prot · GV0974 · 2008-03-06 00:00:00 — Vi vet att ju tidigare vi upptäcker särskilda behov eller dolda handikapp, desto tidigare kan vi också sätta in resurser och rätt typ av hjälp. När rätten till allmän förskola utvidgas ser vi också effektivt till att fler barn än tidigare får tillgång till pedagogisk verksamhet. Sedan är det så att ingen modell, hur bra den än är, kan passa alla barn. Här tog vi redan under den förra mandatperioden ett nytt steg när vi med hjälp också kunde införa etableringsfrihet för enskilda förskolor och fritidshem. går vi vidare och utvidgar denna etableringsfrihet och inför en barnomsorgspeng som gör att vi snart på allvar kan tala om verklig mångfald, valfrihet och kvalitet i barnomsorgen. Det blir ett sätt för oss att möta familjers skiftande behov när de själva kan välja den typ av verksamhet som de tycker är lämplig för just sina barn. Till detta kommer de andra delarna av den familjepolitiska reformen med både jämställdhetsbonus för att uppmuntra till delat ansvar i familjen och ett vårdnadsbidrag för dem som känner att de faktiskt vill ha möjlighet att stanna hemma lite längre med sina barn. När man diskuterar barnomsorg får jag ibland känslan av att det är helt olika världsbilder som står mot varandra när exemplen kommer upp. Om man ska hårdra det lite grann kan man ibland höra föräldrar som tycker att de vill uppfostra ett underbarn som helst ska lära sig att läsa innan det har lärt sig gå. På andra sidan står de som tycker att barn måste få vara barn och att barnomsorg ska präglas bara av lekfullhet och ingenting annat. Det är klart att den politiska utmaningen inte bara handlar om att försöka kombinera detta utan delvis också om att man kanske kan göra båda delarna. Vi kan se den fantastiska potential som finns i alla barn över huvud taget och se behovet av en trygg och lekfull miljö där barnen får utvecklas i egen takt. Vi kan konstatera att pedagogik tidigt är både bra och viktigt och ha förståelse för de föräldrar som uttrycker en vilja om att vara hemma lite längre med sina barn. I grund och botten tror jag att det är precis så som vi människor fungerar. Föräldrar som vill skapa ett underbarn och de som bara vill ha lek kanske trots allt tillhör undantagen. Det är inte antingeneller det är inte svart eller vitt utan det är bådeoch. Man vill ha både lek och lärande. Det finns kanske ytterligare en politisk lärdom att dra. En viss före detta statsminister i det här landet lär ha sagt att skolan ska vara den spjutspets som formar den socialistiska människan om jag nu minns rätt. har vi tack och lov! gett upp den typen av försök att forma människor i ideologiska modeller. Poängen är ju att människor vill flera saker . Deras önskemål passar inte alltid in i en och samma modell. I förskoledebatten, herr talman, betyder ett sådant synsätt att vi måste släppa alla påhittade motsättningar mellan pedagogik och omsorg och kanske ännu mer påhittade och konstlade motsättningar mellan mångfald och kvalitet. Tvärtom är valfrihet en förutsättning för en kvalitativ barnomsorg där familjer känner att just deras önskemål faktiskt spelar roll och har betydelse. Härmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i det betänkande som vi nu diskuterar. Jag tycker att det ges en god bild av hur vi går vidare i de här frågorna. Många av detaljerna faller självklart på plats inom ramen för arbetet med den nya skollagen, men färdriktningen ligger klar: Vi förstärker kvaliteten. Vi ökar valfriheten. Vi stimulerar mångfalden. Vi stärker förskolans pedagogiska uppdrag. Men vi gör detta fullt medvetna om att familjer ser olika ut och om att de inte har samma önskemål. 