prot · GV09101 · 2008-04-23 00:00:00 — I folkbildningspropositionen Lära, växa, förändra betonades att folkbildningen är en angelägenhet för hela samhället och att ansvaret för det ekonomiska stödet delas mellan stat, kommuner och landsting. Det beslutades i denna kammare då, , att regeringen skulle ta initiativ till överläggningar med Kommuner och Landsting om det gemensamma ansvaret för bidraget till folkbildningen. Jag vet också att den socialdemokratiska regeringen gjorde det. Men verkar det som att den borgerliga efterträdaren med ansvar för folkbildningen tycker att detta är ointressant, och utskottsmajoriteten agerar inte heller i frågan. Vad jag kan minnas var inte de borgerliga partierna emot detta förslag när vi beslutade om det under förra mandatperioden. Så min fråga, herr talman, till utskottsmajoriteten blir: Vad händer? Vad gör ansvarig minister, och vad gör den borgerliga utskottsmajoriteten mer än följer frågan, som man skriver i betänkandet? I utskottet avstyrker den borgerliga majoriteten motionen, med hänvisning till att kommuner och landsting är självständiga och att de själva ska bestämma anslagsnivåerna. Man förutsätter däremot att regeringen noga följer utvecklingen inom området. Kan vi få ett svar på hur regeringen följer frågan? Det skulle vara intressant att få höra det i kammaren . Jag vill också lyfta fram vårt särskilda yttrande som vi har tillsammans med . Den borgerliga regeringen har åstadkommit en rasering av vuxnas möjlighet till det livslånga lärandet. Genom nedmonteringen av vuxenutbildningen, utarmningen av arbetsmarknadsutbildningar och borttagandet av rekryteringsbidrag och korttidsstudiestöd har möjligheten för väldigt många människor i vårt samhälle att ta del av utbildning och bildning försvunnit. Jag träffade en grupp tjejer som arbetar inom äldreomsorgen och som tack vare korttidsstudiestödet har getts möjlighet att läsa . är korttidsstudiestödet borta och därmed deras möjlighet till fortsatta studier. Varför är det så svårt för den borgerliga regeringen att se denna möjlighet till livslångt lärande som något positivt? Människor som lär nytt och träffar nya människor växer också som individer och är med och påverkar samhällsutvecklingen. Varför ska detta vara bara några få förunnat? Vi socialdemokrater vill någonting annat. Vi vill investera i människor, det vinner på, och det vinner vi allihop på. 119 (): Det här betänkandet om folkbildning är intressant ur flera synpunkter, även om det inte är så kontroversiellt. Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 1, en gemensam s- och v-reservation. Jag står bakom även den andra reservationen och det särskilda yttrandet men lyfter fram bara reservation 1. Att folkbildningen är viktig är vi alla överens om, rörande överens . Det framgår tydligt av betänkandet. Att regeringen ökat tilldelningen av medel till folkbildningen är bra, men det återstår att se hur långt det räcker och hur länge viljan räcker för att det ska fortsätta. Oron för att folkbildningen, som har tappat resurser , inte ska få det stöd den behöver för att utvecklas och förstärkas finns kvar, i alla fall hos mig och . Det är därför viktigt att hålla tummen i ögat på regeringen och alliansen när det gäller frågan om medelstilldelning. Den kanske viktigaste frågan är att öka trycket på kommuner, landsting och regionförbund som är de som dragit ned mest på stödet till folkbildningen. Där kan vi på nationell nivå, främst då regeringen, påbörja en bredare diskussion om vårt gemensamma ansvar för att folkbildningen ska få det stöd den förtjänar och behöver. Då behöver vi framför allt prata ihop oss med SKL, Kommuner och Landsting, som är borgerligt dominerade, om nödvändigheten av ökat stöd till folkbildningen. Det är också viktigt att vi samtalar om faran i att, som några är inne på vet jag, beställa verksamhet och ge uppdrag till studieförbund och folkhögskolor som ligger utanför det egentliga folkbildningsområdet. Folkbildningen ska vara självständig och fristående och själv styra de metoder man vill ha. Börjar vi styra det riskerar vi att hamna i en situation där hela idén med folkbildningen går förlorad. är integration en av de frågor där vi trycker på folkbildningens roll. Invandrare har stor nytta av den verksamhet som folkbildningens olika aktörer genomför. En av de viktigaste grupper som vi lyfter fram i reservationen och det särskilda yttrandet är invandrarkvinnor. De kontaktnät som skapas blir ofta den viktigaste vägen in i samhället. Många av de beslut som regeringen tagit riskerar dessvärre att motverka den här utvecklingen. Det gäller framför allt, som var inne på, arbetsmarknadsområdet med de nedmonteringar av arbetsmarknads- och vuxenutbildningarna som har gjorts och även andra beslut angående stöd för att underlätta den här verksamheten. Jag menar att det påverkar möjligheterna för invandrarna att komma in i samhället. Det kanske gör det ännu viktigare att stärka folkbildningen och de här verksamheterna. 120 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet med de 13 motioner som vi har behandlat från den allmänna motionstiden om folkbildningen. Till betänkandet finns två reservationer och ett särskilt yttrande. Betänkandet handlar om just det som vi ska diskutera , nämligen folkbildningens stora och viktiga betydelse. var orolig för att skulle vilja förstöra för folkbildningen, men senare hörde vi säga att vi egentligen är väldigt överens. Jag tror att det är precis så: Vi är väldigt överens. Den motion om folkbildningens stora betydelse som behandlas i betänkandet, och som väckts av bland annat , anser vi i utskottet vara tillgodosedd. Anledningen till det är, vilket påpekats här, att alliansregeringen satsat mer pengar än tidigare regeringar gjorde. glömde att nämna att det var 90 miljoner mer än vad den tidigare regeringen föreslog, alltså 490 miljoner mer. Totalt är anslaget på 3,1 miljarder. Det för naturligtvis respekt med sig. Det medför också ett ansvar för hur folkbildningens pengar används. Där har man gett ett tydligt uppdrag till att göra en särskild uppföljning både av kvaliteten på de långa allmänna kurserna vid folkhögskolorna och av folkbildningen i stort. Jag kan glädja er alla med att säga att nu utsett en expertgrupp som ska försöka ta fram ett bra sätt att titta på kvaliteten i folkbildningen. I den gruppen finns en representant för SKL, en representant för folkhögskolorna och en representant för studieförbunden. Dessutom finns där tre professorer, experter på att analysera och följa upp hur man lever upp till de mål som folkbildningen har ett ansvar för att jobba med. Jag kan nämna att jag sitter som ordförande i gruppen, och jag ska gärna återkomma med mer kunskap och information om vårt arbete framöver. Vi hörde att tidigare inte velat ge de anslag till folkbildningen som är fallet. Vi har haft den debatten i kammaren tidigare, och det är alldeles tydligt att vi i en alliansregering ger och tar. Vi har på alla sätt gått med på höjningen och tycker att den är bra. Men vi tycker också att det är viktigt och angeläget att man diskuterar kvaliteten och framför allt vad folkbildningen är bra på. Den är nämligen bra på väldigt många saker. En annan sak som kommer upp till diskussion, och som även tas upp i betänkandet, gäller hur vi ska påverka kommuner och landsting. Som jag uppfattar det menar att vi ska gå in och besluta över kommunerna och vilka anslag de ska ge till folkbildningen. Då är vi verkligen inne och tassar på det kommunala självstyret. Det är viktigt att poängtera vad som står i betänkandet. Där sägs nämligen att vi vill att regeringen noga följer frågan. Jag beklagar att det finns kommuner som drar ned och att det till och med finns kommuner som inte ger några anslag alls. Det är naturligtvis ett bekymmer. När staten ger mer pengar till folkbildningen och kommunerna och regionerna eller landstingen sänker anslagen tycker vi inte att det är bra, men frågan är hur en sådan dialog och diskussion ska gå till så att vi inte tar över det ansvar som ligger på kommuner och landsting. Därför säger vi moderater i våra diskussioner att det är viktigt att arbetet med kvalitetsfrågorna blir både tydligt och bra så att vi kan försvara och förklara vikten av folkbildningen. Vi vet att väldigt många egentligen värnar om detta, men när ekonomin varit bekymmersam har inte endast borgerligt ledda kommuner utan också socialdemokratiskt ledda kommuner gett minskade anslag. Det är alltså ett gemensamt bekymmer som vi har, och vi har all anledning att, precis som alliansen nu tänker göra, träffa ministern vad gäller folkbildning för att än en gång lyfta upp det bekymmer som också vi ser finns. Däremot ska inte utskottet bestämma över vilka vägar ministern ska gå för att påverka detta. Jag vill avsluta med att säga att jag tycker att folkbildningen är en viktig fråga och ett angeläget område. Det är mycket glädjande att se att man når goda resultat. Vi har besökt flera olika höra vad som händer, hur man förändrar och utvecklar sin verksamhet. Även integration har nämnts i debatten. Det är ett sådant område som man ska arbeta med, och det görs också på alla sätt. Än en gång vill jag säga att detta är ett viktigt och angeläget område samt ett bra betänkande, och jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. 121 i (s) replik: Det är nog som säger att vi är väldigt mycket överens i folkbildningsfrågorna, vilket framgår när man läser betänkandet. Men vi lyfter även fram en del av de farhågor som vi ser, vilket jag också gjorde i mitt anförande. En sådan gäller anslaget till folkbildningen. Jag tog upp exemplet att av tio kommuner ger åtta borgerligt styrda kommuner inte anslag till folkbildningen. Det är alltså helt nollat. Av dessa tio är tyvärr två socialdemokratiskt styrda. Jag har med mig den proposition som vi tog beslut om under den förra mandatperioden. Det är trots allt inte . Där var vi överens om, som det står, att regeringen avser att ta initiativ till överläggningar med Kommuner och Landsting om kommunernas och landstingens bidrag till folkbildningen. Det står inte att vi ska bestämma att kommuner och landsting ger bidrag till folkbildningen. Vi har sagt att vi ska ta initiativ, och därför undrar jag varför utskottsmajoriteten inte trycker på regeringens företrädare med ansvar för folkbildningsfrågorna att ta det initiativet. I den proposition som då behandlades var vi överens i denna fråga. Jag tycker att det är dåligt av utskottsmajoriteten att inte trycka på utan bara säga att man följer frågan. Det skrev man i förra årets betänkande också, och vi kan från se att fortfarande ger vissa kommuner och landsting mindre pengar till folkbildningen. Visst kan vi slå oss för bröstet och säga att vi anslagit 490 miljoner mer jättebra men risken är att det ändå blir utarmat, eftersom de inte tar sitt ansvar. Tycker inte att det är viktigt? Står hon inte för det beslut som vi tog under den förra mandatperioden? 122 () replik: Jo, jag tycker att det är viktigt, och det var därför jag i mitt anförande sade att man ska föra överläggningar och diskussioner. Men utskottet ska inte bestämma om ministern ska göra på ett visst sätt eller inte. Vi säger att regeringen noga ska följa frågan. Dessutom har vi bokat in oss för att träffa ministern angående denna fråga, och vi har själva alliansöverläggningar med SKL. Vi jobbar verkligen aktivt med frågan. Jag tycker att även ska nämna alla de kommuner som sänkt anslagen, inte bara dem som har noll, vilket i sig är allvarligt nog. Det finns också många kommuner som sänkt, och när vi i expertgruppen nu tittar på och försöker analysera detta ser vi att det inte är någon partifråga såtillvida att Socialdemokraterna höjer, eller åtminstone inte sänker, utan de sänker precis lika mycket som de borgerliga. Bekymret är att kunna hävda och diskutera att detta är en viktig och angelägen fråga att satsa på, det oavsett om det är staten som satsar. Det är jättebra att staten nu satsar mer, vilket verkligen behövs när kommuner och landsting sänker, men det var självklart inte tanken. Där är vi helt överens. Hur frågan ska hanteras vidare har utskottsmajoriteten möjlighet att bestämma, och det gör vi också. Jag vet inte om Socialdemokraterna gjorde så speciellt mycket med det beslut som då togs, om det skedde någon förändring, för som vi ser fortsätter sänkningarna också i socialdemokratiska kommuner och landsting. Om den överläggningen inte hade så stor effekt kanske man kan jobba på annat sätt. 123 i (s) replik: Det beslutet togs i 2006, och därefter hade vi ett val . Den då sittande regeringen hann alltså inte göra mer än att börja. De tog ett initiativ. Att de sedan inte kunde fortsätta är inte så konstigt eftersom det blev regeringsskifte. Trots allt ligger beslutet kvar. Jag tycker att det hade varit bra, ifall vi nu tycker likadant, och det gör vi eftersom säger att det här är en viktig fråga, om vi inte hade behövt ha reservationen. I stället hade vi haft en stark betänkandetext där vi kunde sagt att samtliga partier i kulturutskottet tycker att det är en viktig fråga. Vi har tagit beslut om den i riksdag, och det är trots allt riksdag som är det högsta beslutande organet. Därför hade det varit upp till den ansvariga ministern att utföra det vi bestämt. Det är sorgligt att utskottsmajoriteten inte tycker som vi i denna fråga, men det är väl bara att fortsätta att driva på. Därför har vi också denna reservation. Vi tycker alltså att majoriteten lägger sig platt i frågan. Det är också fråga om sänkta skatter. tog upp i sitt anförande att det finns risk för att man ger mindre bidrag från kommuner och landsting. har man sänkt skatterna. Ekonomin börjar dala. Vad händer då? Är det då folkbildningen som får stryka på foten igen? Återigen blir denna fråga jätteviktig. Jag ska på min korta tid också ställa en annan fråga. Du pratar om den expertgrupp som ska titta på kvalitet. Även här ställer man sig frågan: Vad är kvalitet i folkbildningen? Även där hade en annorlunda syn mot oss andra av partier vad gäller folkbildningen och vad som ska vara folkbildning. Under förra mandatperioden diskuterade jag med den nuvarande kulturministern, som ifrågasatte en hel del av den verksamhet som studieförbunden sysslade med. Tycker precis som kulturministern att vi ska styra vilka studiecirklar som ska få anslag från staten? Eller är det så att folkbildningen själv ska få styra vad som är folkbildning? 124 () replik: Jag börjar med SKL. Jag har själv suttit i och varit väldigt aktiv i både region och kommun. Jag vet att när staten sätter sig ned och bestämmer över kommuner och landsting brukar det aldrig bli så bra resultat. Därför tror jag att det beslut som togs, även om det var aldrig så vällovligt, inte kommer att kunna få så stor effekt. Effekten får man först när man dels kan föra en överläggning, en dialog och en diskussion och försöka påverka sina egna kolleger, dels försöker föra fram och diskutera vad folkbildningen har för betydelse. Vi har ett gemensamt ansvar att göra det på olika sätt. Men jag tror inte att det har så stort värde. kan det till och med slå fel. Den andra som tog upp var vad som är kvalitet i folkbildningen. Expertgruppen konstaterar att har i uppdrag att följa kvaliteten. Man har i uppdrag att titta på hur de 3,1 miljarderna används. I det finns det inte tillräckligt bra modeller framtagna eller tillräckligt bra diskussioner om huruvida man lever upp till de olika mål som folkbildningen har och som så väl känner till. Gör man kanske helt andra saker? Det är klart att man i alla sammanhang när man använder skattepengar har en skyldighet att följa upp och se hur anslagen används. Det är just vad den här expertgruppen ska ta fram: bra och kloka sätt att analysera kvalitet. Det tycker jag att det är helt rimligt att man jobbar med. Det fanns i folkhälsopropositionen . Man har fått ett tydligare uppdrag av den nya regeringen, och det tycker jag är bra. Det behöver inte innebära att det blir mindre pengar, men det är väldigt viktigt