prot · GV0988 · 2008-04-03 00:00:00 — Så mitt svar kvarstår att vi utreder det, och vi kommer i det förhandlingsläget att diskutera var vi står. När det gäller svaveloxiden och att den ökar har vi sagt, och det säger vi i vårt ställningstagande, att man måste ta det till IMO. Det är hos dem vi försöker förankra allt när det gäller sjöfartens negativa miljöpåverkan. Jag tror att det är en viktig utgångspunkt att försöka få med IMO i de här frågorna. Vi pratar i andra sammanhang, till exempel när det gäller tonnageskatt, om att det är viktigt att vi får regler som gäller för oss alla. Det här är en sådan sak som är viktig att den gäller för alla båtar. Jag tror att vårt arbete i IMO kommer att fortsätta. Där är det en viktig fråga. 19 () replik: Det är väl på något vis majoritetens rättighet att ständigt hänvisa till att saker utreds och är under beredning, och oppositionen är otålig. Det märks att det inte har så stor betydelse på vilken sida man sitter. De som drev på hårt och tyckte att den tidigare regeringen var sölig och inte vidtog åtgärder hänvisar nu till att beredning pågår. Jag hoppas att ni kommer fram till något, för det är ganska många saker som utreds här. Vänstern driver frågan om PSSA hårt. Vi vill ha tuffare åtgärder, att vi inom vi kanske ska förtydliga för protokollet att IMO är borde kunna driva krav exempelvis på hur man utformar ett fartyg och tekniska krav vad gäller kväverening, som är fullt möjlig upp till 90 procents rening. Jag har lusläst i svaret. Jag hittar inget som helst svar på den synpunkten. Vi säger inte att vi ensidigt ska införa det här pang på. Vi tycker att i IMO ska driva den frågan. Det finns inget svar på det över huvud taget i utskottstexten. I stället säger man i allmänna ordalag att utskottet delar regeringens uppfattning som den uttrycks i budgetpropositionen att sjösäkerheten måste stärkas. Att öka sjösäkerheten är särskilt angeläget när det gäller sjöfarten som utförs inom den PSSA-klassade . Om man nu menar allvar med den synpunkten och det ställningstagandet, om man dessutom konstaterar att det finns uppenbara problem med sjöfart, inte minst på , varför kan man inte säga: Ja, vi avser att försöka komma fram till ytterligare tuffare krav inom ? Man bara konstaterar på slutet att man tror att det man vill blir tillgodosett. Hur ska vi kunna lita på det när ni inte bemöter förslaget i sak utan bara negligerar den ståndpunkten? Jag kunde förstå det om vi krävde: Gör så här! Men det säger vi inte, utan vi säger: Driv frågan inom de organisationer som finns! 20 () replik: Du sade när det gäller utredningar att det är vår förmån som majoritet. Det är spännande just nu med allt som är på gång, för det är många utredningar på gång. Och det är mycket som ligger ute på remiss inom det område som vi diskuterar . Framöver får vi se var det hamnar. Än så länge har vi inte satt ned fötterna. Det pågår ett arbete, bland annat med sjöfartens finansiering som du tog upp. När det gäller PSSA och är vi medvetna om det. Det finns ingen här i kammaren som inte är medveten om det känsliga hav som är, att det är ett hav som är väl värt att bevara och att vi måste vara rädda om det. Vi har varit drivande som land att byta ut enkelskrov mot dubbelskrov. Det är oerhört viktigt. Jag tror att man ska bedriva en verksamhet inom IMO. Det är ju det vi säger här. Det är en utveckling som har varit med om att driva på när han kunde påverka regeringen kanske mer aktivt än . Jag tror att det är viktigt att fortsätta det arbetet. Vi har ett gott öra nere i IMO. Vi sitter där som medlemmar. De lyssnar på oss, och vi är en sjöfartsnation av rang. Så jag tror att det är bra att vi inte springer före utan att vi försöker få med oss dem. Om vi gör avsteg är det risk att vi inte får med oss de övriga. Vi har lyft upp frågan om alkolås som jag tror är en viktig fråga också. Vi får försöka att övertyga de medlemsstater som inte är med på båten om att det är viktigt. 21 () replik: Jag blir något konfunderad. Jag får fortfarande inte klart för mig riktigt vad som är problemet. Om det nu är som säger, att vi är överens om att vi inom IMO ska driva frågan och tuffa till kraven vad gäller PSSA-klassning, varför står det inte så i utskottssvaret i så fall? Varför lämnar man bara den frågan obesvarad? Man kunde åtminstone ha skrivit in att det arbetet pågår och att försöker inom IMO att driva på kraven ytterligare för en ytterligare säkerhet på , till exempel genom att man ska kunna införa nyare och tuffare krav på PSSA-klassning. Jag utgår från det som står i betänkandetexten. Jag hittar ingenting om att det pågår ett sådant arbete. Man får i stället som bemötande av kritiken: Vi kan inte gå före. Vi kan inte vidta åtgärder. Det finns ingenstans där vi kräver det i texterna. Vi säger just: Driv hårt arbete inom ! Kan jag tolka det som att det pågår fast det inte står i betänkandet? Eller hur ska jag tolka svar? 22 () replik: Du ska nog tolka det som att vi har varit duktiga och påverkat inom IMO. Vi fortsätter att vara en röst som man lyssnar på tack vare att vi har en kontinuitet i detta. Vi fortsätter att driva frågorna inom IMO: om PSSA, att byta ut enkelskroven, om alkolås och så vidare. Vi