prot · GW0945 · 2008-12-09 00:00:00 — Unga har inte en chans att komma in på bostadsmarknaden. Jag återkommer till mina frågor. Vad krävs för att bostadsministern och regeringen ska inse allvaret och börja anstränga sig för att öka byggandet? Varför tar inte regeringen bostadsbristen och den galopperande arbetslösheten inom byggsektorn på allvar? Tror ministern verkligen att det räcker som åtgärd mot bygg- och bostadskrisen att, som i interpellationssvaret till mig, hänvisa till en utredning som bereds inom ? Att ha tak över huvudet, någonstans att bo är, herr talman, en välfärdsfråga. Samhället har ett ansvar för boendet, även om tycks ogilla den tanken. 51 Statsrådet (): frågade vad som krävs för att det ska byggas mer och för att man ska anstränga sig att öka byggandet. Jag tror att det krävs mer än de 400 miljoner som Socialdemokraterna har anslagit i sitt budgetalternativ till grundkonceptet för att öka bostadsbyggandet, nämligen subventioner till byggföretagen. Om nu 1,1 miljon ungdomar är på väg ut på bostadsmarknaden, hur långt räcker då de miljoner i subventioner som parti har tagit fram? Hur många kan vi beta av i bostadskön med de pengar som ni är beredda att anslå? Är det 500, 1 000, 2 000, 3 000, 10 000 eller 100 000? Svaret är att det är väldigt få. Vad det handlar om är i stället, som vi talade om i den förra interpellationsdebatten, de förhållanden som gör att människor känner framtidstro och efterfrågar bostäder och att räntenivåerna är sådana att det går att få ihop en kalkyl. Där tror jag trots allt att vi nu befinner oss i en väldigt djup kris. Men vi ser tecken på att det som har hindrat byggande, nämligen väldigt höga räntor, höga byggmaterialkostnader och överhettning i byggsektorn, är på väg nedåt. När vi får ordning på de här förhållandena, såtillvida att människor känner att de vågar satsa, att byggföretagen får krediter och att det finns någon som känner att det är dags att sätta i gång därför att människor snart står där och vill ha nya bostäder, är det detta som gäller, snarare än att vi här i kan visa upp subventioner till byggföretagen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2008/09:171 om stabilitetsprogram för banksektorn 52 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa ett brett deltagande från bankerna i stabilitetsprogrammet. Låt mig inleda med att understryka att regeringen anser det vara av fundamental betydelse för den ekonomiska utvecklingen att kreditgivningen fungerar på ett tillfredsställande sätt. Hushåll och företag måste skyndsamt få tillgång till krediter på rimliga villkor för att den ekonomiska aktiviteten ska hållas uppe och för att undvika att konjunkturnedgången förstärks. I den stabilitetsplan som regeringen presenterade , och som så skyndsamt behandlade, utgjordes en central del av ett statligt garantiprogram för kreditinstitutens medelfristiga upplåning. Garantiprogrammet utformades helt i enlighet med de riktlinjer som antogs av och vars villkor därefter preciserades av och . Syftet med en gemensam utformning inom EU har varit att undvika att åtgärder i ett land leder till problem för bankerna i ett annat. har dock få institut i liksom i andra EU-länder valt att delta i programmet. Regeringen har i överläggningar med de svenska bankerna diskuterat vad som hindrat en bredare anslutning. Skälen för detta har varit flera. Bland annat har nämnts oklarheter i prissättningen liksom när det gäller vissa verksamhetsvillkor knutna till deltagandet. Det finns också mer generella synpunkter på garantiprogrammets villkor, vilket tillsammans med flera andra länder framförde till kommissionen i samband med Ekofinmötet . Kommissionen har i uppdrag att se över villkoren. Vi har gott hopp om framgång i det arbetet som bedrivs så skyndsamt som möjligt. När det gäller företagens tillgång till krediter har det sedan stabilitetsplanen presenterades blivit allt tydligare att internationella långivare i stor utsträckning försvunnit från kapitalmarknaden och