prot · GV09126 · 2008-06-11 00:00:00 — Man anser att skenavrättningar är en acceptabel förhörsmetod och att även andra metoder som nu har är det. säger att det är olagligt att ställa Guantánamofångarna inför militärdomstol, eftersom det strider mot folkrätten. Sedan stiftar man en ny lag som ger denna möjlighet. Tycker och att detta är acceptabelt och inte förtjänar kritik? 110 () replik: Jag får ta på mig rollen att bevaka konventionen 1325 om kvinnors roll. Men när det gäller att jag skulle ta på mig vad regeringen skriver i sina propositioner får jag överlåta till andra att göra. Men, som sagt, jag kan bevaka detta. Jag träffade två yrkesofficerare när jag besökte i . De hade fått ett stipendium just för att studera konventionen 1325. De var kolleger till mig, och vi hade många samtal om det. Jag har direktingångar på den sidan, och jag har fullt förtroende för att Försvarsmakten när de så att säga är ute har förberedelser för att utbilda officerare. Det gäller grundutbildning men även utbildning inför att de skickas ut i världen. Jag tycker att det som sker på Guantánamobasen är ett fruktansvärt övergrepp, och jag försvarar inga skenavrättningar eller några andra övergrepp som sker där. 111 () replik: Jag hoppas att du, , kan övertyga din utrikesminister om att han också ska säga detta vid något lämpligt tillfälle. Jag vet inte hur ni i majoriteten jobbar. Men jag trodde att de moderata riksdagsledamöterna hade möjlighet att påverka det som regeringen skriver i sina propositioner. En annan fråga som vi diskuterade här tidigare och som jag inte tyckte blev färdigdiskuterad gäller frågan om rätten till mat. Det finns olika konventioner, till exempel . Att 60 miljoner barn dör strider helt mot skrivningar. Regeringen skriver i propositionen att vi ska försöka sätta oss in i människors situation bättre för att få ett effektivare arbete för global utveckling. kanske kan förklara lite mer för mig vad det innebär att man i detta sammanhang inte nämner rätten till mat och det som också tog upp, nämligen rätten till vatten. Vi talar så mycket om att fattiga människor ska bli entreprenörer. Visst ska man hjälpa människor att hjälpa sig själva. Det är ett alldeles utmärkt sätt att bedriva biståndsarbete. Men vi kan ändå inte begära att fattiga människor eller svältande människor ska bli entreprenörer. Jag tyckte att gjorde det ganska enkelt för sig när han tog upp matpriserna. Det är ett fenomen som har kommit nu eller till och med , men svält har förekommit . Det vore bra om du kunde utveckla det lite mer. Det är en viktig del i skrivelsen. 112 () replik: Jag vet inte om jag kan utveckla det som står i skrivelsen så mycket, eftersom det är regeringen som har skrivit den, och vi har påverkat innehållet i betänkandet. När det gäller rätten till mat och är det klart att rätten till mat är en grundläggande mänsklig rättighet. Jag har ju stått här och talat ganska länge om vilka rättigheter vi har. Beträffande fattiga människor som entreprenörer är ekonomisk tillväxt en grund för att man över huvud taget ska kunna skaffa sig en tillvaro att leva i vår värld. Svältande människor behöver nödhjälp, och det ger världssamfundet människor i den omfattning som behövs. Jag är inte riktigt säker på vad frågeställningen gällde. 113 () replik: Jag tycker att det var bra att tog upp hur vi vill se detta i och alla de rättigheter som vi faktiskt kan åtnjuta här. Men en stor grupp i vårt samhälle åtnjuter inte samma rättigheter som vi andra. De som har fått avslag på sina asylansökningar och ska skickas hem och de som gömmer sig här i landet har inte samma möjligheter att faktiskt åtnjuta de mänskliga rättigheter som vi sätter så högt och som vi menar att alla i har rätt till. Jag skulle därför vilja veta hur du ser på det som jag tog upp tidigare, exempelvis att vi skickar tillbaka människor till länder där de har utsatts för tortyr och att vi har blivit fällda för brott mot tortyrkonventionen så . Det skulle jag vilja att du tar upp lite grann. Jag frågade tidigare om detta med folkmord. Men jag hade inte möjlighet att gå upp i replik igen. sade att det som är folkmord och har skett för länge sedan tycker vi inte någonting om, utan det får internationella domstolar göra. Men det handlar faktiskt om att ge människor upprättelse. Det är människor som är brottsoffer, och de är brottsoffer i flera generationer. När det handlar om andra brottsoffer i vårt samhälle försöker vi hitta lösningar. Det är ett erkännande bara att en person blir dömd. Det kan också göra att man som person mår mycket bättre. Jag tycker att vi ska inse att dessa människor är brottsoffer och att det behövs ett erkännande för att de ska kunna gå vidare i sitt liv och i historien. Jag tycker att det är självklart att vi ska kunna erkänna de folkmord som har begåtts och naturligtvis även de som begås . Jag skulle vilja höra lite grann vad har för syn på den frågan, lite mer utförligt än det svar som fick. 114 () replik: När det gäller avvisningar till länder som begår övergrepp kan jag säga att det, som jag har förstått det, är en enskild bedömning som görs av dem som tar beslut om att skicka tillbaka människor till dessa länder, människor som har sökt asyl här och som inte får asyl. Om det görs en felaktig bedömning av dem är det ett brott mot vår lagstiftning. Så det är ganska enkelt att berätta om det. hade ställt en fråga till om folkmord. Jag vill inte svara för när det gäller folkmord. Jag har svarat på den frågan ganska kortfattat här, och jag tycker att det ganska väl beskrivs i betänkandet hur vi har ställt oss och varför vi har gjort det. Jag vidhåller den uppfattningen. 115 () replik: Det var inte mycket till svar om att vi skickar ut människor. tog tidigare upp att homosexualitet måste avkriminaliseras överallt i världen. Men vi skickar faktiskt tillbaka människor till länder där homosexualitet är förbjuden med hänvisning till att dessa människor inte behöver tala om att de är homosexuella. Så gör vi i . Jag tycker att det är ett brott mot de mänskliga rättigheterna. Jag vill också ta upp frågan om . I skrivelsen står det att under det svenska ordförandeskapet i kommer att föreslå en ny strategi för arbetet med barnets rättigheter. Jag skulle vilja att du utvecklar lite grann vad som är den nya strategin och vad den ska innehålla. när vi har avvisat barn till andra länder har vi sagt att principen om en reglerad invandring står över och tyd-ligen också andra konventioner. Frågan är: Är det meningen att man ska förändra detta synsätt så att barnets bästa faktiskt alltid ska sättas i första rummet? är inte svensk lag, och domstolarna dömer inte efter den. Sedan hade jag några andra frågor, bland annat en om rätten till mat. Regeringarna ska kunna garantera sina medborgare mat. Man ska se till att det finns sådana möjligheter, så att säga. Vi har en rätt till mat också i , naturligtvis, genom vår socialtjänst. Vi har en socialtjänstlagstiftning som innebär att om någon inte kan försörja sig själv går samhället in och stöttar så att man har möjlighet att faktiskt kunna äta sig mätt, någorlunda i alla fall, . Rätten till mat är alltså en väldigt viktig del, och man ska också kunna påverka andra regeringar. Alla har inte de ekonomiska förutsättningarna, men där kan vi ju stötta. Men det här ignoreras i skrivelsen och också i betänkandet. 116 () replik: tar upp homosexuellas situation i världen. Den är inte acceptabel. I de fall vi skickar tillbaka människor med det argument som du tog upp förut tycker jag att argumentationen är dålig. Men att vi ska arbeta för att avkriminalisera homosexualitet tycker jag är ganska klart. När det gäller är det jag känner till om regeringens strategi för utveckling en särskild skrivelse som har lagts fram, Barnpolitiken en politik för barns rättigheter, där det finns en plan för uppföljning och utvärdering av , som har tre huvudmoment. Det handlar om ett förtydligat uppföljnings- och utvärderingsansvar för , en förstärkning av uppföljnings- och utvärderingsverksamheten och en systematisk uppföljning av lagstiftning och dess tillämpning. Jag har inte djupare specialistkunskaper än så i den här frågan. Vi får återkomma till det. 117 i (c): En grundstomme i politik är främjandet av demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Att vara tillförsäkrad sina mänskliga rättigheter innebär att människor får möjlighet att styra över sina egna liv och fatta sina egna beslut. Det innebär att kunna påverka samhället där man lever och att alla är jämlika i rättigheter och skyldigheter. Skyddet av de mänskliga rättigheterna är en av grundpelarna i en sann demokrati. Rätten till undervisning, yttrande- och åsiktsfrihet, rätt att utöva sin kultur, rätten att äga och likhet inför lagen är bara några av de rättigheter varje människa bör vara tillförsäkrad. Ett starkt skydd för dessa och andra rättigheter förutsätter en fungerande rättsstat, något regeringen också trycker på i den skrivelse som vi debatterar här . Det är antog den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, som också har nämnts här tidigare. hade också en viktig roll vid tillblivandet av det nu verksamma . Det är nu angeläget att det rådet tar sig an frågor som ligger inom dess ansvarsområde. Tyvärr upplever jag att inte ännu har uppmärksammat de värsta kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. Jag tänker då bland annat på och . Det har tidigare nämnts att de mänskliga rättigheterna är universella. De är odelbara. Men hur det än är: När vi väljer att tala om de här frågorna i det här stora betänkandet blir det ändå vissa frågor vi får välja att lyfta fram. Jag har tänkt lyfta fram de frågor som rör kvinnor och barn. I konflikter är det oftast kvinnor och barn som drabbas hårdast. I och är situationen så hemsk att det knappast går att föreställa sig. Inte nog med att kvinnor och barn drabbas hårdast de har också minst möjligheter att påverka händelseutvecklingen, som kvinnorna inte sällan faktiskt skulle kunna ha möjlighet att spela en väldigt viktig roll och har bäst förutsättningar för det. Därför är jag glad över att se att regeringen tar dessa frågor på största allvar. var ett av de första länderna som antog en nationell handlingsplan för genomförandet av resolution . Den starkt uttalade ambitionen att prioritera insatser inom utvecklingssamarbetet för att understödja genomförandet av resolution är bra. Men det är inte bara i konfliktområden som det är viktigt att stärka respekten för kvinnors rättigheter. Amnesty nämner som exempel i sin årsrapport att det i mördades 250 kvinnor av make eller släktingar . Två kvinnor våldtogs varje timme. Men det handlar inte bara om att kvinnan inte ska vara ett offer. Genom att stärka kvinnors möjlighet till ägande stärks också deras ställning i samhället, och utvecklingen kan gå snabbare framåt. Mikrokrediter som görs tillgängliga för kvinnor är ett annat bra exempel. Barnen är vår framtid. Ja, jag vet att alla har hört uttrycket förut, men det blir inte mindre sant för det. Alla barn ska ha en trygg uppväxt och en säker uppväxt. Trots att vi debatterar mänskliga rättigheter i utrikespolitiken tål det att sägas att det är minst lika vikigt här i som i vilket annat land som helst. Efter mina som lärare har jag sett att kunskaperna om barnens rättigheter behöver stärkas också här i vårt land på många olika sätt. Ett barn har särskilda rättigheter. Vid alla åtgärder som rör barn ska barnets bästa komma i främsta rummet. Varje barn har rätt inte bara till liv utan också till utveckling. Dessa och flera andra rättigheter slås fast i , som faktiskt är den mest ratificerade av alla . Ändå finns det väldigt många barn i den här världen som inte får det som de har rätt till: rätt till mat, utbildning, en trygg uppväxt etcetera. välkomnar att det i arbetet för barnets rättigheter särskilt ska lyftas fram ytterligare insatser för att motverka våld mot barn och barns utsatta ställning i väpnade konflikter samt för att främja flickors rättigheter. I budgetpropositionen har regeringen angivit att barnrättsperspektivet och kvinnors möjlighet att till fullo åtnjuta de mänskliga rättigheterna ska få förstärkt uppmärksamhet i utvecklingssamarbetet. I stora delar av världen utsätts HBT-personer för ett brutalt förtryck av statsmakter eller från andra sociala eller religiösa rörelser. De diskrimineras och har svårt att ta del av mänskliga rättigheter, som ju bygger på alla människors lika värde. Det är viktigt att uppmärksamma och stärka arbetet för dessa inom till exempel FN-, EU- och OSSE-sammanhang likaväl som i bilaterala kontakter och utvecklingssamarbeten. Jag vill avsluta med en fråga som kanske inte direkt handlar om mänskliga rättigheter, men som ändå gör det. Det är en fråga som påverkar väldigt många människor i konfliktområden. Vi i , liksom alliansregeringen i övrigt, gläds åt den överenskommelse som nåddes i i slutet av förrförra veckan. Liksom vi var drivande när det gällde att förbjuda landminor är vi nu drivande för att förbjuda klustervapen, som orsakar fruktansvärda skador på civila. Förhoppningen och något som bör arbeta för är att de stora användarna av klustervapen ansluter sig till konventionen. Nedräkningen mot ett förbud mot klustervapen har börjat. Så många andra frågor skulle egentligen förtjäna att tas upp i debatten, men de har också lyfts fram av andra deltagare. Jag vill med detta yrka bifall till utskottets förslag till beslut i betänkande UU9. 118 (): Tänd hellre ett ljus än klaga över mörkret. Så lyder ett av de klassiska kinesiska ordspråken. Det är lätt att klaga över mörkret världen över. För exakt sedan, , uppmärksammade många av oss 19-årsdagen av en av efterkrigstidens grymmaste brott mot de mänskliga rättigheterna, massakern vid i . , senare, är den kinesiska kommunistregimens diktatur, ofrihet och förtryck lika kompakta. Tänk er att leva i ett där 68 brott är belagda med dödsstraff. har det skett en tredubbling av brott kopplade till dödsstraffet. Tänk er att bo i ett där vi inte kunnat ha en livlig politisk debatt i kammaren utan att några blivit fängslade. Tänk er att trakasseras, på livstid, för att ni höjer rösten mot regimen. Inte bara i utan världen över ser verkligheten sannerligen på många sätt hopplös, sorglig, dyster och mörk ut. var en dyster läsning vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna. Folkmordet i fortsatte oförtrutet. diktator efterträddes av hans lika diktatoriska bror . De burmesiska munkarnas fredliga uppror slogs ned av militärjuntan, och betedde sig åter odemokratiskt i samband med valen. Den svenske medborgaren har just denna dag suttit fängslad i i . Den globala friheten världen över har fått sina törnar. Det är sorgligt att behöva säga att i världshistorien har utvecklingen av demokratin avstannat. Enligt organisationen har de politiska rättigheterna gått bakåt i av världens länder. Bland de länder som begår flest brott mot mänskliga fri- och rättigheter som , och ser vi inga lättnader i förtrycket. Det är ett mycket allvarligt trendbrott, för fram till nu har demokratin ökat som gått. Efter såg det ut som om det skulle fortsätta på detta positiva sätt, men så blev inte fallet. Allt är inte mörker. tänds tusentals små ljus av frihet världen över. Alla världsmedborgare är inte passiva medborgare. Jag tänker på min gode vän, den zimbabwiske senatorn , som jag körde till . Han var en av dem som grundade oppositionspartiet for Democratic Change. I sin kamp för ett demokratiskt har han utsatts för mordförsök, fängslats och trakasserats gång på gång. Och han har, trots allt, ett starkt skydd eftersom han är en vit zimbabwisk medborgare. Hans svarta partikamrater utsätts för ett betydligt mer brutalt våld. Trots att vi alla vet att valen i om exakt är riggade till förmån för diktatorn kämpar och hans partivänner oförtrutet vidare. har 60 av hans partikamrater från MDC mördats. Det kan jämföras med tre politiska mord i året innan, 2007. De tortyrbilder som smugglats ut från är bland de vidrigaste jag sett under min livstid. Det är bilder där man med kniv skär av köttet på människor och skalperar folks huvuden. Det är ett fullkomligt, fullkomligt vidrigt förtryck! Jag tänker på alla de HBT-aktivister i som förvägras rätten att demonstrera, och på latinamerikanska kvinnor som förvägras rätten till fri abort. Jag tänker på den etiopiska oppositionen som ständigt hotas. Jag tänker på tortyren i fängelserna i , eller för all del tidigare i och . Jag tänker på hur krymper friheten för som går. Jag tänker också på den unge studenten, i väst kallad den okände rebellen, som just ställde sig framför stridsvagnarna på i . Omvärlden kommer nog aldrig att glömma den bild som den amerikanske fotografen tog på denne modige individ. Året var , och vi kände frihetsrevolutionens vindar världen över. Kommunismen började rämna i . började vittra sönder. I var det början till slutet för apartheidsystemet. Det skedde jag gick på högstadiet. Jag önskar att jag, när jag nu börjar närma mig något slags medelålder, ska få uppleva samma frihetsvåg igen, inte minst i afrikanska och . Men då, , reste sig unga kinesiska studenter i . Mottot på banderollerna var: Leve demokratin, leve friheten! En miljon människor deltog i processerna och upp emot tusen personer blev dödade. Under hela min tid som politiskt aktiv har jag på plats i diktaturländer och också ibland här hemma från politiska meningsmotståndare fått höra hur man viftat bort medborgerliga rättigheter med hänvisning till att vissa länder har gratis utbildning eller fri sjukvård, exempelvis . Vi kan konstatera att ett parti i riksdag, nämligen , under sin kongress den gångna helgen ägnade åt att diskutera huruvida diktaturens är en diktatur eller inte. För alla oss andra är det fullkomligt självklart, och vi har tagit avstånd från diktaturen där. I finns fortfarande personer som hyllar , vilket är mycket sorgligt. Jag vet att inte tillhör dem, men det vore glädjande om man slapp sådana diskussioner i etablerade svenska demokratiska partier. Vi har också sett hur diktatorer världen över hävdar att det är först när människorna når en viss levnadsnivå som man kan införa demokrati. Detta är vanligt bland afrikanska diktatorer. Vi får ibland höra att vissa kulturer i inte behöver den västerländska demokratin med pressfrihet, öppna val och frihet att välja, eller avstå från, religion, något som sägs i exempelvis . Det är som om frihet bara vore något för vita rika européer. Det är en fullkomligt avskyvärd människosyn som jag hoppas att vi alla kan ta avstånd från. ska sträva efter att vara stenhårt mot dessa diktatoriska regimer. Jag tycker att vi ska lära av vår egen historia. Det starka stöd för frihet och demokrati som vi exempelvis gav till ANC i borde mycket tydligare omsättas till frihetsrörelser och demokratirörelser i , , , och många andra ofria stater. I regeringens skrivelse lyfter man fram åtta prioriteringar för arbetet med mänskliga rättigheter i utrikespolitiken. Utöver det kan vi nämna att sedan vi fick alliansregeringen har demokratin och framför allt kvinnors rättigheter fått en framträdande position i och med att de jämte miljön har de tydligaste perspektiven i biståndspolitiken. När det gäller skrivelsen om mänskliga rättigheter välkomnar vi i inte minst den andra prioriteringen, nämligen att stärka yttrandefriheten. I många delar av världen lever journalister, oppositionspolitiker, författare och bloggare under starkt dödshot. Censur och avsaknad av fria medier försvårar demokratiseringen i många länder. I det betänkande som kommer att läggas fram om demokratin och biståndspolitiken kommer vi att hårt driva frågan om att öronmärka pengar till just yttrandefrihet, pressfrihet och öppenhet. I fängslades bloggaren och människorättsaktivisten för att han på sin blogg kritiserade radikala islamisters sätt att behandla kvinnor och minoriteter. Men vi ser också hur västvärldens kommersiella storföretag som Google, Yahoo! och Microsoft efter diktaturpåtryckningar rensar kontroversiella ämnen från sina webbsidor. Vi i menar att det är hög tid att en större andel av den svenska biståndsbudgeten går till att främja oberoende medier, yttrandefrihet och pressfrihet. Det handlar också om att skapa en utrikespolitik som vågar vara mer värdeladdad. Demokratin är aldrig kompromissbar, och marknadsekonomin är det enda ekonomiska system i världshistorien som fungerat. Det handlar om att försöka vara glasklara, värderingsmässiga och modiga i handling och aktivistiska på fältet. Vi lever i en värld där utrikespolitiken blivit inrikespolitik och tvärtom. Gränserna har alltmer suddats ut. Mänskliga rättigheter, som vi är överens om i internationella deklarationer, har blivit alltmer universellt ifrågasatta av fundamentalister. Då är det viktigt att vara glasklar med att alla former av kulturrelativism måste avvisas. Förtryck är förtryck. Det är också viktigt att vi som säger oss försvara friheten själva upprättar skarpa principer. Om inte vi kan tala tydligt kan de förtryckta folken inte någonsin få det stöd som de behöver. I dagens debatt har bland annat nämnts att borde träffa fler kvinnor. Som feminist är jag starkt benägen att instämma i det. Låt mig vända mig direkt till utrikesministern och säga att vi inte enbart menar kvinnliga ministrar, utrikesministrar och premiärministrar, utan också kvinnoorganisationer. Där bör både utrikesministern och Socialdemokraternas talesman i utrikesfrågor, , kanske skärpa sig lite grann och tydligare lyfta fram dessa perspektiv. Till utrikesministerns försvar kan man säga att det är bara 12 av världens 189 regeringar som leds av en kvinna. Det är av världens parlamentariker som är kvinnor. Men vi kan också konstatera vilka länder det är som släpper fram kvinnor till makten. Det är ofta Vänsterns hatländer. Vi har som träffar, och vi har Tzipi Livni. För övrigt var det tredje land i världen som fick en kvinnlig premiärminister i . Det är inte bland Hamas eller Farcs företrädare man träffar de starka kvinnoaktivisterna, utan det är ofta i en annan typ av länder. Vi kan också denna dag konstatera att Palmecentret, som flera här i publiken är involverade i på olika sätt, har bjudit in en av Hamas främsta favoriter, nämligen som jag skulle vilja beskriva som kvinnohatare. En man som öppet förespråkar att muslimska män har rätt att slå sina fruar talar på Palmecentret, och jag tycker att ni socialdemokratiska kvinnor som finns här i publiken och som jag vet är starka feminister gott kan ta en dialog med före detta biståndsministern som deltar vid detta arrangemang. Där deltar också före detta jämställdhetsministern som är ny generalsekretare för Palmecentret och även före detta utrikesministern som har gett sitt godkännande till detta arrangemang. Det palestinska folket förtjänar betydligt bättre företrädare än folk som förespråkar kvinnomisshandel. Avslutningsvis, fru talman: motto för en ny frihetskampanj världen över lyder: Säg nåt! Säg nåt för att du kan. Säg nåt för alla dem som inte kan. I mitt älskade brukar man säga: Kan man gå kan man dansa. Kan man tala kan man sjunga. Som sista ord vill jag därför säga: Har man en röst har man en moralisk skyldighet att tala. Det är vi alla här benägna att göra. Oavsett vilka länder vi älskar mest eller minst är det vår skyldighet moraliskt sett att lyfta fram dessa frågor, för vi har den förmågan i egenskap av medborgare i ett fritt och demokratiskt land. 119 HANS () replik: Jag vet inte riktigt vad gjorde den dag bomber började falla över män, kvinnor och barn. Själv stod jag i alla fall hemma på i och höll ett tal. I det talet pratade jag om det enorma mänskliga lidande som skulle skapas av detta krig och hur många irakier som skulle dödas och drivas på flykt. Jag kan erkänna att jag hade fel. Inte ens i min vildaste fantasi kunde jag föreställa mig att det humanitära lidandet skapat av detta anfallskrig skulle bli så omfattande och så grymt som det har blivit. i ser vi, förutom det jag har tagit upp tidigare, mer än fyra miljoner människor på flykt.