fortsätter det arbetet. Det är det som står i texten. Det är det arbete vi fortsätter att göra. 23 () replik: tog upp att utsläppen av olja från handelsflottan ska beivras hårdare. Det tycker jag är jättebra. , tänk vilken tur att handelsflottan har ett register och att det finns ett namn på dessa båtar så att vi kan få tag på dem! Du sade också att det är 65 nybeställda svenska båtar av svenska redare. Tänk om vi skulle få alla de här båtarna med svensk flagg i aktern! Det är inte på det viset. Det beror på att vi inte har infört tonnageskatten. Det säger redarna själva. Det säger redarföreningen. Brittisk sjöfart växer via tonnageskatten. De införde den . Man ökar från dödvikt till nästan . har antalet brittiskregistrerade handelsfartyg ökat från 379 till 629. tog också upp att det finns problem på teknikersidan och även på manskapssidan med att få utbildat folk till våra båtar. Man kan säga att tack vare detta har engelsmännen ett antal blivande befäl under utbildning som har ökat från 2000 till 2006. Här är effekterna av att införa tonnageskatten. Därför tycker jag verkligen att vi borde göra det. pratade om register. Men jag hoppas innerligt väl att inte står kvar vid det hon sade . På de flesta båtar finns det ett registreringsnummer. Det får man när man köper båten. Det är dolt på ett ställe så att det inte kan avlägsnas. Jag hoppas att du inte står kvar vid den uppfattningen, i alla fall. 24 () replik: Tonnageskatten är favoritfråga, och även min. Jag tycker att det är en bra fråga. Vi har ett tillkännagivande från till regeringen. Men är det så att tonnageskatten bereds. Det är det svar jag tänker ge , även om han flinar. Frågan bereds i och . Det är en fråga som man tittar på och funderar vidare på. Den ligger alltså under beredning. Mer kan jag inte säga om den frågan. tog upp det här med utbildad personal och exemplet . Han sade att tack vare att man har tonnageskatt har man mer utbildad personal. Jag får inte riktigt det att gå ihop. Vad sjöfarten ropar efter är utbildad personal trots att vi inte har tonnageskatten. Den sista frågan gäller båtar och register. Jag står kvar vid min åsikt. Jag tycker att det som sade är bra. Jag har kvar den åsikten, och där är vi i alliansen överens. 25 () replik: får ursäkta, men jag förstod inte riktigt hur du fick ihop det där med befälen. Vad jag säger och vad jag läser innantill om brittisk sjöfart är att man har fått en tilltro till brittisk sjöfart. Man har fått en tilltro till att det finns en brittisk flagga i aktern på båten. Det är det som gör att man också har fått fler befäl och tekniker att utbilda sig till de här befattningarna för att kunna segla med de brittiska fartygen. Det är det man har fått. Det är det som statistiken visar, och ingenting annat. Jag vet att vi har brist på tekniker här i . Jag tror att det finns en vilsenhet eftersom det inte händer någonting. Man sätter exempelvis inte ned foten. säger: Det här bereds , och jag säger inget mer. Ja, det bereds i och på grund av att finansministern inte vill ha det. Jag har hört borgerliga politiker tala klartext om detta. Det kanske inte ska göra i den här kammaren, men så är det. Man skyllde på utredningen ett tag. Det är klart att man kunde rätta till det som man tyckte var fel i den utredningen. Svårare var det väl inte. Det viktiga är att svensk sjöfart nu får tonnageskatten så att man också kan konkurrera på lika villkor. Människor som utbildar sig till sjömansyrket kan då få en tilltro och kan få anställning på fartyg med svensk flagga. Det är det man vill. Gå och intervjua människor som går på skolorna så får du se att det är på det viset. Jag ska inte kommentera båtregistret mer. 26 () replik: Det är bra att det finns en tilltro till brittisk sjöfart. Jag tror också att vi har en tilltro till svensk sjöfart. Vi ligger i topp när det gäller personalpolitik och bra miljö. Det var väl som tog upp exemplet och att bra personalpolitik också ger bra miljö. Jag tror att det är riktigt. Vi vet ju att svenska arbetsgivare är populära. Många vill jobba för svenska redare, och vi har svårt att rekrytera utbildad personal trots att vi har så duktiga redare och så god personalpolitik. Vi önskar att det snart kan ordnas. Vi är många som vill ha tonnageskatt och många som ser fram emot beredningsarbetet och det som pågår. Vi får avvakta ett tag till, , och se vad som händer. Men beredningsarbete pågår, och det sker mycket mellan finans och näring. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 5 § Förlängning av deltagande i Internationella valutafondens (IMF:s) Nya lånearrangemang (NAB) Föredrogs finansutskottets betänkande 2007/08:FiU17 Förlängning av deltagande i Internationella valutafondens (IMF:s) Nya lånearrangemang (NAB) (framst. 2007/08:RB3). 27 (): Jag kan tycka att i en så viktig debatt som den om IMF borde samtliga partier vara intresserade av att delta. IMF:s verksamhet berör människor runt om i hela världen och är en verksamhet som diskuteras av många olika organisationer och människor eftersom dess aktivitet så väsentligt påverkar livsvillkor i andra länder. I den här kammaren diskuterar vi sällan IMF eller . Vi vet inte riktigt hur den svenska stolen agerar i IMF. