prot · GW0947 · 2008-12-11 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Talmannen meddelade att skulle interpellationssvar tidigareläggas till . Informationen från regeringen skulle kvarstå. 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2008/09:164 Till Interpellation 2008/09:164 Den principiella synen gällande utvisningar till av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälen till dröjsmålet är inplanerade åtaganden samt tidsbrist i kammaren. Interpellation 2008/09:166 Till Interpellation 2008/09:166 Långtidssjukdom på grund av undermåligt byggd miljö av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2008/09:180 Till Interpellation 2008/09:180 Hemresor för deltagare i åtgärder inom aktivitetsstöd av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 2008/09:182 Till Interpellation 2008/09:182 Varsel i av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2008/09:FPM44 om territoriell sammanhållning KOM(2008)616 till näringsutskottet /09:FPM45 Förslag till och rådets direktiv om tillämpning av principen om likabehandling av kvinnor och män som är egenföretagare och om upphävande av direktiv /113/EEG KOM(2008)636 till arbetsmarknadsutskottet /09:FPM46 Rådsbeslut gällande skydd av kritisk infrastruktur 15041/08 till försvarsutskottet 5 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2008/09:87 till utbildningsutskottet 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /09:UU1 och UU2 7 § Integration och jämställdhet Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2008/09:AU1 Utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet (prop. 2008/09:1 delvis och skr. 2008/09:24). 1 (): Jobbkrisen är här. Sysselsättningen sjunker och arbetslösheten stiger. varslades så mycket som 40 000 människor. Men många fler kommer att mista jobbet. Det blir ett par riktiga skitår, sade en uppgiven arbetsmarknadsminister en minister som på alla sätt nu försöker distansera sig från sitt ansvar. Visst kom finanskrisen som en överraskning för de flesta. Den kan man inte lasta den moderatledda regeringen för. Men den moderatledda regeringens orättvisa jobbpolitik, vars kärna var en otrygghetschock att försämra allas trygghet, för att på så sätt jaga in sjuka och arbetslösa i låglöneträsket fungerade inte. Den politiken har ni på högerkanten ansvaret för. Ni har också ansvaret för att ni därmed har lagt grunden för ett där klyftorna nu i rask takt kommer att öka och för ett som står svagt rustat att möta sämre tider. Det kommer att bli uppenbart för de allra flesta framöver. Därutöver har alla kunnat bevittna den moderatledda regeringens makalösa passivitet att möta effekterna av jobbkrisen som förstärkts av finanskrisen. In i det sista höll man emot, och till slut kröp man till korset. Men de samlade reaktionerna har varit: för lite och . Om den moderata jobbpolitiken i största allmänhet har varit misslyckad kan man inte tala om något annat än ett veritabelt jobbfiasko på integrationsområdet. Även om flera av de insatser som det redogörs för i skrivelsen Egenmakt mot utanförskap, som vi behandlar tillsammans med budgetpropositionens utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet och de motioner som hör till, är vällovliga kan vi konstatera att regeringen också på det här området har misslyckats med sitt övergripande mål: att minska utanförskapet. dröjer det tills en man som kommit till är självförsörjande. För en kvinna dröjer det ännu längre. Skillnaden mellan inrikes och utrikes föddas förvärvsfrekvens är så mycket som . Dessutom har arbetslösheten bland utrikes födda ökat så mycket som . Och ökningen har skett snabbare för den gruppen än för inrikes födda. Vi är medvetna om att den socialdemokratiska integrationspolitiken inte var lyckad. Därför fortsätter vi socialdemokrater självkritiskt i våra rådslag att förnya och förstärka vår politik också på det här området. Därutöver kommer den rödgröna framtidsalliansen att tillsätta en särskild grupp som ska formulera en politik som ger svar på hur vi möter storstadens utmaningar. Men är det viktigt att slå fast: Den moderatledda regeringen har ansvaret. Er politik har gjort situationen mycket sämre. ser vi ett där utanförskapet och klyftorna ökar. ser vi ett där sammanhållningen eroderar. En svensk regering borde kunna bättre. Sedan mitten av förra mandatperioden har vi socialdemokrater efterlyst en bättre ordning i flyktingmottagningen. Vi har velat se långsiktigt hållbara mottagningsstrukturer och till och med varit beredda till en uppgörelse över blockgränsen. Men i sin iver att vinna makten höll den borgerliga oppositionen den dörren helt stängd. ser vi just att denna arroganta och oansvariga hållning kommer att slå tillbaka med full kraft mot den borgerliga regeringen. Därför hände något mycket anmärkningsvärt precis inför det framtidskonvent som anordnade. Då skickades nämligen två moderata riksdagsledamöter ut för att kritisera sin egen regerings passiva politik. Det är en kritik som vi välkomnar. För lite har gjorts, och det som har gjorts har haft väldigt lite effekter. Det mesta har handlat om nya utredningar, små omorganiseringar och insatser som inte fungerar. Ta bara instegsjobben, borgerlighetens flaggskepp för att klara integrationen på arbetsmarknaden, som fortfarande omfattar mindre än 2 000 nyanlända i hela vårt avlånga land. Parallellt med vårt förnyelsearbete pågår också ett aktivt och kritiskt oppositionsarbete. Några viktiga utgångspunkter och ståndpunkter som vi har flaggat för är följande. För det första: Vi välkomnar att kommunerna ges ett förstärkt anslag för extraordinära kostnader , men det är för lite. Vi vill ha en bättre samordnad och långsiktigt hållbar flyktingmottagning. Vi vill att fler kommuner ska ta ansvaret för flyktingmottagningen, att de kommuner som tagit ett större ansvar ska få extra stor hjälp och att introduktionsersättningen som går till kommunerna ska göras om för att bättre spegla de behov som kommunerna har. För det andra: Vi välkomnar den försöksverksamhet som ni döpt till etableringssamtal som går ut på att tidigarelägga den första kontakten med Arbetsförmedlingen för nyanlända. Men vi vill se ett starkare jobbfokus i hela introduktionen. Jobb och arbetsgemenskap är den viktigaste nyckeln in i . Alla steg i välkomnandet av en nyanländ människa ska just därför fokusera på jobb. Det handlar om att korta handläggningstider. Det handlar om vilket fokus man har vid kommunplacering. Det handlar också om fokus på arbete och praktik som det ges möjlighet till därefter. För det tredje: Vi välkomnar de ökade resurserna för kompletterande utbildning och validering inom hälso- och sjukvårdsutbildningar. ska bli bättre på att ta till vara de utbildningar och yrkeserfarenheter som människor har med sig till vårt land. Det är väl känt att så inte är fallet. Det är ett enormt slöseri. Vi vill utveckla ett nytt och snabbt spår in i högskolan för dem som har högskolebakgrund. Vi vill också se till att det finns en nationell strategi för validering som tar till vara utländska examina och yrkeskunskaper. För det fjärde: Vi välkomnar Lärarlyftet för sfi-lärarna. Vi tror på utbildning som en väg att förverkliga drömmen om att komma in i arbetslivet. Men vi vill investera mer i människors vilja till arbete. Även om nyanlända har olika förutsättningar att klara svenska språket ska målet vara tydligt: arbete och självförsörjning. Det ställer krav på individuell, flexibel och yrkesinriktad svenskundervisning. För det femte: Vi välkomnar införandet av diskrimineringsersättning. Det ska kosta att kränka likabehandlingsprincipen och att kränka människovärdet. Men det räcker inte heller. Vi vill se världens bästa arbetsgivare i . I ett anständigt samhälle behandlas alla lika. Vi vill genomföra fler aktiva insatser för att bekämpa denna orättvisa. Vi ger