prot · GV09113 · 2008-05-16 00:00:00 — Man kan inte vänta. Man måste se till att så fort som möjligt framför allt ta vara på de obehöriga lärare som finns ute på skolorna och som är duktiga. Det är särskilt sådana personer som söker till det här paketet. Det finns inbyggt en garanti i det hela genom att rektorerna ska rekommendera dem till studier. Jag antar att rektorerna rekommenderar enbart duktiga lärare till denna fortbildning. När jag har ringt runt till högskolorna och frågat varför man har avslagit ansökningar det finns ju inbyggt att man ska validera och ta hänsyn till den kunskap som lärarna har tillgodogjort sig ute på fältet och räkna in den i det hela har de svarat att de med bästa vilja kan tänja på gränserna men att de ändå måste kräva en solid kompetens i frågorna, och den kompetensen finns ofta inte även om personerna i fråga är väldigt duktiga lärare. När högskolorna nu anstränger sig så och när vi kommer att ha betydligt skarpare krav på behörighet att undervisa i svenska skolor måste regeringen ta situationen på allvar och inte vänta. måste man så fort som möjligt vidga möjligheten. Man kan inte bara sitta här i och säga att lärarna borde ha den här kunskapen när de enligt högskolorna faktiskt inte har den. Eller ska vi säga att högskolorna inte har kompetens att avgöra detta? Det är ju de som har denna kompetens. Här måste regeringen ta steget att snarare anpassa sig och sina regler till verkligheten, i stället för att verkligheten ska anpassa sig till regeringens regler. Då behöver vi en vidgad utbildning. Det är de tydliga signalerna: Vi hör att färre än hälften av dem som sökte blev antagna. Jag tycker att det är väldigt viktigt att statsrådet verkligen tar till sig detta och återkommer med en förändring av detta så att vi gemensamt kan arbeta för att säkra att vi har välutbildade och behöriga lärare som undervisar elever på svenska skolor. Annars lever regeringen inte upp till det mål man själv har satt. Statsrådets parti är det parti som hårdast har drivit kravet om behöriga lärare. Då måste man också se till att de kommer fram. 23 Statsrådet (): Jag är glad över att upprepar höga ambitioner på detta område. Det är verkligen sant, och dem ska vi leva upp till. Utan bra lärare får vi inte en bra skola. Så är det bara. I det här sammanhanget kan jag nämna ett par saker som ligger nära det den här diskussionen handlar om. Vi jobbar ju med något vi kallar för Lärarlyftet. Det är en stor satsning som handlar om att på många sätt höja lärares kompetens. Bland annat ingår där möjligheten att vidareutbilda sig. Man kanske har en lärarexamen men är obehörig i något ämne som man undervisar i, eller man har kanske undervisat och vill ha en nytändning genom att fördjupa sina kunskaper. Där har det också varit lite trögt i portgången, ska jag säga, men så sent som kom siffror som visar att intresset för de vidareutbildningarna har ökat mycket kraftigt. Det är mycket glädjande. Jag tror också att kommunerna har blivit mer aktiva när det gäller att jobba med att stödja sina anställda i deras önskningar att vidareutbilda sig. Sedan har vi en satsning som handlar om att invandrade personer som kanske har jobbat som lärare i sina hemländer ska gå en kompletterande utbildning. Där har intresset också varit mycket stort. Det tror jag också ska leda till att vi får fram nya duktiga lärare till den svenska skolan. Vad gäller det vi nu talar om måste vi naturligtvis ha inställningen att den aktiviteten ska fortsätta också efter den satsning som just nu gäller. Det här problemet kommer ju tyvärr inte att vara löst efter den antagning som ska ske och i och med dem som börjar . Den lärarutbildning vi nu har har på flera olika sätt varit rätt kraftigt kritiserad. Den har kritiserats beroende på bristande kvalitet, men det har också kommit kritik från studenternas sida om att studietiden inte används tillräckligt effektivt. I de undersökningar som har gjorts är det många lärarstudenter som säger att de kanske skulle ha kunnat klara av studierna på halva tiden därför att studierna bedrivs så, på ren svenska, slappt. När regeringen tittar ut över de tusentals obehöriga som finns är vår bedömning att välorganiserade effektiva studier skulle kunna leda till att många av dem skulle bli behöriga och skulle kunna avlägga lärarexamen. Vi förväntar oss att de lärosäten som har fått förtroendet att bedriva den här utbildningen organiserar undervisningen på det sättet att den målsättningen nås. Jag lovar att jag först och främst ska titta på den antagning som kommer att ske, , och därefter återkomma med regeringens bedömning när det gäller det långsiktiga behovet av kompletteringsutbildning för obehöriga och hur det ska läggas upp. 24 (): Jag gläder mig åt det positiva svaret från statsrådet. Det verkar som att vi är helt överens när det gäller behovet av behöriga lärare. Det som jag nu förväntar mig är naturligtvis att denna diskussion också ska leda till handling från statsrådets sida. Vi kan i och i regeringen fastställa vilka möjligheter som finns. Sedan måste vi lyssna på verksamheten ute på fältet, på högskolorna, som gör detta arbete. Jag kan hålla med statsrådet om att rimligen borde räcka för vidareutbildning. måste jag ta till mig de signaler som jag får från högskolorna om att detta år räcker för att arbeta med det metodiskdidaktiska men att man inte hinner med även ämnesfrågorna på det sätt som man skulle vilja för att ge behörighet med gott samvete. Men jag tar till mig det här, och då hoppas jag att jag kan utgå från att statsrådet kommer att se över det här och att vi gemensamt kan stå på barrikaderna för att få fler behöriga i våra skolor. Framför allt handlar det om att ge de obehöriga som gör ett bra jobb ute på våra skolor chansen att nå behörighet. De är ju de verkliga entusiasterna, som är beredda att satsa för att nå den här behörigheten i ett jobb som de har testat. De gillar eleverna. De vet hur det ser ut i våra skolor. De är guld värda. 25 Statsrådet (): Jag tackar för interpellationen. Det var mycket bra att den väcktes. Jag tycker också att det var en mycket bra beskrivning av läget i slutet av senaste inlägg. De här personerna är guld värda det är riktigt. Vi begär av dem att de nu ska satsa , om vi talar om heltidsstudier, på att fördjupa sig i det yrkesval som de har gjort. De har naturligtvis rätt att förvänta sig att de får en utbildning som är upplagd så att de lär sig väldigt mycket under . Det är riktigt att utbildningsanordnarna har sagt att det skulle behövas . Jag möts i själva verket ständigt av krav på att utbildningar ska förlängas. Jag har också själv genom att medverka till Bolognaanpassning gjort det nödvändigt att förlänga vissa utbildningar. Men någonstans måste vi också säga att allting inte bara kan förlängas och förlängas. måste människor också arbeta och tjäna in de pengar som behövs för att betala tillbaka sina studielån. Jag ställer inte riktigt upp på det ständiga pratet om att alla utbildningar ska förlängas, utan jag förväntar mig att våra lärarhögskolor ska planera och genomföra sin utbildning med tanke på den fantastiska möjlighet som de får. Människor som har varit ute i yrket och vill stanna men vill lära sig mer för att göra ett ännu bättre jobb som lärare ska under det här året få en bra utbildning. Min grundinställning är att det inte är en förlängning som är lösningen, men jag ska titta på hur många som antas och därefter återkomma med förslag på hur vi framöver ska tillgodose det här behovet. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2007/08:639 om en flexibel föräldraförsäkring 26 Socialminister (): har frågat socialförsäkringsministern om hon är beredd att verka för en mer flexibel föräldrapenning som har barnets bästa för ögonen. tar i sin interpellation särskilt upp situationen när en mycket ung mamma behöver slutföra sina grundskolestudier. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Föräldrapenningens regler sätter barnet i centrum och ger genom sin flexibilitet familjer med olika villkor möjlighet till tid med barnen efter vars och ens behov. Föräldrapenningen har en stark koppling till barnets föräldrar bland annat i syfte att barnen ska få en så lugn och trygg start som möjligt. Frågan om föräldraförsäkringens flexibilitet har varit föremål för ett antal riksdagsfrågor som jag har besvarat. Frågorna har, på samma sätt som i interpellation, beskrivit situationen för ensamstående föräldrar när de av olika orsaker inte kan ta hand om sina barn. Jag har redogjort för att ensamstående föräldrars situation är en fråga som är angelägen i regeringens arbete, och jag anser att denna grupp behöver stöd från stat och samhälle. Ensamstående föräldrars situation ser olika ut, och det kan finnas behov av hjälp och stöd när föräldrarna av olika anledningar inte kan ta hand om sina barn. För att kunna ta ställning till om ett regelsystem inte fungerar som det är tänkt är det viktigt att ha ett bra och korrekt underlag. Därför bereder regeringen de förslag som har lämnat avseende ensamstående föräldrars situation. 27 (): Jag vill verkligen tacka socialminister för svaret. Han får ånyo stå här i kammaren och svara på en interpellation ställd av mig i den här frågan, även om den inte är riktigt likadan. Trots att föräldrapenningen i grunden är en bra försäkring kan den med lite mer flexibilitet bli ännu bättre. Föräldraförsäkringen är, som de flesta vet, till för att barnen ska få en lugn och trygg start i livet tillsammans med de personer som står barnet nära, som förstås oftast är mamman och pappan. I vissa fall blir försäkringssystemet så fyrkantigt att det blir till ett hinder för barnets och familjens bästa. Vi människor gör nämligen inte alltid så som systemet förväntar sig. Livet kommer ibland lite emellan. Som ett exempel kan jag återigen nämna de två unga mammorna, som båda var när deras bebisar föddes. De båda unga mammorna behövde gå färdigt , så att de kunde möta framtiden som mammor och föräldrar på allra bästa sätt. De små nyfödda barnen behövde förstås all trygghet och värme och kärlek för sin utveckling. De båda unga mammornas mammor, alltså mormödrarna, skulle vilja lösa situationen på det för dem allra bästa sättet. Det var att de skulle vara hemma och ta ansvaret, både för dottern som var skolpliktig och för det lilla barnbarnet. Det är just här som flexibiliteten skulle vara bra, för det är i det här fallet helt rimligt att mormor får överta föräldrapenningen så att den unga mamman, som faktiskt är skolpliktig, lugnt kan gå till skolan, och det lilla barnet får vara hemma i trygghet tillsammans med någon som står barnet väldigt nära. Och som mormor kan jag berätta för socialministern och för talmannen att man står väldigt nära! Men här säger nej och hänvisar till gällande regler. Jag har i nästan hela mitt yrkesverksamma liv arbetat med barn och familjer där det från början inte riktigt har gått så som vi önskar att det ska vara. Det har varit jättemycket sorg, det har varit mycket arbete för familjerna och för barnen ända upp i vuxen ålder. förs det till och med vidare till de egna barnen. Dessutom vet vi alla att det kostar en gigantiskt stor summa pengar. Så det blir alltid bäst att göra rätt från början! 28 Socialminister (): Syftet med föräldrapenningen är att ge föräldrarna möjlighet att under en med ersättning från försäkringen vara tillsammans med sina barn. Det var själva utgångspunkten för föräldraförsäkringen att skapa en tillvaro som är så trygg som möjligt för barnen under den första viktiga tiden. Detta har självklart också ett väldigt stort värde för en nybliven förälder. Därför har naturligtvis en grundförutsättning och ett krav varit att det är föräldern som vårdar barnet när man tar ut föräldrapenningen. Det är själva förutsättningen för den ersättning vi har. När man då funderar kring om det skulle gå att utöka möjligheterna och använda föräldraförsäkringen på ett mer flexibelt sätt tror jag att de allra flesta i förstone säger att det låter som en bra och klok idé. Men jag tror att det är viktigt att man tänker igenom konsekvenserna väldigt noggrant. För det första är det naturligtvis så att vi i många olika sammanhang är noga med att betona att föräldrarna är oersättliga för barnen, att föräldrarna har en ovärderlig betydelse för barnen och att det är väldigt viktigt att föräldrar får möjligheten att genom föräldraförsäkringen ta hand om sina barn . Vad får det då för konsekvenser om man ändrar på regelverket och säger att ersättningen i stället kan tas ut av en viss annan krets eller, om man väljer den vägen, av vem som helst som så att säga ersätter föräldern och får föräldrapenningen i stället? Det bör man tänka igenom väldigt noggrant. För det andra, något mindre viktigt kanske, måste man naturligtvis fundera över konsekvenserna på arbetsmarknaden. Är det så att acceptansen för föräldrars frånvaro i samband med barns födelse och sjukdom påverkas negativt? Man kan tycka att regelverket är för fyrkantigt, som uttrycker det. Vi kan självklart inte, och det gjorde heller inte , ställa till ansvar för detta. De följer förstås det regelverk som vi politiskt har beslutat om, och nuvarande regler medger inte något annat än att det är föräldern som tar ut ersättningen. Men vi har en utredning som heter Reformerad föräldraförsäkring som identifierade den här typen av situationer och pekade på att man skulle kunna genomföra förändringar om man så önskade. Man föreslog en helt ny ersättningsform för hjälp och ersättning när ensamstående föräldrar blir sjuka. Det handlar alltså om att kunna överlåta föräldrapenningen när man blir sjuk, och många av frågorna har handlat om det. I det här fallet handlar det om väldigt unga föräldrar, unga mammor, som kan ha önskemål om att slutföra sin utbildning innan de tar ut någon föräldraförsäkring och kanske de skulle vilja överlåta den till sin egen förälder. Men jag vill inte ge något besked om att vi kommer att ändra reglerna. Vi bereder frågan för att ha ett så bra beslutsunderlag som möjligt innan vi tar slutlig ställning. 29 (): Jag håller helt med socialministern om att vi noga ska tänka över detta, för det är inte meningen att vi ska bygga ett nytt system som blir ännu mer till förfång för barnen. Vi ska inte heller ta ifrån föräldrarna föräldradagarna absolut inte! Det är också oerhört viktigt att man om man ska göra en förändring i så fall pekar på att det kan göras en individuell prövning. Själva konceptet föräldraförsäkring är bra precis som det är just . Men det är när det kommer någonting annat, någonting som vi inte har tänkt på. Det är då vi behöver förändra. Jag tänker vidga exemplen på när föräldraförsäkringsreglerna behöver tänjas på. Det gäller pappor med funktionsnedsättning och är bekant från medierna sedan ett tag. Dessa pappor vill förstås också ta ut föräldradagar för att kunna vara tillsammans med sina barn. De båda papporna som det talades om behövde stöd och hjälp för att klara det dagliga. Till sin hjälp hade de personliga assistenter. I det ena fallet var det mamman, tillika sambon, som var personlig assistent. Då slår systemet till igen, för båda föräldrarna får inte vara hemma . Det är förmodligen helt logiskt, och det är så det ska vara i de allra flesta fall. Men vi har inte tänkt på en pappa med funktionsnedsättning. Vi ska alltid ha barnets bästa för ögonen. Så hoppas jag att det är i de allra flesta fall. Då blir ju mamman den bästa assistenten, för hur blir det om man spekulerar lite med olika assistenter som kommer och går? Hur blir anknytningen mellan pappan och barnet? Blir mamman arbetslös om hon inte kan vara med? Kan barnet känna trygghet? Samma situation kan förstås uppstå om det är mamman som har funktionshinder, men just i de fall som uppmärksammades av medierna var det pappor som satte ord på att det också var ett system som inte gynnade dem och som alltså tog ifrån dem en rättighet som vi alla andra har. 30 Socialminister (): Jag vill först påminna om ytterligare saker som regeringen planerar och förbereder. En sådan sak är en utredning som ska utreda bidrag med mera som påverkar barn till särlevande föräldrar. Barn till föräldrar som har valt att gå skilda vägar är ofta ekonomiskt och socialt utsatta, och det finns ett behov av att ta ett större grepp om de bidrag och regler som påverkar möjligheterna till en väl fungerande försörjning av och omsorg om dessa barn. Sedan gäller det att fundera: Det finns barn till föräldrar som är verkligt ensamma i meningen att de över huvud taget inte har något nätverk omkring sig. Det är självklart att de inte har någon nytta av den lösning som vi nu resonerar om, utan detta behöver vi se på i ett större sammanhang. Som jag har sagt tidigare bereder alltså regeringen de förslag som har lämnat när det gäller ensamstående föräldrars situation i syfte att hitta en avvägning som är klok. Jag kan inte säga om vi kommer att landa i att gå på den lösning som förordar eller om vi kommer att välja någon annan. Det som följer av en individuell prövning är förstås att de myndigheter som ska göra denna prövning behöver ha väldigt tydliga riktlinjer för hur det ska fungera så att det inte blir godtyckligt eller bara ett resultat av tyckande av enskilda tjänstemän. Man måste i så fall ha ett regelverk som ändå blir någorlunda fyrkantigt där man talar om i vilka sammanhang detta ska kunna gälla. Annars riskerar man naturligtvis en situation där det ursprungliga syftet med föräldraförsäkringen blir förfelat och inte kan uppfyllas. Syftet är ju att ge föräldrar en möjlighet att ägna tid åt sina barn när de är nyfödda och . Om föräldraförsäkringen i stället skulle övergå till att bli ett allmänt stöd till vem som helst som vill ta hand om ett barn får vi någonting annat än det som var den ursprungliga tanken, och det kanske inte någon av oss önskar. Det gäller verkligen att vara noggrann i det här. Jag är glad att stryker under betydelsen av att vi gör en väldigt noggrann beredning i det här sammanhanget. 