194 () replik: Det har konstaterats att förskolan har positiva varaktiga effekter på skolarbetet. Tioåringar som har gått i förskola uppvisar bättre läs- och skrivfärdigheter än övriga barn. Pirls 2006 och 2003 visar att förskolan har den typen av effekter. Dessutom är det gynnsamt för barnen att börja . Vårdnadsbidraget står i motsats till detta. Det cementerar fast invandrarbarn som behöver språkutveckling i hemmen. De får en sämre start i skolan; det visar erfarenheter från . Den andra linjen är att vårdnadsbidraget blir en finansieringshjälp för anställande av barnflicka i välbeställda familjer. Kombinationen med avdragsrätt för hushållsnära tjänster öppnar för detta. Finansieringen ska kommun och förskola står för, men ingen ordentlig kostnadsanalys är gjord. I yttrande över regeringens förslag på den här punkten står det så här: Att kunna ta ställning till de ekonomiska konsekvenserna av ett så dåligt utrett förslag är omöjligt. Förslaget bör därför utredas grundligare med en fullödig beskrivning av de kommunalekonomiska effekterna, till exempel genom att beskriva hur vårdnadsbidrag kan slå i olika typkommuner. Inte minst saknas en analys av hur vårdnadsbidraget kommer att påverka förskolans resurser samt vilka vårdnadsbidragets effekter blir när det samordnas med avdragsrätten för hushållsnära tjänster. Det här saknas alltså i regeringens underlag och förslag. Att det är dåligt genomtänkt och dåligt förberett och att det här inte står på solid och stabil grund är väl vad som kan sägas om detta. Vad avser ni att göra åt det här? Ska ni driva igenom en politik och ett förslag där man inte vet hur det hela slutar? 195 () replik: Vi ska kanske börja med att konstatera att det inte föreligger något förslag om att ersätta all barnomsorg i med vårdnadsbidraget. Det ska vi kanske ha klart för oss. när jag lyssnar på oppositionen tycker jag att det är ungefär den bilden man försöker måla upp. Åtta av tio barn i åldersgruppen har, brukar man säga, en del av sin vardag i förskolan. Det är klart att det kommer att vara så också framöver även om ett frivilligt vårdnadsbidrag införs. Det är en möjlighet och ett litet erkännande till de föräldrar som vill tillbringa lite mer tid med sina barn. Jag har väldigt svårt att förstå att det skulle vara ett problem. Jag förstår att man från oppositionens sida gör allt man kan här. Vartenda exempel försöker man få till ett motargument. Jag förstår att man är emot systemet. Man är ju emot valfrihet. Det är vad det i grunden handlar om. Om det sedan finns kommuner där man väljer att tro på det här systemet och att det kan ge en liten möjlighet för de föräldrar som ändå tycker att det skulle vara värdefullt har jag svårt att se några problem med det. Jag skulle i stället vilja fråga : Varför är det ett så stort problem att föräldrarna själva får en liten extra möjlighet att bestämma hur de vill göra? 196 () replik: Först kan jag bara konstatera att här hittar på vad det är för bevekelsegrunder vi har. Det är ingen som har trott att vårdnadsbidraget ska ersätta all förskola. Det har jag aldrig sagt, och jag kan inte komma på att någon annan heller har sagt det, så den typen av fantasibilder tycker jag att vi kan lämna därhän. Däremot tycker jag att det i högsta grad är relevant att peka på det jag läste upp ur yttrande om den dåliga ekonomiska grund som förslaget vilar på. Det är bristande analyser, ja, en frånvaro av analyser. Ni ska genomföra någonting som inte står på solid grund. , du klarar inte ens av att kommentera den biten. Det tycker jag är mycket intressant och dessutom allvarligt. Det var också intressant att läsa tidningen där intervjuas. Det står så här: tycker inte om alliansregeringens vårdnadsbidrag. Ändå kommer han som finansminister att vara med och genomföra förslaget som går ut på att framför allt kvinnor får bidrag för att vara hemma och ta hand om barnen. Vårdnadsbidraget går helt emot andra saker han tror på, till exempel viss jämställdhetsbonus och inte minst feminismen. Landets finansminister som sitter med i den moderatledda regeringen och som är en partivän till dig ska nu alltså genomföra en politik som han inte tror på. Var står du i det här dramat? Tror du på detta eller tror du inte på det? Tar du avstånd från ? 197 () replik: Anledningen till mitt konstaterande i början av förra inlägget, att det inte finns något förslag om att ersätta all barnomsorg med vårdnadsbidraget, är att jag ibland får den uppfattningen när jag lyssnar på oppositionen. Man fokuserar väldigt tydligt på den här frågan. Viktigt att poängtera är också att det här är en del i ett större paket. I en annan del finns det en jämställdhetsbonus. I ytterligare en annan finns det en barnomsorgspeng för ökad valfrihet och ett ökat inslag av pedagogisk verksamhet i skolan. Alla de här delarna samverkar. Syftet är att skapa ett system där man själv har lite större möjligheter att påverka. Jag tror att man kan ha som en politisk idé, vilket jag tycker att vi har, att människor själva ska få avgöra hur de ska lägga ihop sitt livspussel. Det är klart att en variant är att ha som politisk idé att ska lägga pusslet åt dem. Vi har valt det första alternativet. Det finns ett par kommuner där man har gjort försök och där man inte alls har sett de skrämseleffekter som refererar till. Ta till exempel! Där har man genomfört systemet. Men man tar exempel och hävdar att det bara är kvinnor som kommer att utnyttja det här. I var det väl till män som utnyttjade detta. Mig veterligt är det väl nästan mer än det är i någon annan form av barnomsorg i , så jag har svårt att se också det argumentet. Jag förstår att remissinstanser har olika synpunkter. Men på de ställen där detta har testats har man inte sett nämnda effekter. Det är en liten del att man får möjlighet till lite större valfrihet och lite större möjligheter att bestämma själv. 198 (): har vi haft många debatter om förskolan. Tyvärr har nästan alla de debatterna på ett eller annat sätt i stället landat i vårdnadsbidraget. När höll sitt huvudanförande satt räknade jag ut att av talartid upptogs av vårdnadsbidraget. Det är lite synd, för förskolan är värd en egen debatt. Förskolan är värd en debatt om hur vi ser till att dess kvalitet kan öka. Det är också värt att ha en debatt där vi funderar på hur vi kan genomföra politiska reformer som är sådana att vi ser till att det blir en i förskolan. Det är också värt att föra en debatt om hur vi ser till att fler ungdomar söker sig till förskolläraryrket. Även den debatten är viktig. Vi diskuterar gärna vårdnadsbidraget exempelvis. Men låt inte hela förskoledebatten och hela debatten om kvaliteten i förskolan fastna i en debatt om vårdnadsbidraget! Regeringen har en bred reformagenda för hela utbildningsväsendet och för förskolan. Nästa kommer en proposition om ökad kvalitet i förskolan. Förhoppningsvis kan mycket av det som vi där föreslår genomföras . Det handlar om att höja kvaliteten i förskolan. Det handlar om att höja de pedagogiska visionerna beträffande förskolan. Precis som tidigare talare varit inne på vet vi ju att barn har fantastiska möjligheter att lära sig, inte minst under de allra tidigaste åren. Vi ska också bygga vidare på tanken om lekfullt lärande därför att vi vet att det är bästa sättet att ge pedagogisk stimulans. Vidare ska vi fundera på hur man ser till att den pedagogiska stimulansen finns i alla förskolor därför att vi ser att likvärdigheten måste stärkas. Kvalitetsgranskningen ska också öka. När det gäller de reformer som vi ser framför oss ska den allmänna förskolan införas inte bara för fyrafem-åringar utan också för treåringar för att fler på så sätt ska få tillgång till förskolans pedagogiska verksamhet. Vidare inför vi den barnomsorgspeng som flitigt diskuterats därför att därmed ökar chansen att få fler människor att välja det alternativ som passar just deras familjesituation och deras barn. Vi funderar på hur man får tydligare mål i förskolans läroplan, därför att vi tror att det är viktigt att ta vara på de möjligheter som barn har i de tidiga åldrarna. Vi funderar på att öka inspektionen, därför att vi vill se till att likvärdigheten är bra. Vi vet att de allra flesta förskolor fungerar väldigt bra, medan det är några förskoleavdelningar som behöver bli bättre. Vi kommer att förtydliga förskolans läroplan så att det blir väldigt tydligt att det är de högskoleutbildade förskollärarna som har det pedagogiska ansvaret i förskolan. Det tror jag är en viktig kvalitetshöjning. Vi kommer att förändra lärarutbildningen så att förskollärarna får en egen identitet. På så sätt tror vi att vi kan bryta den trend som vi har just , att för få söker sig till förskollärarutbildningen och att det är problem med att rekrytera förskollärare till förskolan. Vi kommer att förtydliga det pedagogiska ledarskapet, därför att vi vet att ledarskapet är viktigt i förskolan. Vi kommer också att se till att förskolecheferna får en chans att gå rektorsutbildningen. Låt mig ställa frågan till oppositionen: Kommer ni att stödja en sådan reformagenda? Kommer ni att se till att vi får ett brett stöd i den här kammaren för att genomföra dessa viktiga kvalitetsförbättringar i förskolan? Har ni dessutom flera idéer, var i så fall vänliga och lämna dem i debatten så att vi kan ta ställning dem också! Vi är nämligen övertygade om att behöver en reformpolitik också på förskolans område. Trots att så mycket fungerar bra, tror vi att mycket kan bli ännu bättre. När man tittar på reservationerna blir man ibland lite bekymrad. Jag läser till exempel att oppositionen har enats om följande mening: Ett naturligt led för att utveckla samarbetet om barnen borde vara att barnavårdscentralerna och skolhälsovården samarbetar kring förskolebarnen och skolbarnen, allt för barnens bästa. Jag har i och för sig ingen invändning mot det. Men jag funderar på var föräldrarna är. Det måste ju också finnas ett samarbete med familjerna, med föräldrarna, om man ska få en bra samling kring barnet för barnets bästa. Vart tog föräldrarna vägen i era resonemang? Jag tror att vi har ett viktigt samhällsproblem i , att många föräldrar tar för lite ansvar för sina barns uppväxt. Den här typen av politik, den här typen av formuleringar och den här typen av ideologi stärker den trenden. Var är föräldrarna? Samma sak är det med barnomsorg . Vad betyder det? Vad är det ni föreslår? Ni säger lite flummigt att det måste förtydligas i skollagen. Men vad ska stå i skollagen? Hur skarpt ska kravet vara? Hur mycket kostar detta? Är det kommunen eller staten som ska bestämma? Ni måste bli mycket mer konkreta för att det ska vara trovärdigt. Det ni inte gjorde tidigare måste ni vara väldigt konkreta med nu för att det ska bli trovärdigt över huvud taget. I reservation 8, herr talman, skriver man så här: Det största orosmolnet för förskolan är att regeringen vill införa ett kommunalt vårdnadsbidrag. Återigen är det denna fixering. Men, handen på hjärtat , är det inte ett större problem att det är svårt att rekrytera förskollärare? Är det inte ett större problem att för få människor söker sig till förskollärarutbildningen, att det är problem med att hitta förskollärare att anställa i förskolorna? Och, handen på hjärtat som också har undertecknat reservationen, är det inte ett större problem att vi på många håll har stora barngrupper i förskolan? Är det inte ett större problem att barn får tinnitus därför att de går i stora barngrupper i lokaler som inte är anpassade för förskolan? Varför denna fokus på vårdnadsbidraget? Varför säga att det är det största orosmolnet på förskolans kvalitetshimmel när det finns så många andra problem? Så blir det när den egna retoriken blir viktigare än verkligheten. Förskolan är mycket viktig. I de undersökningar som görs av svensk förskola får den mycket starkt stöd bland dem som använder den, men den kan bli ännu bättre. Det är en viktig utgångspunkt. Därför jobbar regeringen och vi i alliansen just nu med en hel del reformer som vi försöker genomföra, för vi tror att de är viktiga. Oppositionen verkar mest upptagen av retorik. Vi förändrar verkligheten. 199 () replik: Att kunna ta ställning till de ekonomiska konsekvenserna av ett så dåligt utrett förslag är omöjligt. Inte minst saknas en analys av hur vårdnadsbidraget kommer att påverka förskolans resurser. Det här skriver , och jag läste upp det tidigare. Tycker du, , att det här är synpunkter som är fullständigt irrelevanta som man inte bryr sig om över huvud taget? Är du beredd att säga att har totalt fel och att det behöver man inte bry sig om? Anledningen till att vi diskuterar vårdnadsbidraget är att det får konsekvenser för förskolan, men ni orkar inte ens utreda konsekvenserna. Och du står här och pratar om att det inte berör förskolan. Det tycker jag är verklighetsfrämmande. Förskolans status behöver uppgraderas, och det behövs mer personal och satsning på utbildning. Men varför var inte förskollärarna med i Lärarlyftet? Det var ingen bra signal att man skilde ut dem från Lärarlyftet. Varför avskaffa jämbördighet mellan förskollärarutbildning och övrig lärarutbildning? Varför stoppa forskningsmöjligheterna på förskollärarutbildningen? Det här är väl inga uppgraderingsåtgärder när det gäller förskolan. Intrycket blir att förskolan är mindre viktig än den övriga skolan. Varför ser vi den här uppdelningen i regeringens politik? Vi anser att den svenska förskolan är bra. Den är ett internationellt föredöme. Därför behöver man vara tydlig med att den ska vara jämbördig med skolan och dess insatser. Sedan skriver vi att kommunerna har skyldighet. Det är det vi är ute efter när det gäller omsorg på obekväm arbetstid. Men varför kan inte ni ställa upp och försöka göra någonting ordentligt på den här punkten för en gångs skull? Det som ni presenterar leder inte till resultat. Erfarenheten och praktiken måste leda till att man drar någon slutsats. Därför vill vi nu ta ut steglängden och se till att den här frågan blir löst, så att det blir en reell valfrihet för dem som jobbar på obekväm arbetstid. 200 () replik: Låt mig börja bakifrån. Kommunerna ska vara skyldiga att genomföra barnomsorg på obekväm arbetstid. Men var finns er kostnadsbedömning av detta? Har ni räknat på vad detta innebär? Inte vill ni väl att denna kammare ska fatta beslut om något som inte är kostnadsberäknat? Det är exakt samma resonemang och retorik som ni använder om vårt förslag om vårdnadsbidrag. Skillnaden är att kostnaderna för vårdnadsbidraget inte går att beräkna exakt, därför att det kan man inte göra i en värld där man inte i förväg vet exakt vad människor kommer att välja. Så länge människor har frihet att välja saker och ting, kan man inte exakt förutsäga vilka som kommer att använda det ena eller det andra systemet. Därför är det också omöjligt att göra en exakt beräkning av vårdnadsbidragets ekonomiska effekter. Likväl kan man säga att för varje barn som lämnar förskolan för att föräldrarna väljer vårdnadsbidraget jag tror att ganska få kommer att göra det minskar också behovet av förskolans resurser. Jag förstår egentligen inte den beräkning som ni själva säger att ni gör, därför att de allra flesta kommuner ger pengar utifrån hur många barn som går i förskolan. Minskar antalet barn i förskolan på grund av att någon väljer någon annan barnomsorgsform eller om det föds för få barn, minskar naturligtvis också de pengar som förskolan totalt sett får. Men det minskar inte det belopp som förskolan får per barn. Förskollärarutbildningen, , är den bra nu? Effekten av den reform av lärarutbildningen som har gjorts har blivit att väldigt få söker till förskollärarutbildningen, att det är väldigt svårt i många kommuner att rekrytera förskollärare, att förskollärare faktiskt är ett av de yrken där det är störst brist i . Är det bra nu? Vi försöker genomföra en ny förändring av lärarutbildningen, därför att vi ser just den bristen. Vad är ert alternativ? Är det att köra på i gamla fotspår? Att köra på i gamla traktorspår löser inte detta problem. 201 () replik: blandar och ger som det passar hans egna intressen. Vi föreslår att man ska se över den lagstiftning som finns nu i syfte att kommunerna ska vara skyldiga att ordna barnomsorg på obekväm arbetstid. Vi ger också ett andrum för att lösa de ekonomiska frågorna. Så ser sanningen ut om vårt förslag om barnomsorg på obekväm arbetstid. Däremot kan man inte vara förhindrad att ge en inriktning. Men ni lägger i ett slutgiltigt skarpt läge fram ett förslag om vårdnadsbidrag där de ekonomiska analyserna inte är gjorda. Den kritik som riktar i en mycket skarp skrivning negligerar ni och försöker prata bort. Detta att blanda och ge så att det passar ens egna syften brukar aldrig hålla i konfrontationen med verkligheten. Jag har mycket svårt att tänka mig att man skulle kunna föreslå något liknande som man nu gör när det gäller förskollärarutbildningen om det hade varit ett mansdominerat yrke. Det är en nedgradering av förskollärarutbildningen. Vi behöver kvalificerade förskollärare. Det som man ska gripa sig an i stället för att, som ni gör, nedgradera detta är arbetsmiljö, arbetstider och lön. Sådant avgör till skolans fördel, och det gör att många väljer skolutbildningen i stället för förskollärarutbildningen. Angrip de reella problemen! Semester är också en sådan fråga som spelar in. Det är intressant att se vad som händer ur ett jämställdhetsperspektiv. I en kvinnodominerad bransch kan man göra en nedgradering, men det hade man inte gjort om det hade varit män som hade dominerat det hela. Förskolläraryrket ska inte vara försett med återvändsgränder. Det ska vara ett utvecklande, stimulerande yrke med många möjligheter. Då måste man ta arbetsmiljö, arbetstider, semester och lön på allvar. Då rekryterar man fler personer, och då får man också fler att fullfölja utbildningen. 202 () replik: sade att man skulle angripa de reella problemen som finns i förskolan: arbetsmiljö, lön och dessutom fortbildning. Det är detta som har gjort att vi har förskollärarbrist. Hade haft möjlighet att svara i ett inlägg till hade jag frågat varför han och Socialdemokraterna inte försökte genomföra detta under förra mandatperioden. Den brist vi ser nu är en skuld som vi bär . De som lyssnade på debatten tidigare blir nog lite förvånade . drar ju tillbaka mycket av det han har sagt tidigare. var det inget löfte att man skulle få nattomsorg. Det var inget löfte att skollagen skulle förändras. Det var bara att man skulle se över, och därför behöver man inte göra några kostnadsberäkningar. Att lappa och laga efter hur argumenten faller håller inte. Vårdnadsbidraget genomförs ju dessutom av kommunerna. Jag förutsätter att de kommuner som väljer att genomföra det också gör kostnadsberäkningar. Jag förutsätter det. Däremot är det väldigt svårt att göra det så länge man inte vet exakt hur människor kommer att välja , och det är jag glad att man inte vet. När det gäller frågan om förskollärarnas utbildning vill jag svara: Nej, det är ingen nedgradering. Tvärtom ger vi dem en tydlig egen status och en tydlig egen profil på lärarutbildningen. Det är ingen kortare utbildning. De ska gå , precis om . Det är bara det att de får en tydlig egen identitet. Vi tror att detta är en riktig väg att gå. Vi har sett att det sätt man har skött det på tidigare inte har fungerat. För få personer har sökt till förskollärarutbildningen. För få människor söker sig till förskolläraryrket, och det är ett av de stora kvalitetshoten mot förskolan framöver. Detta försöker vi göra något åt. Ni vill köra vidare i gamla hjulspår. 203 () replik: I går presenterade TCO sitt pappaindex, som jag tror att de kallar det. Med den takt som man där kunde se att föräldraledighet togs ut skulle det vara kvar till jämställdhet. Vårdnadsbidraget gör ju inte att det kommer att gå snabbare heller. Det är just kvinnorna som vi kan se är de som i störst utsträckning stannar hemma med vårdnadsbidrag. Dessutom krävs det att man är två föräldrar i familjen varav den ena kan försörja mamman, kvinnan. Därför är det viktigt att prata om vårdnadsbidrag. Vi ser hellre att man använder de pengar som den här regeringen lägger på vårdnadsbidrag till att just göra det som talade om i sitt anförande, nämligen att minska grupperna, öka kvaliteten, anställa mer personal och göra utbildningen längre även för förskollärarna.