därigenom försvårat för svenska företag att den vägen finansiera sin verksamhet. En kompletterande väg för att minska kreditproblemen som det nu arbetas på inom EU är att på olika sätt öka kapitalet i bankerna och därigenom öka utlåningskapaciteten till bland annat företagssektorn. Regeringen studerar naturligtvis om sådana alternativ kan vara lämpliga för svenskt vidkommande. Även här är det viktigt att i tillämpliga delar följer de gemensamma riktlinjer och villkor som EU kommer överens om. Regeringen vidtar även andra åtgärder för att öka tillförseln av kapital till näringslivet. överlämnades en proposition till om att bevilja AB en låneram för finansiering av långfristiga krediter intill ett belopp om . Vidare föreslås att ikläda staten betalningsansvar för exportkreditgarantier genom . Jag kan avslutningsvis försäkra om att arbetet med att normalisera kreditflödet i ekonomin ges fortsatt högsta prioritet. Regeringen lägger stor vikt vid att konstruktivt bidrar till att EU kan enas om gemensamma program som syftar till en bättre fungerande kreditmarknad och som inte snedvrider konkurrensen mellan kreditinstitut i olika länder. Även om detta är ett överordnat syfte är det viktigt att det ställs rättmätiga krav på de institut som får del av statens stöd så att de medel som skattebetalarna ställer till kreditinstitutens förfogande i största möjliga utsträckning kan värnas. 53 (): Jag får tacka statsrådet för svaret på interpellationen. ekonomi går in i ett mycket svårt läge. kom Arbetsförmedlingen med prognoser som tyder på att arbetslösheten kommer att öka med upp till 150 000 personer de kommande två åren. Redan nu ökar arbetslösheten hur man än mäter det, som Arbetsförmedlingen säger. Jag har riktat mycket skarp kritik mot att regeringen är så väldigt passiv när det gäller bekämpningen av arbetslösheten. De initiativ som har kommit från regeringen kommer inte märkbart att påverka denna arbetslöshetsutveckling i någon positiv riktning. presenterades mindre stimulansåtgärder, som en enhällig kår av ekonomer, bedömare, näringsliv och fackliga organisationer dömde ut som helt otillräckliga. Förutom den jobbkris vi är inne i har och världen gått igenom en finansiell kris. fattade beslut om att utfärda garantiprogram omfattande . Det gjorde vi efter ett unikt gemensamt arbete, där vi också förde diskussioner med regeringen om hur vi snabbt kunde få igenom ett sådant beslut i . unikt snabbt fattade beslutet som gav regeringen bemyndigandet att se till att bankerna går med i bankgarantiprogrammet. I de diskussioner jag hade med regeringen inför den proposition som regeringen sedan lade fram tog vi från socialdemokratins sida upp vikten av att alla banker av betydelse deltar i bankgarantiprogrammet. Vi förde fram synpunkten att man bör överväga att göra det obligatoriskt från start. Vi fick försäkringar om att det inte behövdes, att det här var väl förankrat hos bankerna och att det skulle utformas på ett sådant sätt att alla banker kommer att gå med. tog på sig att fatta detta mycket omfattande beslut. har gått, och endast en av de betydelsefulla bankerna är med i programmet. märker vi hur argumentationen från regeringen nu skiftar, från att ha stoltserat med att vara de som inte bara har genomfört det bästa bankstabilitetsprogrammet i utan dessutom i själva verket hade konstruerat det europeiska programmet. Så lät det ju det var svenskt inflytande som gjorde att EU kom fram till denna modell. Om man lyssnar på nu låter det som om det är EU, bortom all kontroll från svensk sida, som har utformat ett bankgarantiprogram som ingen vill gå med i. Jag menar att det här är allvarligt, att har gått och regeringen har varit fullständigt passiv när det gäller att få in bankerna i systemet, annat än med verbala åthävor. Det har kostat onödigt höga räntor. Det har därmed kostat för hushåll som har fått plågas av onödigt höga bostadsräntor. Det har kostat ett antal tusen arbetstillfällen för att företagen har pressats av denna situation. Jag träffade en pensionär som beskrev det som att regeringen var väldigt styv i korken mot bankerna i början. Men han hade sett på tv efter det senaste mötet med bankdirektörerna att regeringen kom ut, som han sade, med svansen mellan benen från det mötet. är det inte bankdirektörerna utan EU man skäller på. Jag vill veta: Är regeringen beredd att sluta dessa ändlösa samtal, att sätta en deadline för när bankerna ska vara med i bankgarantiprogrammet, att därmed också säga att om bankerna inte går med är man beredd att tvinga in dem i bankgarantiprogrammet, så att man gör rätt och vi får ett bankgarantiprogram som fungerar? utan effekt är det för regeringen att agera. 54 (): Jag minns mycket väl när den här frågan kom upp. Jag var med sittande vice talmannen i , och då var det panik med att ta in det här systemet och tvunget att stabilisera hela banksystemet. Vi ställde upp på en förkortad motionstid för att skulle kunna fatta det här beslutet. Det var viktigt för att man skulle kunna stabilisera svenska banksystemet. Där tror jag att och vi har precis samma uppfattning. Men det som sedan blivit av detta är det som skapar oro. Man kommer inte fram och får paketet på plats, får in banksystemet och får det att ställa upp på detta. Det är precis som sade. Vi har haft kritik mot detta. Den frivillighet som varit förutsätter att alla går med om man ska vara med och betala. Andra väljer att stå utanför, vilket gör att hela bilden blir skev på banksidan. Jag noterade väldigt starkt vad som sades från finansministerns och finansmarknadsministerns sida när kritiken kom för sedan att det då inte hade hänt någonting. Man skulle in i samtal med bankerna. Tonläget var då ganska högt. skulle man ta tag i detta och se till att bankerna gick in i systemet. Den bild jag såg av bankmötet efteråt var att och finansministern kom ut som två tillrättavisade skolpojkar från mötet och sade nästan ingenting. Det var SE-bankens vd som kom ut och sade: har jag talat om för regeringen hur det hänger ihop och vad som är problemet. Min fråga måste vara: Visste inte och vad som var problemet med systemen förrän berättade detta för er på mötet? Visste ni inte hur paketet skulle fungera? Förstod ni inte problemet när det skulle appliceras mot bankerna och de skulle gå in, utan var det en överraskning? har ni gått tillbaka till och tyckt att det inte fungerar. Jag såg att finansministern inte var nöjd med det svar han hade fått där nere. Det är väl ungefär som sade efteråt. Man kan alltid spekulera varför man inte går in. Det finns olika ansatser. har också själv pekat på en del saker när det har kommit fram att det kanske till och med är billigare att låna utanför än att gå in i systemet. Då kan man fråga sig hur väl förberett det har varit och hur man har funderat att det skulle komma. Det är kanske som sade. Endera är det frivilligt. Då gör man som man tycker är bäst utifrån sin egen bank. Eller så är det obligatoriskt så att alla går med. Det är någonstans där som regeringen måste bestämma sig. Ska vi ha det här paketet? Ska alla vara med? Eller ska processen fortsätta i all evighet med den osäkerhet som råder i bankvärlden om vad som händer med detta? Vi kan inte säga att situationen i bankvärlden har stabiliserats eller blivit starkare och stadigare. Det är fortfarande en stor oro för detta. Vi ser det . Det är precis som pekar på i slutet av sitt svar. Det har egentligen inte någonting med bankfrågan att göra. Det handlar om det utvidgade stödet för exportkrediter. Detta är ett tecken på att banksystemet inte fungerar och att bankerna inte fyller sin roll för företagen. En god insats är här att starta i rätt ände. Det gäller att få det på plats så att det fungerar och blir likvärdigt för alla bankerna så att man har den starten. Där vill jag se mer agerande från regeringens sida. Det har varit lamt . Efter mötet har det inte hänt någonting i över huvud taget i den här frågan. Har ni tappat orken när det gäller den här frågan, ? 