31 (): Det gäller precis det som socialministern sätter ord på, att det är viktigt att ett litet barn oavsett i vilken familj man blir född har möjligheter att utvecklas och bli den person som man är tänkt att bli. Sedan måste jag ändå lite kommentera vem som helst. Det är två specifika fall med unga mammor som också har uppmärksammats i medierna, och det är därför det är lätt att prata om dem här. Det löstes i det ena fallet med mormor. Och mormor är inte vem som helst, vill jag säga igen, herr talman, utan det är en person som står mycket nära barnet. Den person som ska ta hand om barnet är också någon som är beredd att göra allt det som en förälder är beredd att göra och har också en stark bindning till barnet. Hur löste det sig då med de här flickorna? Jo, den ena flickans mamma hade det så bra att hon kunde vara hemma. Hon slutade sitt arbete, så hon är arbetslös och är hemma och tar hand om det lilla barnet. Den andra flickans mamma kunde inte vara hemma, för hon var ensamstående och måste gå till sitt arbete. Flickan fick sluta skolan och vara hemma med sitt barn. För barnet är det kanske inte så speciellt dåligt , men flickan med babyn får alltså börja sitt liv med att gå på socialbidrag, fast det skulle ha kunnat lösa sig när mamman ville detta och när barnet är så litet. När jag läste igenom regler såg jag dessutom att det är den som bor ihop med mamman som har rätt att ta ut föräldraersättning. Jag vill i alla fall tacka socialministern och regeringen för att man ser över det här, och jag hoppas givetvis att det blir något bra. Jag vill också tacka för att regeringen har hörsammat samhällets signaler när det gäller denna och andra frågor. Det känns bra att vi äntligen ser att människor i vårt samhälle börjar kunna forma sina liv på det sätt som är bäst för dem. Framför allt är det mycket bra inte bara för det enskilda barnet utan för hela samhället att vi tar detta på allvar och ser till barnets bästa först. Det är inte lätt, herr talman, att trycka ned en rund boll i ett fyrkantigt hål. 32 Socialminister (): Ett alternativ som beskriver när det gäller unga föräldrar är förstås att man gör ett studieuppehåll . Då har man i regel bekymmer med försörjningen, eftersom man inte har några inkomster eller upparbetad SGI och inte någon högre nivå på föräldraersättningen. Men man har ändå föräldraersättningens grundnivå. Likafullt kan det naturligtvis vara knapert att leva på detta. Möjligen kan det vara ett alternativ för en del. Min beskrivning av vem som helst handlar mer om att man när man funderar på hur man utformar regelverket ska peka ut ganska tydligt vilka det är som kan komma i fråga för att uppbära föräldrapenningen i förälderns ställe. Då blir det lite fyrkantigt. I så fall kan vi säkert hitta nya grupper som borde föras in i regelverket. Alternativet är att ha en fullständig flexibilitet, att ersättningen kan övergå till vem som helst. Jag ville bara belysa att man står inför en rad svåra avvägningar som måste göras om man ändrar systemet. Utmaningar är naturligtvis till för att övervinnas. Det gäller att hitta ett regelverk som både ger en möjlighet för den enskilde att hantera en uppkommen situation som inte är planerad och säkerställer att det ursprungliga syftet med föräldraförsäkringen kan uppnås, nämligen att möjliggöra för föräldrar att tillbringa tid tillsammans med sina små barn. Jag vill tacka för att hon har väckt den här betydelsefulla diskussionen. Jag är säker på att vi får tillfälle att återkomma i annat sammanhang. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2007/08:FPM102 Meddelande om västra (2008)127 till utrikesutskottet /08:FPM103 Meddelande om standardisering och innovation KOM(2008)133 till näringsutskottet /08:FPM104 Gemenskapens agerande inom KOM(2007)821, KOM(2007)823 till miljö- och jordbruksutskottet 9 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2007/08:JuU20 Anmäldes och bordlades utlåtande /08:FiU27 om hypotekslån betänkande 2007/08:FiU28 årsredovisning betänkanden /08:SfU8 Lag om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. 2007/08:SfU9 Vårdnadsbidrag familjepolitisk reform 2007/08:SfU10 Jämställdhetsbonus familjepolitisk reform 2007/08:SfU11 Åtgärder mot missbruk av tillfällig föräldrapenning 11 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen.