tog dem. Det var väl ungefär så man sade I : får ni organisera hur ni vill men så här ungefär ska det vara. Det är lite överdrivet, men det var lite grann så som den danska modellen var. När det gäller vill jag säga att jag definitivt inte menar att det finns anledning att ge sig på den kommunala strukturen här, det tror jag inte att det finns förutsättningar för. Är det något som är kärt i detta land för befolkningen så är det kommunerna, och jag tror det skulle möta ett oerhört stort motstånd. däremot hade 450 kommuner eller någonting sådant och det fanns ett starkt behov. Vi får väl se hur det går i , för risken är att det inte händer så mycket där, som sades inledningsvis, men det är möjligt att nöden kommer att kräva att det händer saker där också eftersom en del kommuner är oerhört små. Från socialdemokratiskt håll är vi positiva till att det händer saker när det gäller detta. Vi tror att det är nödvändigt för framtiden för att vi ska kunna klara välfärden och för att ska klara konkurrenskraften gentemot omvärlden att vi också är effektiva i den offentliga delen av livet och möter de utmaningar som finns, kanske inte minst på sjukvårdens område. Men detta är så mycket mer, och det ser vi också i och som har varit väldigt framgångsrika, inte minst näringspolitiskt, när det gäller att jobba med framtidsfrågor och se till att få en bra tillväxt och utveckling. När det gäller detta tror jag att regionerna spelar en stor roll, och det är väl där drivkraften ligger för många andra som ser vad som faktiskt lyckats åstadkommas och tror att man själva också kan göra det om man får ungefär samma redskap och möjligheter. Låt oss alltså tillsammans se till att fler får denna möjlighet. Det tycker jag kan vara resultatet av denna diskussion. 49 Statsrådet (): Jag tycker att det är viktigt att påminna om att en reform som vid en ytlig betraktelse skulle kunna betecknas som någon sorts centralisering när det talas som storregioner och så vidare i själva verket är en decentralisering. Det är ju att föra ned tidigare centraliserad makt som har funnits hos staten till folkvalda som finns i regioner som är ändamålsenliga när det gäller arbetsmarknadens funktionssätt, kommunikationer, kultur som jag också gärna vill nämna i sammanhanget och flera andra saker utöver dem som vi normalt brukar tala om. Infrastruktur är en annan viktig sak att hantera inom ett område där en arbetsmarknad finns. Vi ser ju mer och mer att arbetsmarknaderna vidgas och att de nuvarande länsgränserna inte är optimala för detta. Jag vill tacka för en konstruktiv debatt och klargörande ståndpunkter från Socialdemokraternas sida i denna fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2007/08:801 om agerande om mänskliga rättigheter under 50 Utrikesminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att utöva påtryckningar på för att mänskliga rättigheter följs, vilka initiativ jag avser att ta i EU för ett gemensamt agerande gentemot regeringen i samt om jag avser att använda till att uppmärksamma yttrandefrihet och mänskliga rättigheter i . , liksom den europeiska unionen i övrigt, följer utvecklingen av situationen för de mänskliga rättigheterna i mycket noggrant och arbetar kontinuerligt för att försöka påverka förhållandena till det bättre. Detta arbete sker i olika sammanhang och på olika nivåer. När svenska och europeiska politiska företrädare träffar de kinesiska ledarna påtalas den bristande respekten för de mänskliga rättigheterna och den oro som vi känner för detta. Exempelvis gjordes detta när president var här på statsbesök och när statsministern träffade president och premiärminister i . ordförande tog upp frågan vid sitt besök i . Vid överläggningarna diskuterades såväl mänskliga rättigheter i vid bemärkelse som kränkningar av enskilda personers rättigheter. I de fall något har hänt som motiverar extra uppmärksamhet kan EU:s medlemsstater genom en demarsch påtala detta och kräva en förändring. Dialogen mellan och sker också i reguljära former. har EU och en formell dialog om mänskliga rättigheter. har även en bilateral dialog med . All denna uppmärksamhet är bra. Förutom detta har vi också ett konkret samarbete inom rättsområdet med . Det är i som med finansiering från Sida bland annat driver en masterutbildning i mänskliga rättigheter vid . Genom denna utbildning utbildas många blivande nyckelaktörer inom såväl den akademiska sektorn som rättsväsendet. Ett ekonomiskt förhållandevis litet samarbete får förhoppningsvis relativt stor genomslagskraft. Inom EU-kretsen tas kontinuerligt gemensamma initiativ vad gäller dessa frågor. Exempelvis gjorde EU ett gemensamt uttalande i samband med oroligheterna i . Vad gäller de ligger ansvaret självklart hos . Jag saknar möjlighet att närmare bedöma de olika avtal och överenskommelser som kan ha ingåtts mellan IOC och den kinesiska regeringen. Allmänt tror jag dock att de i långsiktigt kan komma att medföra en ytterligare öppning av det kinesiska samhället. Att utvecklingen i dessa avseenden inte är rätlinjig är uppenbart, men går det inte att bortse från de mycket betydande förändringar som skett under . Kanske är det dessa förändringar ofta till det bättre som gör att de problem som finns inte minst för de medborgerliga fri- och rättigheterna nu framstår i starkare relief. Att utvecklingen av Internet gjort till världens största Internetnation vad gäller användare har till exempel fokuserat på de begränsningar i tillgången till information som myndigheterna genom tekniska begränsningar och censur har sett till finns. De har medfört att världens blickar uppskattande lika väl som kritiska har riktats mot och dess utveckling på ett sätt som sällan . Det tycker jag att det finns all anledning att välkomna. Utan att förta den stolthet jag tror att många kineser känner inför dessa spel är det viktigt att vi uppmärksammar också det slutna och auktoritära kinesiska politiska systemets brister och de begränsningar som dessa medför för det kinesiska samhällets och de kinesiska människornas förmåga till en friare och öppnare utveckling. 51 (): Tack så mycket för svaret! Världens blickar går ju inte bara till i . Jag skulle vilja börja med att beklaga kriget i och hur civilbefolkningen, kvinnor och män, lider och drabbas av den konflikten. Det är världssamfundets ansvar att säga ifrån att vi inte accepterar det förtryck som pågår. Det gäller att kunna och våga säga ifrån på alla håll runt jorden när mänskliga rättigheter inte följs. Kvinnor och män förföljs i . Flickor utsätts för förtryck. Censuren mot tidningar, radio, tv och Internet har hårdnat i . Inget land i världen har så många fängslade journalister som . Information som anses känslig för ledning får inte komma ut. Dessutom finns tiotusentals Internetpoliser som kontrollerar Internetkaféer. har kvar dödsstraffet. All statistik om dödsstraff stämplas som statshemlighet. Amnesty har lyckats få fram uppgifter om att 1 860 personer dömdes till döden . I själva verket är det en betydligt högre siffra. Enligt experter i avrättas troligen 8 000 människor . har kvar dödsstraff för 68 brott. Dessutom pågår så kallad omskolning för människor som inte passar in, såsom människor som begått mindre brott, tiggare, missbrukare eller prostituerade. Dessa har polisen städat bort i och skickat på så kallade omskolningsläger. Ingen vet säkert hur många kineser som sitter i omskolningsläger, men det kan röra sig om flera hundra tusen. De har aldrig ens fått någon rättegång. Personer vågar inte öppet kritisera regimen i . De som gör det lever farligt. Man vågar inte säga sin mening om förtryck. kan vara en möjlighet att visa på de här skevheterna. Vi var väl många som trodde att skulle göra förbättringar inför . tyder mycket på att det snarare har stramats åt, att det har blivit värre. Inför har man varit mån om att det ska se så vackert ut som möjligt; därför har människor med andra åsikter än den enligt statsmakterna riktiga åsikten forslats bort. Detta får inte ske. kan agera ensamt. kan agera tillsammans med EU och resten av världssamfundet, men man kan också spela solo. Det går att säga ifrån: accepterar inte när människor förtrycks i . Det går att passa på att göra det när pågår. Vi skulle kunna ha en betydligt starkare röst i världen om regeringen ville. Man behöver inte alltid vänta in och stämma in i vad andra körer, resten av FN och EU, har sagt. Man kan också säga ifrån som enskilt land. Jag tycker att skulle agera hårdare. 52 (): Den som fått smak för frihet, det må gälla åsiktsfrihet och tankefrihet, yttrandefrihet eller frihet från hot av personlig art kommer alltid att minnas denna smak. De kommer alltid att tro på en bättre framtid. Jag tror att det väl kan sammanfatta vad många känner i under dessa . Man har fått smak på något annat än det nuvarande systemet. Världen ser verkligen inte ut som den borde göra. erinrar om det krig som pågår i och som just kommer från. Det är det allra mest skräckinjagande exemplet på att världen borde se annorlunda ut. Om vi sedan går till OS-historien tror jag för min del att vi kan se vissa paralleller till vad som hände i . Det var en alldeles fruktansvärd utveckling därefter. Efter det som hände i tog det ändå innan friheten klingade också där. Jag tror att det spelade en helt annan roll där. Vi kan i också se att det finns krafter som gör att det finns hopp om en bättre framtid i . Det är ju en exceptionell nation, stor både till ytan och till antalet invånare. Det är en enpartistat. är den extremkapitalistisk vid det här laget. Frågan är: Hur påverkar man en sådan nation? En sak som jag tycker är väldigt bekymmersam är att de stora nationerna uppenbarligen inte tillräckligt trycker på den enpartistat som styr dessa människor. Man använder sig bara, framför allt från amerikansk sida, av de möjligheter som extremkapitalismen arbetar med i och bortser från opinionsbildningen mot de avarter, det förtryck och hot som enpartistaten och kommunismen skapar för de enskilda. Man har överseende med detta. Det tycker jag är det allra värsta med hela , att de mänskliga rättigheterna systematiskt sätts på undantag av andra stater som borde kunna använda detta väldigt mycket kraftfullare. Vi har ju sett den otroliga svaghet som den kinesiska regimen visar när man tvingar sig själv att censurera någonting så internationellt som Internet . Det är ju ingen styrka. Det visar bara svaghet hos den nuvarande regimen. För att gå från historien till något annat, nämligen dödsstraffet, som finns i så många länder, hade och jag en diskussion om just detta dödsstraff. Vi kan konstatera att av alla dödsstraff i världen verkställs i , och några få andra länder. Jag skulle vilja fråga i detta sammanhang hur opinionsbildningen i och andra länder som har detta fruktansvärda vapen till sitt förfogande går och vad vårt FN-initiativ ledde till. Fanns det någon acceptans för det så att vi åtminstone kan se ett världssamfund som mycket effektivare än nu tar avstånd från dödsstraffet? 53 Utrikesminister (): Jag tackar både och för de intressanta och konstruktiva inläggen. Det är viktigt att vi utnyttjar möjligheten i denna kammare att diskutera hur vi gemensamt kan föra frågorna framåt. Vi är en relativt liten nation i förhållande till de 1,3 miljarder människor som bor i , men det hindrar inte att vår röst kan vara viktig, som påpekade, både när landet står självt och när vi har möjlighet att påverka den gemensamma europeiska politiken i den dialog som ständigt pågår. Man ska se den kinesiska utvecklingen i ett lite längre perspektiv. Det är nu ungefär tre decennier sedan beslutade sig för att öppna landet på ett annat sätt. Intill dess var ett av världens allra mest slutna samhällen. Vi vet nu lite mer om vad som inträffade under Maodecennierna. Det var en terror som drabbade miljon efter miljon människor med en brutalitet och bestialitet som få i omvärlden över huvud taget hade någon aning om. Sedan har utvecklingen pågått framför allt på det ekonomiska området. Det gäller också möjligheter för människor att resa fram och tillbaka. Det här har inneburit att situationen i dessa avseenden är avsevärt mycket bättre, även om man startade från det värsta som fanns i världen vad gäller förtryck, elände och brutalitet. Situationen är bättre, men vi ser tydligt det som återstår. Till det hör självfallet dödsstraffet. Vi har haft en hård dialog med kinesiska företrädare. De har kommit tillbaka och sagt att de ska försöka begränsa och införa ytterligare rättsrutiner. Detta måste vi följa upp. Från EU:s sida var det en betydande framgång i FN . var med och drev på. Det gällde när generalförsamlingens resolution mot dödsstraffet passerade igenom församlingen. Det gäller framför allt länder som , och ytterligare några. Men det ska även sägas att vi blir minst lika upprörda när vi ser mer enstaka fall av avrättningar i ett oss värderingsmässigt mer närstående samhälle som . Det är viktigt att vi utnyttjar de möjligheter till dialog som utgör. Hon är både kultur- och sportminister, och hon har träffat sin kinesiska motsvarighet. Det gäller åtminstone kulturministern. Jag vet inte om de har någon sportminister i . är de väl alla sportministrar vid det här laget. Det brukar vara så under . Kulturministern hade då möjlighet att ta upp diskussionen om framför allt friheten för massmedierna. Det infördes inledningsvis lite hårdare begränsningar. De har sedan lättats upp vad gäller de utländska journalisterna. finns det anledning att få de lättnader som har kommit för utländska journalister i och med att bli permanenta efter . Jag tycker att vi tydligt ska framföra de argument tog upp, nämligen att begränsningarna är en svaghet. vill nu visa stolthet, styrka och kompetens gentemot omvärlden. Då ska vi påpeka för att om det är en stolt, kompetent och stark nation ska landets individer också få utnyttja Internet. Jag sade att utvecklingen inte är rätlinjig.