55 Statsrådet (): Den här krisen är väldigt mångfasetterad. Den består av en mängd olika problem som tillsammans har gjort att den finansiella funktionen, blodomloppet i hela samhällsekonomin, har drabbats av proppar och infarkter. Vi kan konstatera att vi har problemet med bankernas upplåning. Om inte och Riksgälden hade gått in med olika faciliteter, som sammanlagt är uppe i över 650 miljarder för att förse banksystemet och företagen med likviditet, hade vi haft en total kollaps. Det har gjorts ganska mycket av våra myndigheter. Jag tror att vi var helt överens om att vi skulle ställa oss bakom det europeiska initiativet och att det var bra att det var ett europeiskt initiativ. Men ganska snabbt stod det klart att det var behäftat med ett antal fel. Det visade sig bland annat att villkoren var otydliga. Fick man expandera? Här stod nu ett antal banker och lånade ut vad de kunde jämfört med den kapitalbas de hade. Det fanns en mängd företag som hade blivit av med internationella krediter. Vi talade om herrelösa krediter på hundratals miljarder. Det handlar om utländska banker som har försvunnit, lån som förfaller och där svenska banker inte kan låna ut. Då kommer frågan om kapital upp. pågår ett arbete inom Europeiska unionen. På Ekofinmötet var frågan uppe om möjligheten att ge kapitaltillskott för banker. Även om man har likviditet och möjlighet att låna ut pengar kan man inte göra det på grund av kapitalkravet. De svenska bankerna lånar ut, enligt vad de redovisar till och , mer än vad de någonsin har gjort. Men behovet att fylla upp efter de internationella långivare som försvinner är enormt stort. De finns de som tror att det handlar om kanske 300, 400, 500 eller 600 miljarder. Jag såg en artikel i en stor tidning som sade att det var 1 200 miljarder. Det är inte bara så enkelt som att piska in bankerna i garantisystemet och tro att man har löst problemet. Det är viktigt att vi försöker att sätta oss in i hur verkligheten ser ut. Till den delen vill jag säga att när man nu tittar på vad som har hänt är det inte enbart mörkt. Jag hade en genomgång med finansmarknadsavdelningen på departementet som gjorde en redovisning. Slutsatsen var att regeringens stabilitetsplan tillsammans med räntesänkning denna mycket kraftfulla åtgärd som har gjort har börjat medverka till att vi kan se ett resultat. Vad tänker jag på då? Jo, interbankräntorna är tillbaka på de nivåer som gällde innan gick i konkurs och allt detta gick rakt uppåt. Räntorna mot hushållen har faktiskt sänkts i takt med att reporäntan har sänkts. Vi ser också en antydan till en förbättring när det gäller företagens finansiering. Men det är väldigt mycket kvar. Den här krisen är långt ifrån över. Risken ska inte uteslutas att det kommer att bli ännu värre innan vi ser slutet. Regeringen kommer att arbeta tillsammans med EU-nivåns olika institutioner, ministerråden och . EU:s stats- och regeringschefer kommer att träffas nu . Då hoppas jag att det uppdrag som kommissionen fick av Ekofinministrarna är klart, nämligen att revidera garantiprogrammet. Det handlar om att se över villkoren. Det finns flera banker inte bara i utan i alla de andra länderna där det heller inte har fungerat. Vi ser länder där bankerna har gått med men där de har högre upplåningskostnad än vad de svenska bankerna har utanför systemet. Jag tror att vi måste titta lite noggrannare på verkligheten och försöka hitta gemensamma lösningar som leder till att företag och hushåll får de krediter som behövs. 56 (): Det är en oerhört väsentlig fråga som vi nu diskuterar. Regeringens agerande efter det att fattat beslut har inte ingett det förtroende som jag tycker att man kan begära efter det samarbete vi hade när vi tog fram propositionen. Hur kunde regeringen i våra diskussioner ge försäkringar om att alla banker skulle vara med när det visar sig att man själv inte haft insikt om hur systemet kommer att fungera? har inför finansutskottet också redovisat att det kan vara på det sättet att en bank som står utanför garantiprogrammet och sedan går in i garantiprogrammet får högre upplåningsräntor än när den var utanför. Det är klart att det sätter ett väldigt stort frågetecken inför hur hela garantiprogrammet är konstruerat. Det skulle innebära att om bankerna går in i ett garantiprogram ökar bolåneräntorna för kunderna. Jag är väldigt glad över att agerar kraftfullt. Det är särskilt viktigt eftersom regeringen varit så anmärkningsvärt passiv när det gäller både att hantera riksdagsbeslutet om bankgarantierna och att hantera den jobbkris som väller in över landet. räntesänkning är verkligen viktig. Jag menar att den till viss del får effekt. Men den får inte den fulla effekten, eftersom regeringen inte agerar kraftfullt när det gäller bankgarantiprogrammet. Det kan inte vara så att situationen nu är den att regeringen inte har något inflytande över hur bankgarantiprogrammet är konstruerat. Vi har fått ett helt motsatt budskap . Det är regeringen som har konstruerat detta i och påverkat övriga EU att göra på samma sätt. Det retoriska greppet att säga att över detta garantiprogram har regeringen inte haft något inflytande och att det är EU som står för felet ger inte det intryck av ansvarstagande som behövs från regeringens sida. Jag menar att regeringen måste bli mycket tydligare i den här diskussionen med bankledningarna. får PR-verksamheten sättas åt sidan. Sätt en deadline för när bankerna ska vara med i bankgarantiprogrammet! Visa vad vi är beredda att göra om de inte går med i bankgarantiprogrammet! Låt dig inte nu hunsas av att bankdirektörerna upplever det som att de har regeringen på gaffeln och på olika sätt kan tvinga fram olika förändringar! Kan det vara så att ni nu diskuterar att bonusprogrammen får kompenseras på annat sätt? Om en bankdirektör blir av med sin bonus, kan ni då släppa fram att man får in pengarna via aktiesparprogram eller annat? Öppna inte för detta nu! Visa ett fast och resolut handlande gentemot bankerna! har fattat ett historiskt beslut om garantier på . har gått, och regeringen förmår inte att få detta program på plats. Därutöver växer antagligen ett ännu större problem. Bankernas eget kapital minskar i värde i takt med att deras tillgångar minskar i värde. Aktieprisfall och mycket annat gör att vi kan få en kontraktion i kreditgivningen om vi inte öppnar för kapitalinjektioner i banksystemet och därmed stärker kapitalbasen för att kunna öka krediterna. Bankerna i möter en ökad efterfrågan på krediter, eftersom svenska företag inte längre får internationella krediter. Det är viktigt att förstår att detta innebär ett ökat behov av kreditgivning. Man måste vara beredd att agera så att svenska banker har möjlighet att expandera kreditgivningen. Annars får vi en risk för kreditkontraktion som ytterligare förvärrar den ekonomiska utvecklingen. 57 (): Efter svar i det första replikskiftet kan man säga att regeringens och taktik är ganska klar. Det är att skylla på EU. Det är kommissionen som har kommit till korta här. Det är ett för dåligt förslag. Det fungerar inte i . Ni försöker arbeta där nere. Ni ska få ett annat förslag. hänvisar till en rad olika möten som ska komma i den här frågan. Med tanke på snabbheten och det som krävdes inledningsvis är det väl inget som hindrar att regeringen talar om vad som borde göras. Hur skulle det här se ut? Ta ledningen i EU! Tala om hur det här ska vara för att paketet ska fungera! Sitt inte och vänta att EU ska leverera det som ska komma! Eller är det bara en taktik att skylla ifrån sig? Skyll inte på oss som regering att det är problem i . Detta är EU:s fel. Vi rår inte för något. Vi gör så gott vi kan, och det vi har gjort är bra. Det är ungefär så säger. Det håller inte. Jag nämnde tidigare det pekade på: Ska man ha det får man väl göra det obligatoriskt. Är det frivilligt bedömer vi vad som är bäst för oss. Det tänkte jag direkt när frivilligheten kom i det här läget. Det är ungefär som när man gjorde militärtjänsten, kom in till militärläkaren och skulle ta sprutan. Den var frivillig, men alla tar den. Det var så läkaren sade, för annars fungerar inte systemet. Samma är det här. Om det är frivillighet ska alla ta det här paketet. Annars fungerar det inte. Vad tänker göra nu? Om det blir några justeringar i EU, ska man böna och be bankerna igen och hålla på ? De vill inte gå in för sina bonusprogram. Kommer man då att sätta hårt mot hårt från regeringens sida? Är man beredd att säga att nu är det obligatoriskt? är det färdiglekt med den här frågan. måste vi ha det här på plats så att vi får systemet i gång. Är beredd att göra det när han kommer tillbaka till bankerna nästa gång? Eller ska han bli hunsad en gång till? 58 Statsrådet (): Låt mig börja med ett missförstånd som jag tror att är offer för. Det egna kapitalet är inte marknadsvärderat. Fallande aktiepriser försvårar för ett institut att få in nytt kapital, men kapitalbasen är inte beroende av aktiepriserna. Där har faktiskt fel. Det här är naturligtvis fullt möjligt att göra obligatoriskt. Det är fullt möjligt. Vi har tittat på det också. Men vad hjälper det om det höjer bankernas upplåningskostnader? och måste begripa att vi verkligen inte har suttit och tittat på i Europeiska unionen. har varit drivande tillsammans med ett antal länder, , , med flera, för att åstadkomma de här förändringarna. Vi hoppas att EU-länderna nu ska kunna ena sig om att lätta på kraven i garantiprogrammen. Det är faktiskt där som en av skorna klämmer. Det hjälper inte att tvinga in någon i ett program som höjer bolånekostnaderna för de svenska hushållen. Den risken är ganska överhängande som det ser ut . Det tror jag inte någon av oss, ärligt talat, skulle förorda. talar om taktik att skylla på EU. Vi har, som sagt, varit väldigt aktiva. har varit pådrivande. Det framgår av de kommentarer som kommissionären fällde i går på sin presskonferens. Hon pekade just på att hade varit aktivt på det här området. Vad det handlar om nu är att arbeta målmedvetet inom Europeiska unionen och se till att de här programmen blir sådana att det underlättar för oss att få ned bolånekostnaden och företagens kostnader för krediter. Men framför allt handlar det om att undersöka förutsättningarna för att kunna öka kreditgivningen. är ett land med väldigt stora industrier. Vi har globala industriföretag, men vi har ganska små banker, till skillnad från som har väldigt stora banker och väldigt liten industri. Det är en av orsakerna till att så många svenska företag har lånat från banker utomlands. När de nu faller ifrån på olika sätt finns det stora krediter som de svenska bankerna med dagens kapital inte kan ta sig an. Det är en fråga som vi arbetar väldigt intensivt med. Vi hoppas att också den europeiska nivån ska fortsätta att analysera förutsättningarna för att, om det visar sig nödvändigt, kunna ge sådana kapitaltillskott. 59 (): Vi kommer att få en utveckling där kapitaltillskott på ett eller annat sätt kommer att bli nödvändigt. Efterfrågan på krediter ökar mycket kraftigt, för att svenska storföretag inte minst kan finansiera sig på samma sätt som internationellt. Då finns det ett behov av att möta de kreditönskemålen med att svenska banker utökar sina krediter. Det förhindras av att det egna kapitalet inte räcker till för att man ska kunna expandera på det sätt som vi behöver. Vi riskerar att få en kreditminskning i relativa termer på grund av att fler kunder kommer hem till och vill finansiera sig. Små företag trängs ut. Vi kan få konkurser, blödande småföretag, på grund av att krediterna inte finns till handa. Kapitaltillskottsfrågan blir en stor och viktig fråga som regeringen nu inte får söla med på samma sätt som man har sölat med att genomföra bankgarantiprogrammet. Det blir allt underligare när man lyssnar på finansmarknadsministern. Det inger inte förtroende när finansmarknadsministerns främsta argument nu är att bankerna inte ska gå med i bankgarantiprogrammet, för då höjs deras upplåningsräntor och därmed höjs bolånekostnaderna.