att vi kan försvara hur pengarna används. Det arbetet har precis kommit i gång, och jag lovar att återkomma och beskriva mer hur de experter som sitter i gruppen kan försöka enas om vad kvalitet är. Jag är mycket medveten om folkbildningens fria roll och alla de sakerna. Vi ska inte gå in och vare sig detaljstyra eller byråkratisera. Det är också en rädsla man har. 125 () replik: Jag uppmärksammade att inte tog upp det som kanske är det största problemet. Det handlar om regeringens helhetspolitik och alliansens bild av vilket samhälle vi ska leva i. De neddragningar som jag nämnde, bland annat på arbetsmarknadsområdet och inom vuxenutbildningen, är något som påverkar all utbildning, även folkbildningen. Situationen i samhället är sådan att vi får fler personer som inte får chansen att komma in vare sig på arbetsmarknaden eller på någon utbildning; man har för lite medel. De direkta medel som regeringen och majoriteten tillskjuter, 490 plus 90, kompenserar inte för de andra delarna där man drar ned. Det är ett sätt att täcka över ett problem som finns, nämligen helhetsbilden av regeringens politik. Då inbegriper jag även de medel som egentligen kommuner, landsting och ska skjuta till där det finns borgerlig majoritet. var inne på detta. Åtta av tio kommuner drar ned. Det är framför allt borgerliga kommuner. Frågan är vilken helhetsbild som finns inom regeringspartierna och hur man agerar i frågan. Man gör en sak med ena handen och en annan sak med den andra. Det finns ingen helhetsbild. Det tycker jag borde kännas besvärande för regeringen. Kompensationen räcker inte till. På den nivå vi är på, riksdagsnivån, hjälper inte dessa miljoner om det dras in på andra sätt, framför allt när det gäller arbetsmarknadspolitiken, där man drar ned och påverkar hela samhället på ett sätt som även drabbar den här biten. 126 () replik: Jag börjar bakifrån och säger att det naturligtvis är ett bekymmer. Men om jag är rätt underrättad är det bland annat som drar ned anslagen ganska mycket. Det är en socialdemokratiskt styrd kommun. Det är naturligtvis ett bekymmer. Vi får återkomma och titta på den siffran. Vi har en hel del koll på vilka kommuner som drar ned mer eller mindre. Det är naturligtvis väldigt viktigt att följa den frågan. Vi har ingen annan uppfattning. Frågan är hur vi ska göra det. Jag går tillbaka till helhetspolitiken. Det är väldigt viktigt att konstatera att folkhögskolorna är en viktig del av dem som får ökat anslag. Det är inte något som vi blundar för. Men när det gäller utanförskapet och om man ska satsa på arbetsmarknadsutbildning eller jobb har vi ändå glädjande siffror som vi kan peka på. Det är 164 000 som har gått från utanförskap till arbete. Det är fantastiskt bra siffror. Det är klart att det är en viktig och betydande prioritering som alliansregeringen gör. De flesta människor vill och bör få ett arbete. Det är det som regeringen har prioriterat. Jag tror att det är väldigt viktigt att börja där. Sedan ska man naturligtvis också se till möjligheterna till vidareutbildning på olika sätt. Men det är utanförskapet som man har prioriterat. Man har också lyckats väldigt väl. 127 () replik: reagerade direkt på det där med . är det bara s och mp som styr i , så jag vet inte riktigt hur man ska tolka det här. I de många kommuner där finns med och påverkar finns folkbildningen med som en kärnfråga för oss. är vi inte med och styr så många kommuner, tyvärr. Det kanske blir bättre framöver. När det gäller helhetspolitiken tycker jag att man som vanligt slirar lite grann. Man vill prata om de fina siffrorna, att man har fler i arbete och så vidare. Och det stämmer naturligtvis. De siffrorna finns svart på vitt. Men orsaken till det är knappast den politik regeringen för, utan högkonjunkturen. Det finns många undersökningar som man kan peka på. Jag är fortfarande övertygad om att den stora orsaken är högkonjunkturen. Det ska bli intressant att se vart det tar vägen när det halkar ned och börjar peka nedåt, framför allt när man inte har kvar arbetsmarknads- och vuxenutbildningen, och hur det påverkar all utbildning, även folkbildningen. Vi har en oerhört viktig roll när det gäller dem som finns långt ifrån den reguljära arbetsmarknaden i utanförskap och som behöver komma tillbaka. De har haft hjälp av arbetsmarknadsutbildningar, vuxenutbildningar och inte minst folkbildningen. Det handlar om att komma in, komma närmare, få hjälp, utbilda sig och hitta ett sätt att själv söka sig in på arbetsmarknaden. Där har folkbildningen haft en oerhört viktig roll. Med det här sättet att agera på nivå men även på regeringsnivå kommer det att bli ännu värre. Man ser inte allvaret i detta. Man hjälper inte in dem som är riktigt långt utanför arbetsmarknaden. Folkbildningen har traditionellt varit en oerhört viktig motor för att få dem som är långt från arbetsmarknaden att komma närmare och att komma in på arbetsmarknaden. Där har regeringen inte någon politik, och inte majoriteten i heller. Man gör fel saker när det gäller att få dem som står längst bort att komma närmare med hjälp av folkbildningsverksamheten. 128 () replik: Det är glädjande att det till viss del är en högkonjunktur som är bakgrunden. Men vad glömmer är att man för en tredjedel, upp till hälften, pekar på de åtgärder som alliansregeringen har genomfört. Det finns många experter som skulle tala emot dig direkt. Jag tror att du har fel på den punkten. När det gäller dem som är längst från arbetsmarknaden är vi överens om att folkbildningen är en viktig del. Vi satsar pengar på den, och vi satsar mer än den förra regeringen, vilket är glädjande. Men när det gäller personer som är långt från arbetsmarknaden säger du att ingenting har hjälpt. Jag har jobbat mycket med handikappfrågor och handikappolitik, och vi kan glädjande nog bara på den gruppen se att det har ökat . Man kommer in och får arbete på deltid eller heltid. Det är oerhört bra siffror. Det är klart att det har betytt något vad regeringen har gjort på det området. Där är man långt ifrån arbetsmarknaden. Jag känner inte riktigt igen beskrivningen som gör. Vi kommer fortsatt att arbeta för att jobbpolitiken ska fungera och folkbildningen ska utvecklas när det gäller både kvalitet och uppföljning men också när det gäller ett anslag som är helt rimligt och fyller sin viktiga funktion. Vi kommer också fortsatt att arbeta med att verkligen tala om för kommun- och landstingspolitiker att folkbildningen absolut har sin viktiga roll. Vi får hjälpas åt med det. 129 (): Jag kan inledningsvis konstatera att det inte är lätt för oppositionen när alla siffror är besvärliga. Alliansregeringen satsar långt mer än oppositionen hade förväntat sig och själva tänkt på folkbildningen. Arbetsmarknaden utvecklar sig i en långt mer positiv riktning än vad möjligen oppositionen hade förväntat sig av den politik som förs. Som centerpartist och företrädare för alliansregeringen och som stor folkbildningsvän är jag väldigt glad över motionsbetänkandet som kulturutskottet har hanterat med anledning av folkbildningen. Jag är väldigt glad över de motioner som på olika vis lyfter folkbildningens betydelse för ett gott samhälle. Det är därför extra tillfredsställande att höra till en riksdagsmajoritet som så kraftfullt stöder och visar förtroende för folkbildningens effekt. Det förtroendet och detta stöd har särskilt tagit sig uttryck i den första budgetproposition som alliansregeringen lade fram då vi nivåhöjde folkbildningsanslaget till . Det var en rätt så rejäl nivåhöjning. Den överträffade dessutom med råge den gamla socialdemokratiska regeringens samma vår aviserade höjning. Vi överträffade den med . Här blir det besvärligt för oppositionen som på alla sätt försöker måla upp alliansregeringen som någonting besvärligt för folkbildningen och Moderata samlingspartiet som ett av fyra allianspartier som någonting besvärligt och hotfullt mot folkbildningen när samma alliansregering gör en satsning långt utöver den som nuvarande opposition har tänkt sig.