därför större anslag till . Vi vill också att offentliga tjänster ska kunna tillsättas genom ett avidentifierat ansökningsförfarande. är ett rikt och jämlikt land där var och en tar sin del av ansvaret för sin egen och vår gemensamma framgång. I är arbetslinjens rättigheter och skyldigheter viktiga för alla. I delar vi på risker och bejakar utveckling. Och vi är lika inför lagen. Dessa värderingar är grunden för det socialdemokratiska kontraktet med svenska folket. Den moderatledda regeringen slöt ett enda avtal med väljarna 2006: att minska utanförskapet. Men minskar jobben, och utanförskapet ökar. Vi ser hur näringspolitiken har försummats och hur arbetsmarknadsutbildningarna och arbetspraktiken har urholkats. Vi ser hur de som står längst bort från arbetsmarknaden har låsts in i så kallade garantier. Vi ser nu också en regering som själv erkänner att den har misslyckats och förutspår en arbetslöshet på så mycket som . Denna orättvisa jobbpolitik kommer att drabba alla oavsett var man är född, även nyanlända, eftersom jobb som sagt är den viktigaste nyckeln in i det svenska samhället. Jag yrkar bifall till reservationerna 6 och 8, men vi socialdemokrater står givetvis bakom alla våra reservationer. Den moderatledda regeringen är på god väg att ensidigt bryta sin del av avtalet med svenska folket med alla som har varslats i industrin, i byggsektorn och i tjänstesektorn, med alla som fått sin otrygga anställning förkortad och inte förlängd, med alla ungdomar som inte fick chansen i denna historiska högkonjunktur, med alla långtidsarbetslösa som fortfarande står och väntar på sin tur och med alla som har kommit till från andra länder. Svenska folket förtjänar en starkare arbetslinje och en helt annan regering. 2 (): Låt mig till att börja med i allt väsentligt instämma i det som sades. Det är en oroväckande tid som vi går till mötes. Jag minns en tavla hemma hos min farmor, som är saligen insomnad, där det stod: När krubban är tom bits hästarna. Det är ett gammalt ordspråk som säkert är känt för många. Men vi riskerar nu att gå in i då varsel, uppsägningar och kriser drabbar så många människor att en del av dem kommer att leta efter syndabockar. En del kommer att söka efter att det är någon annans fel än ens eget. Det är naturligt och mänskligt. Risken är stor att vi då liksom vid tidigare tillfällen av kris, varsel och massarbetslöshet kommer att få se blickar kastas mot invandrare, som att det är invandrarna som bär skulden för de problem som man själv drabbas av. Det saknas inte saker att oroa sig för massuppsägningar, varsel, arbetslöshet, social oro och frustration som griper omkring sig i vårt samhälle. Detta drabbar många människor, vanliga människor, som kanske får gå från hus och hem och som får lämna en ganska trygg social situation, en situation som de trodde att de skulle kunna leva i resten av livet fram till en pension som de kanske kunde hoppas på skulle erbjuda någorlunda frihet och självständighet. I stället är det nu arbetslöshet. Man blir ställd utanför. Det ger inte bara ekonomiska problem för en själv och ens närmaste utan stora mänskliga problem. Vad har regeringen då erbjudit? Bleka och syrefattiga är de paket som regeringen har presenterat. Många har sagt att det är otillräckligt. Det är en underdrift. Det är i det närmaste ingenting annat än höjd a-kassa. Det är i det närmaste ingenting annat än ytterligare sänkta skatter som minskar det gemensamma handlingsutrymmet och som gör att det blir mycket svårare än annars att göra de offensiva satsningar på konjunkturpolitik och stimulanspaket som hade varit nödvändiga . Det är vad den borgerliga regeringen har presenterat för svenska folket. Men det är inte det enda. Det är tyvärr värre än så. Man har också börjat presentera en människosyn och en verklighetsbild där det blir alltmer uppenbart vilka som bär problemen. Jag är ganska kär i mina egna ord, som kammarens ledamöter är väl förtrogna med. Men jag tänkte för en gångs skulle låna min röst i ett lite längre citat till en annan person, frilansjournalisten . Han skriver följande i en artikel: högerpartier har gjort kalkylen att lite hederlig främlingsfientlighet är ett lågt pris för att vinna regeringsmakten. har också de svenska dragit den slutsatsen. Man kopierar i princip recept från , där denne krossat Nationella Fronten genom att överta dess politik. I andra länder , , har i stället högerradikala partier direkt tagits in i regeringen eller fått samarbeta med den. I förbereder delar av den etablerade högern samverkan med Fremskrittspartiet. Det är svårt att inte tolka den samlade utvecklingen som ett tecken på att den breda antifascistiska allians av allt ifrån kommunister till konservativa, som erfarenheterna av nazismen skapade i , nu är på väg att undergrävas. Fascism låter drastiskt, och där är vi inte . Den nya europeiska högern skulle aldrig ta ordet i sin mun. Men den bär otvetydigt på starkt auktoritära och repressiva drag, främlingsfientlighet, hets mot de svaga och, givetvis, mot den politiskt korrekta elit, som undertrycker folkets påstått naturliga fördomar. Det är en omsvängning av historiska mått vi bevittnar, men i så små steg att vi vänjer oss vid klimatförändringen. omgörning till de nya bygger i grunden på att ställa de skötsamma mot de kostsamma: vi som arbetar mot dem som inte arbetar. Men fram till har man undvikit att peka ut samhällets fiender som just de invandrade. är också den gränsen passerad. Jag fortsätter att citera ett avsnitt till. Och tog ett avgörande steg. Då gick tre moderatpolitiker i en debattartikel i djärvt till storms mot landets invandrare. Budskapet var solklart: De lever på bidrag och jobbar svart, erkänner inte barns, kvinnors och sexuella minoriteters rättigheter, utan prioriterar familj, klan, grupp och kultur. Men svenska politiker vågar inte ställa krav på dem, eftersom de då stämplas som främlingsfientliga. Hade sverigedemokrater eller sagt något liknande vilket de gör hade de ignorerats som rasistiska tokskallar. Man kan ännu inte ha på väggen och vinna val i . Men den etablerade högern kommer billigare undan, just för att den inte har några starka kopplingar till den gamla fascismen. Vi vill ju så gärna tro dem när de bedyrar att de är liberaler och antirasister. Inte skulle väl de? har sedan följt upp detta utspel. Bland annat vill man hindra invandrare att bosätta sig där de vill, under hot om att mista socialbidrag och andra ersättningar, och så vill man att de ska skriva kontrakt med staten om att de begripit att man inte får slå kvinnor i och lite sådant. Vi lever, som jag nämnt, i en farlig tid där uppfattningen är att det krävs särskilda åtgärder. Specifika och speciella krav som ställs på invandrare börjar sprida sig i den politiska debatten. är väl de som , kan man säga, tagit över ledningströjan i den diskussionen. Men det går, herr talman, att välja en annan väg. Det går att föra en politik som i stället ger alla rätten till arbete, som inte bara ser krisen i ekonomin som en kris för tillfället utan som en systemkris och som ger oss förtroendevalda ett politiskt ansvar att göra någonting för att komma till rätta med de systembrister som vi ser resultatet av. Vi i satsar på omfattande arbetsmarknadsutbildningar, på anställningar i offentlig sektor och på åtgärder inom företagsvärlden. Vi satsar på rätten till bostad och på bostadsbyggande. Inte minst nu när vi får höra att man bedömer att bostadsbyggandet drastiskt kommer att sjunka framöver är sådana insatser av avgörande betydelse både för att ge arbete och hålla i gång ekonomin och för att komma till rätta med trångboddhet och kunna föra en social bostadspolitik värd namnet. Vi säger dessutom att det nu kanske är dags att ta inte bara politiskt ansvar för att rädda banker utan kanske också politiskt ansvar för att styra ekonomin på ett sådant sätt att vi undviker den här typen av kriser. presenterar en rapport där man avslöjar vad några av oss, men alltför få, länge har vetat, nämligen att den som har ett eget boende klarar sig bättre när det gäller att skaffa arbete och bostad än den som bor på någon av . Kammarens debatt har ju fokuserat på hur illa det är med eget boende. Låt mig vara en av de första som säger att det är helt uppenbart att vi har en alldeles för stor trångboddhet. Vi har sociala problem och, som ett resultat av det, en social frustration i många stadsdelar och områden i landet. Men faktum kvarstår när vi nu ser resultatet av denna undersökning: De människor som bor i anläggningsboenden, som en del av alliansens partier vill förvisa dem till utan att de har något val, klarar sig sämre än de som trots allt har möjlighet till eget boende. Därför vill vi vända på det och i stället ställa krav på att samtliga kommuner i landet ska ha en skyldighet att dels ta emot, dels erbjuda en introduktionsverksamhet av bra kvalitet för alla. Det är dags att nu ta det steget. I stället för att peka ut den enskilde som ensam ansvarig för sin sociala situation kräver vi att man tar ett politiskt ansvar och ger kommunerna i uppdrag att se till att ordna introduktionsverksamhet för alla. Skyll inte på att ni inte har några lägenheter, utan bygg i stället lägenheter! Skyll inte på att ni inte har några arbetstillfällen, utan skapa arbetstillfällen! Skyll inte på att skolan inte har plats för barn, utan skapa en plats för barn och ge dem rätt till utbildning av god kvalitet! Det här är en annan väg än den vi nu har slagit in på. Därför vill jag säga att jag i det här sammanhanget står bakom samtliga våra reservationer i betänkandet. Men jag yrkar bifall bara till reservation 7 under punkt 5. Vi företräder också detta är väl känt i den allmänna debatten och i denna kammare detta med regularisering, amnesti för personer som varaktigt befunnit sig här även utan tillstånd. Vi är många som samlades i protest mot hur behandlade många människoöden. är bokslutet för inte avgjort. Därför kräver vi att alla som befunnit sig i och som kan bevisa det och som inte är skyldiga till grov brottslighet ska få chansen att stanna i . Det skulle ge en möjlighet för alla papperslösa som befinner sig i och som lever helt utanför de trygghetssystem som de flesta av oss tar för självklara. De lever med löner på . De lever ett liv utan att kunna klaga på chefen därför att hotet är överhängande: Klagar du på villkoren och kräver du högre lön kommer kanske polisen och knackar på din dörr. Du kastas ut ur landet. Vi har sett de små steg som den borgerliga regeringen har pressats att ta. Man utreder frågan om hur papperslösas barn ska få rätt till skola. Vi kräver att den utredningen presenterar sitt resultat. Inom departementet håller man på med överläggningar i frågan om vård ska ges på lika villkor till alla eller inte. Ja, det är faktiskt det som frågan handlar om. Ska man ha rätt till vård på lika villkor när man finns i det här landet eller ska man inte ha det? Varför frågan över huvud taget behöver utredas får någon av alliansföreträdarna försöka förklara. Vi begriper det inte utan kräver att de mänskliga rättigheterna ska vara just mänskliga, inte bara medborgerliga. Det som sker är att man från den borgerliga regeringens sida för en politik där man säger: Lönsamma invandrare är välkomna. Olönsamma flyktingar som ställer till bekymmer kan ta sitt pick och pack och lämna landet. Det är precis så politikens utformning ser ut. Arbetskraftsinvandring helt och hållet på företagarnas villkor, utan garantier för att man ska få värdiga villkor och utan garantier för att man ska kunna skapa ett värdigt liv här i landet, har röstats igenom i denna kammare. De murar som runt om i växer för flyktingar har vi sett alltför många exempel på. Vi vill bryta den utvecklingen. Rätten till asyl är också en mänsklig rättighet. Om man ska ha arbetskraftsinvandring till ska det ske med garantier för att det är värdiga och vettiga villkor. Mitt anförande kommer senare i debatten här att kompletteras av . Hon kommer att ta upp frågor som rör jämställdhet. Men låt mig redan nu konstatera att den utveckling som vi ser, där regeringen hellre sänker skatter än satsar på transfereringssystemen, i sig är en utveckling som klyftorna ökar mellan män och kvinnor, som ökar skillnaderna i fråga om ekonomiska möjligheter och därmed också i fråga om makt mellan män och kvinnor. När massarbetslösheten griper omkring sig kommer både män och kvinnor att bli arbetslösa. Tyvärr ser vi i spåren av den borgerliga politiken att kvinnor drabbas hårdare, precis så som jag beskrivit att invandrade hårdare drabbas. Jag ska avsluta med ytterligare ett kort citat från samma sida som tidigare: öppnar dammluckorna, i alla fall på glänt. De övriga borgerliga partierna tiger. Det är naturligtvis meningslöst att i det läget hoppas på att vänstern ensam ska kunna upprätthålla efterkrigstidens antifascistiska överenskommelse. Den måste istället räddas av den anständiga borgerligheten, som jag hoppas finns, alltså av uppriktiga liberaler inom och och av humanistiska flyktingvänner inom kristdemokratin. Den avgörande frågan är inte hur hårt motstånd vänsterblocket kan göra, utan hur länge den anständiga borgerligheten låter sig köras över av en makthungrig höger vars liberala spärrar släpper en efter en. Om de inte orkar protestera nu finns risken att 2008 i efterhand kommer att betraktas som det år anslöt sig till den nya tidsandan. 3 (): Regeringens politik havererar på allt fler områden. Det misslyckade fullskaleförsöket med en raserad a-kassa är ett område. Oförmågan att se att klimatåtgärder behöver vidtas också i , till exempel genom en kraftig satsning på förbättrad järnvägstrafik, är ett annat område. Också inom området integration, diskriminering och jämställdhet ser vi nu hur den moderatledda regeringen misslyckats och att viktiga initiativ för förändringar uteblir. För del råder det inget tvivel om att alla inte har samma rättigheter och möjligheter att verka i vårt samhälle. I statistiska granskningar av arbetsmarknaden, på den politiska arenan och i fråga om brottsutsattheten framträder uppenbara skillnader mellan olika grupper i samhället. Medan den moderatledda regeringen inte tar några initiativ för förändringar menar vi från att det är dags att gå vidare och utveckla en politik som inte begränsas till ett strikt antidiskrimineringsperspektiv. Det är dags för förändringar för framtiden. samlingsnamn för denna politik är politik för lika rättigheter. Arbetet med att skapa ett samhälle där alla i realiteten ges lika rättigheter kräver insatser på många områden, framför allt gäller det inom området arbetslivet. För att samordna dessa insatser, för att samla den kunskap på området som finns , behövs att en särskild myndighet för lika rättigheter inrättas. Myndigheten för lika rättigheter bör ha ett brett mandat att arbeta med strategiska frågor, till exempel information, utbildning, metodutveckling, omvärldsbevakning och opinionsbildning. Genom ett helhetsgrepp skapas förutsättningar för ett bredare genomslag för en övergripande politik för lika rättigheter, som myndigheten måste stödja offentliga aktörer som kommuner, landsting och statliga myndigheter liksom enskilda sådana som antidiskrimineringsbyråerna. Medan vi ser att den moderatledda regeringen sakta men säkert håller på att montera ned de lokala antidiskrimineringsbyråerna menar vi från att denna politik måste fortsätta och att antidiskrimineringsbyråerna gör ett oerhört viktigt arbete med att stärka politiken. Principen om EBO, det vill säga att som flykting få bosätta sig där man vill, är helt central för syn på respekten för individens rättigheter. EBO bör därför upprätthållas.