prot · GV0974 · 2008-03-06 00:00:00 — finns, som jag sa inledningsvis, till exempel möjligheten för studerande med barn att få ett tilläggsbidrag. Alla som omfattas av studiemedelssystemet har annars i princip rätt till lika stort studiestöd. Ett enkelt överblickbart och konsekvent regelverk bidrar till högre rättssäkerhet och gör det också lättare för den studerande att beräkna vilken ekonomi man kommer att ha men också framtida kostnader för exempelvis återbetalning av lånedelen. Det är alltså viktigt med ett studiemedelssystem som har ett enkelt, överblickbart och konsekvent regelverk. Men sedan kan också den studerande ha specifika individuella behov, behov som ska kunna tillgodoses inom ramen för andra förmånssystem. Det är därför viktigt att det finns tydliga samordningsbestämmelser inom studiemedelssystemet och trygghetssystemen vi har i vårt samhälle. Också detta tas upp i direktiven till den studiesociala utredningen, och jag citerar återigen från direktiven: Även om vissa studiesociala förbättringar har genomförts kvarstår många av de problem som belystes av den tidigare studiesociala utredningen, exempelvis att gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och andra trygghetssystem behöver förtydligas eller förändras. Den studiesociala utredningen ska alltså överväga om gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och de sociala trygghetssystemen behöver förtydligas så att systemen kan samverka på ett optimalt sätt. Detta är inte minst viktigt för studerande med funktionshinder, som vi har hört om här tidigare också. beslutade en enig riksdag om en samordningsbestämmelse mellan studiemedelssystemet och sjuk- och aktivitetsersättningen. Bestämmelsen innebär att det inte är möjligt att under en och få både studiemedel och sjuk- och aktivitetsersättning. Det har bland annat inneburit att personer med funktionshinder som studerar vid folkhögskolor och tidigare haft både aktivitetsersättning och studiemedlets bidragsdel inte längre har haft rätt till studiebidrag. Regeringen har beslutat om en översyn av aktivitetsersättningen. Översynen ska redovisas . ska, som sagt, den studiesociala utredningen se över om gränsdragningen mellan studiemedelssystemet och de sociala trygghetssystemen behöver förtydligas så att systemen kan samverka på ett optimalt sätt. Man ska också se över och lämna förslag till hur förbättringar kan göras i andra former och på andra sätt inom studiemedelssystemet. Det här ser jag som en viktig fråga för den studiesociala utredningen. Jag sätter stor tilltro till den och ser med tillförsikt fram mot resultatet av densamma. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut i betänkande UbU6. 159 () replik: Tack, Per Lodenius, för att du tog upp frågan som jag nämnde i mitt anförande. Men jag funderar ändå över om vi kan klara upp det här i den studiesociala utredningen. I direktiven berörs inte den här problematiken mer än att, som du tog upp i ditt anförande, vi ska överväga om gränsdragningarna mellan studiemedelssystemet och det sociala trygghetssystemet måste förtydligas. För de här studenterna är gränsdragningen glasklar redan, så jag ser inte någon lösning. Dessutom är det alldeles för sent att komma med ett förslag 2009. Huvudsyftet med den andra utredningen som du tar upp är väl att man ska kunna anpassa aktivitetsersättningen till planerade försämringar i sjukpenning och sjukersättning. Eller har jag missuppfattat detta? 160 PER LODENIUS (c) replik: Det viktiga är att ungdomar med funktionshinder får en hållbar möjlighet att studera vidare, att reglerna inte ändras , utan att man ska kunna hitta ett beständigt och hållbart sätt att finansiera sina studier. När det gäller den studiesociala utredningen som ska göras handlar det om att där hitta system och möjligheter så att det blir en samverkan mellan andra ersättningar. Därför är det viktigt att man gör en ordentlig genomsyn av detta. Det är inget som man kan stressa fram. Det är viktigt att vi gör detta och får en helhetssyn, även för de funktionshindrade. 161 () replik: Det är mycket helhetssyn och helhetsgrepp här, och det är bra. Man ska ju titta på hela kartan innan man bestämmer sig. Det finns många olika sätt att göra detta. , som det hänvisas till i betänkandet, har redovisat hur statsbidragen används , men de har inte fått i uppdrag att höja dem eller att komma med sådana förslag. CSN har utrett vilka utbildningar vid folkhögskolorna som ska ge rätt till studiestöd, mot bakgrund av att regeringen om jag har förstått saken rätt har tyckt att delar av folkhögskoleutbildningen mer är att betrakta som habilitering än som utbildning. När kan studenterna få besked? Det är bråttom. 162 PER LODENIUS (c) replik: nämner bland annat för särskilt utbildningsstöd, , som har haft ett regeringsuppdrag att se över hur det särskilda statsbidraget till folkhögskolor används. Det här bereds just nu på , och jag vill inte föregripa det. Jag vill höra vad man kommer fram till där. Det är svårt att föregripa de här utredningarna. Återigen: Det är ett helhetsgrepp vi behöver. Men jag är fullt medveten om svårigheterna och problemet för de funktionshindrade som studerar på bland annat folkhögskolor. 163 (): Det blev från i som fick det första statliga studiebidraget i . Det främsta argumentet när man gjorde detta 1919 var att man såg att många studenter hade en ekonomiskt besvärlig situation. Redan då insåg man att det är viktigt att studenterna har god ekonomi. Samma fråga brottas vi med . Men jag gissar att med de som fick skulle inte många studenter vara nöjda , även om man skulle räkna upp det med inflationen. Det är viktigt för att vi har bra villkor för studenterna. Vi har i internationella jämförelser ett ganska bra eller till och med mycket bra studiestödssystem. Det är åsikt att det måste vi ha också framöver. Vi ska ligga i topp. Vi ska vara bland de bästa. Vi ska vara ett av de länder som erbjuder studenter allra bäst förutsättningar. Detta är viktigt både därför att vi ska ge människor chans att utvecklas till det de vill bli och för att stärka chans att klara den globala utmaningen. Ska studiemedelssystem ligga i topp också framöver måste man se över bidragsnivåerna och krånglet. Man måste fundera över hur man gör det mer individanpassat och mycket annat. Därför är det viktigt att vi nu tar ett helhetsgrepp på de här frågorna. Ett bra studiemedelssystem måste också placeras in i sin omgivning. Det måste inte bara vara bra bidrag och bra lån, utan det måste också vara tydligt att det lönar sig att studera. För många är det inte så . När man ser på livslöneperspektivet är det för många studenter tydligt att det faktiskt inte lönar sig att studera. Skattesystemet och dess effekter men också det faktum att många långa utbildningar leder till jobb med låg lön innebär faktiskt att det för många människor inte lönar sig att plugga. Jag behöver kanske inte tillägga att det är just kvinnodominerade områden som ofta drabbas av just detta. Som tidigare talare har varit inne på presenterade LO en rapport för någon vecka sedan där slutsatsen mycket tydligt var att dåliga studielån cementerar den sociala snedrekryteringen. Det ligger en hel del i detta, men det är inte hela sanningen. Jag tror att man måste fördjupa analysen ytterligare. Man måste blanda in fler faktorer. Tittar man lite djupare på statistiken kan man se att det är barn i akademikerfamiljer som läser de långa och dyra utbildningarna. På det sättet cementeras faktiskt den sociala snedrekryteringen, inte bara när det gäller intagningen utan också i valet av utbildning. Att tala om social snedrekrytering bara när det gäller intagningen räcker inte. Man måste se det ur det bredare, större perspektivet. Vill man bryta snedrekryteringen räcker det inte att bara titta på studiemedel. Man måste också titta på skattesystem och mycket annat. Att ta bort straffskatten på utbildning, värnskatten, är bra, men inte heller det räcker. Jag tror att man måste ta ett väldigt stort grepp på detta. Man måste se att snedrekryteringen egentligen börjar redan i ja, kanske till och med redan i förskolan, som vi ska diskutera . Därför är det så viktigt att se helheten av regeringens och alliansens politik. Det handlar om att ha en bra förskola, och det handlar om att ha en bra grundskola. Det handlar om att se till att det finns lärare i och gymnasiet som stimulerar till lärande. Det handlar om att ha ett gymnasiesystem som inte slår ut elever och som inte innebär att många känner att det har ett misslyckande med sig. Har man ett misslyckande i eller gymnasiet är det mycket svårt att gå vidare till högskolan, och det är väldigt få som gör det. På alla dessa områden genomför nu regeringen och majoriteten i en kraftfull omläggning av politiken. Det kommer att få effekt också på högskolan. Som har tagits upp i debatten har regeringen nu tillsatt en studiesocial kommitté. Eftersom den är parlamentarisk kommer flera av debattörerna att mötas också i den kommittén. Det bådar gott eftersom det uppenbarligen finns ett starkt engagemang för dessa frågor. Kommittén har ett väldigt brett uppdrag. Det handlar om studiemedelssystemet, om de sociala försäkringarna, om bidrag, om lån och om fribelopp. Det handlar om administrationen och inte minst viktigt med tanke på de problem vi har i om hur man ska se till att genomströmningen blir bättre. En viktig del i detta som både och tog upp är studiemedelssystemet för funktionshindrade. Jag möter gärna i ett försök att lösa det problem som uppstod när sosseregeringen förändrade politiken. Det är ju i grunden där vi står . Man analyserade inte den här frågan ordentligt innan man förändrade systemet 2006. Det är därför den här regeringen nu får ta tag i de här problemen och försöka lösa dem. Från alliansens sida tror jag att vi alla är överens om att vi gärna ska försöka lösa den här frågan tillsammans. Flera av de förslag som tas upp i motionerna och reservationerna kommer att behandlas i den studiesociala utredningen. Då är det rätt rimligt att vi från majoritetens sida hänvisar till den när vi besvarar motionerna. Som representant i utredningen ska jag säga att jag har åtagit mig detta uppdrag med ganska stora förhoppningar. Jag är övertygad om att studiemedlen behöver förbättras framöver. Jag är övertygad om att vi kan hitta ett system som är mindre byråkratiskt än det som vi har och bättre individanpassat. Jag vet att studiemedelssystemet är viktigt inte bara för den enskilda studenten utan också för hela . Därför är det avgörande vad vi kommer fram till i utredningen. Jag ska avsluta med att återigen ta upp det som nämnde, nämligen den som presenterades. Den visar ju att studiemedlens värde i förhållande till en arbetarlön har minskat stadigt . Den kommitté som tillsätts om studiesociala villkor har ett stort arv att bära. Vi har att hämta igen, och det är viktigt att vi faktiskt lyckas. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 164 () replik: Jag vill börja med att säga att det är med lite större glädje jag lyssnar på än på . Jag tycker att det verkar som om både och har en mer generös inriktning, och jag hoppas att även följer med sina allianskolleger och att vi får en bra utredning. Som sade på slutet är det givetvis inte så att människor pluggar för att de tjänar ekonomiskt på det. Då hade det varit mycket färre studenter. Det är mycket glädjande att människor ser det som något mer än bara en investering. nämnde att vi ska vara bland de bästa när det gäller studiemedelssystemet. Jag hoppas att det är det ni menar. Det jag egentligen skulle vilja fråga är om det är så att vi ska se också på hur villkoren är nationellt och inte bara titta internationellt. Sedan vill jag bara notera att när det gäller att regeringen satsar på tidiga åldrar och så vidare och att det ska ge resultat senare tror jag att vi har olika åsikter. Jag ska inte veckla in mig mer i det, men eftersom det ändå har nämnts vill jag påpeka att många anser att en hel del av de satsningar som regeringen gör snarare kan leda till utslagning än någonting annat. Men nog om det. Jag vill i stället fråga om det inte är så att vi ska ha ett riktigt bra studiemedelssystem? Skulle vi inte kunna gå direkt in och höja studiemedlet? Det är ju inte det som behöver utredas. Vi har enormt mycket krångliga system och dålig samordning med sjukförsäkring och annat. Men studiemedlet är ganska lätt att bara höja. Skulle inte det kunna gå att göra? 165 () replik: Jag och är alldeles överens om att det som gjordes 20022006 inte duger. Det räcker inte. Den ökning som gjordes då räcker inte till. Därför har också alliansen skrivit väldigt tydligt i sitt valmanifest att studiemedlet bör höjas . Det förutsätter jag att regeringen också kommer att föreslå i de budgetpropositioner som kommer framöver. Därtill tillsätter man en studiesocial utredning som ska fundera på hur studiemedel ska sättas framöver. Jag håller på och läser den gamla utredningen jag har inte läst den fullständigt . Men fakta som kom fram i den tyder på att studenternas konsumtion inte riktigt fungerar på samma sätt som andra människors konsumtion. Priserna när det gäller deras konsumtion stiger fortare än KPI, som det är kopplat till. Det innebär att det också urholkas . Jag får väl säga att det var synd att den gamla regeringen inte tog det på allvar när den utredningen kom. Då hade man redan nu kunnat ha gjort en hel del. Jag ska försöka svara på frågorna i övrigt också. Jag vet inte riktigt vilka åtgärder som vi genomför som menar skulle innebära utslagning. Det handlar om att satsa stenhårt på att lärare ska få fortbildning, att lägga om lärarutbildningen så att vi får ett högre söktryck på lärarutbildningen, att satsa miljarder på de tidiga årskurserna, i lågstadiet, för att de eleverna ska lära sig läsa och skriva ordentligt och att göra om gymnasiet så att fler människor lyckas där. Jag har väldigt svårt att se att någon av de reformerna skulle innebära att vi får ökad utslagning. När det gäller jämförelser med andra länder är jag en försiktig general. Jag tycker att vi ska ligga i topp. Men man vet aldrig vad andra länder hittar på. Därför vågar jag inte säga att vi alltid ska vara bättre än alla andra. 166 () replik: Nej, det bekymrar mig inte så mycket huruvida vi är bättre än alla andra eller inte. Mitt mål är framför allt att vi ska vara bra. Om ett antal länder sedan blir mycket bättre än vi vill jag bara gratulera dem och inte tycka att det är tråkigt. Min fråga var egentligen om du även menar att det skulle vara bra. Jag vill också kommentera det här med den gamla regeringen. Vi lyckades ju, efter mycket om och men, driva igenom en höjning av studiemedlet med , varav 100 gällde bidragsdelen. Det var vi glada över. Men det är självklart att det inte räcker. Man kan dock konstatera att den höjningen är mer än den höjning som alliansregeringen har gjort, nämligen ingen alls. Men jag hoppas att det kommer en höjning, och jag önskar att denna höjning inte behöver stoppas av den här utredningen. Det är nämligen inte så svårt att se att just den delen behövs direkt. När det gäller det andra vi pratade om i skolsystemet vill jag ogärna i den här debatten gå in djupare på det. Men jag kan säga att jag ibland tycker att fokus från är väldigt mycket på ordning och reda och väldigt lite på kunskap. När det gäller bakgrunden till det hänvisar jag till den debatt som vi hade här i kammaren som initierades av oss och där redogjorde för vår syn på kunskap och vetenskap i skolan. Min fråga kvarstår lite grann. Skulle vi inte direkt kunna se till att studenterna får en lite mer dräglig tillvaro rent ekonomiskt, även om trygghetssystemen kanske tar lite tid? 167 () replik: Svaret på den första frågan som ställde var ja. Ska vi ha ett bra studiemedelssystem? Ja, det ska vi. Svaret på den andra frågan är: har i flera debatter i den här kammaren med flera av dem som är med i debatten nu sagt väldigt tydligt att alliansen har lovat att vi ska höja studiemedlet under den här mandatperioden. Han för sin del ser inte att den studiesociala utredningens arbete på något sätt skulle förhindra att man höjde det tidigare. Men det får så klart avgöras i de budgetförhandlingar som sker. Slutligen gäller det de som det höjdes med förra gången. Vad jag minns var det inte något parti som röstade emot den höjningen, utan det var en fullständigt enig riksdag som fattade det beslutet. Och det var väl bra. Jag ser fram emot att vi kan vara eniga också nästa gång vi fattar beslut om att förbättra studiemedelssystemet. 168 () replik: Det är lite rundgång i den här debatten. Vi har stått i kammaren och diskuterat just studiemedlen och studiestödet. Precis som nämnde är det flera frågor som tas upp i motioner som kommer att komma med i den studiesociala utredningen, vilket jag ser fram emot. En sak som däremot inte kommer att tas upp, i alla fall inte av vad man kan se i de direktiv som finns, är sfi-studenternas ekonomiska situation. Jag väljer att ta upp den här frågan med , eftersom hans partikamrater presenterade förslag om förändringar för sfi. Där lägger man väldigt tydligt skulden på den studerande för att sfi:n har misslyckats. Man vill bland annat begränsa antalet avbrott i studierna. Man ser inte den situation som de studerande befinner sig i, nämligen att de måste tacka ja till jobb, även om de är väldigt korta. Annars riskerar de att mista sin försörjning. Vore det inte rimligt att den här utredningen också såg över de sfi-studerandes ekonomiska situation för att göra det möjligt för den här gruppen att faktiskt studera i lugn och ro? 169 () replik: Jag tänkte säga att jag inte tänkte debattera sfi-lyftet, eftersom det inte behandlas i betänkandet. Men kom in på det som behandlas i betänkandet, så det ska jag gärna svara på. Sfi-lyftet är för övrigt bra på många sätt därför att det bidrar till fortbildning av lärarna i sfi, och det införs tydliga mål. En nästan enig utskottsmajoritet bestående av allianspartierna och och Socialdemokraterna slår fast att den förändring som gjordes 1998, då man tog bort den timpeng som nu slåss för, var en rimlig åtgärd. Det är min åsikt att det är så. Däremot finns det ingenting som hindrar att , när utredningen träffas, försöker lyfta fram den här frågan igen. Men jag gör den bedömning som alla andra partier i utskottet har gjort, att det var en rimlig åtgärd att ta bort detta 1998. 170 () replik: Då kanske kan förklara för mig på vilket sätt det här är rimligt. Jag kan nämligen inte riktigt utläsa det ur betänkandet. Man hänvisar bara till att det här beslutet togs och att man vidhåller det. Är det inte ett problem att studerande faktiskt tvingas att göra avbrott i sina studier? Om de inte gör det får de ingen försörjning så att de kan vara kvar i studierna. Hur kommer man att göra för att förbättra studenternas ekonomiska situation? Vi har också tyckt att man till exempel ska kunna vara berättigad till studiestöd, precis som alla andra vuxenstuderande. Men så är inte fallet. Det är en särskild situation för dem som läser sfi. Då tycker jag faktiskt att måste förklara mer än att bara säga att det är en rimlig åtgärd. Vi ser hur verkligheten ser ut. Är det en rimlig situation för de studerande att de faktiskt måste hoppa in och ut i sin svenskundervisning på grund av att de annars inte får sin försörjning? 171 () replik: Det är inte bara som måste förklara det, utan det är även den riksdagsmajoritet som satt 1997/98 som genomförde detta och även hela utskottsgruppen, förutom , som tycker att det är rimligt att den förändring som man gjorde är kvar. Jag tycker att det är viktigt att säga att när regeringen nu tittar på sfi gör man det för att man ska försöka lyfta kvaliteten och se till att lärarna har bättre utbildning. Men det handlar också om att se till att sfi-eleverna så fort som möjligt lär sig språket och kan komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden eller komma vidare till andra studier. Det är hela syftet med det lyft som görs av sfi. Skulle det visa sig att sfi-lyftet inte fungerar på det sätt som vi hoppas är det klart att man får se över det på annat sätt. Men den bedömning som vi nu gör och det är alla partier utom är att den förändring man gjorde 1997/98 var rimlig. 172 () replik: Det var intressant att företrädare i debatten beskriver studiestödssystemet som bra och generöst. företrädare tycker att det är byråkratiskt och krångligt, att det är ett tungt arv att bära. Jag lovar att jag ska bära det arvet från min plats 7. Dåliga studielån cementerar den sociala snedrekryteringen, sägs det, och man ska titta på administrationen. Jag är lite intresserad av innovationen att lägga ned CSN och låta bankerna sköta studiemedlen. Möjligheten att ta banklån finns , vad jag förstår. Bakom det här resonemanget säger man att CSN fungerar dåligt. Jag har själv ingen koll på det, för jag har tvåårigt gymnasium. Så jag har aldrig träffat dem, kan jag säga. På vilket sätt blir studenternas ekonomi och situation bättre om de blir kunder hos en vinstdrivande bank? Det är min fråga. 173 () replik: Det är en av många frågor som utredningen ska titta på. , om jag minns rätt, förklarade detta på ett ganska bra sätt. Det handlar inte om att ta ett vanligt banklån. Det handlar i så fall om att ha statliga garantier på att man får lån på samma villkor som hos CSN , det vill säga statsskuldsräntan sätter nivån. Jag är inte säker på att detta är det allra bästa förslaget. Men när man går in i en utredning kan man inte redan ha alla svar klara. Så låt oss titta på den frågan med öppna ögon. Det ska jag göra. Det hoppas jag att också ska göra. Låt mig gå tillbaka till . Den visar tydligt att under har studiemedlen urgröpts. är ni heta på gröten. vill ni att vi ska höja dem. skäller ni på alliansregeringen för att vi inte redan har rätat upp alla problem som har skapats under de 15 åren. Känner någon form av ånger över att man inte drev de här frågorna hårdare tidigare när man faktiskt hade makt att genomföra det? Känner hon någon ånger över att man inte lyfte upp den studiesociala utredning som faktiskt lades fram ? Den pekade till exempel ut att det kanske inte var alldeles rätt att använda samma inflationssiffror för studenter som för andra. Känner man någon ånger inom socialdemokratin över att det faktiskt var samarbetspartierna som drev fram studiemedelsförbättringen? Det var inte Socialdemokraterna själva. Jag tycker att man måste fundera över den situationen att man själv har varit den stora bromsklossen innan man ger sig på den regering som försöker rätta till problemen. 174 () replik: Ja, du , jag har många känslor i min kropp . Det kan jag säga. Men det vet i hundan om det är ånger jag känner. Jag känner att Socialdemokraterna har jobbat väldigt bra med de här frågorna . Du nämnde någon från , eller var det ? Nej, jag tycker inte att vi har någon som helst anledning att skämmas. Däremot finns det vissa saker vi skulle kunna ha gjort bättre. Vi skulle ha hittat något annat sätt att värdesäkra det här, naturligtvis. Det kan man nästan se lite svart på vitt på. Jag ber om ursäkt om du känner att jag har hoppat på den borgerliga majoriteten på det sättet. Det var inte min mening. Men jag är fortfarande lite nyfiken vad gäller CSN. Jag lovar att jag ska titta på det med öppna ögon. CSN är ändå en statlig myndighet, har större öppenhet, och studenterna är med i styrelsen, vad jag fattar. De kan också begära nedskrivning av lån, de kan överklaga beslut och sådana saker. Så är det inte hos banker. Har du tänkt på vilket skydd studenterna får i ett sådant privat system? 175 () replik: Jag har inte heller träffat någon från CSN. Däremot har jag pratat i telefon och mejlväxlat ett antal gånger, även brevväxlat ett antal gånger. Det är nog den situation som många studenter har haft i sin kontakt med CSN. Men som många har vittnat om verkar det ha blivit mycket bättre på CSN.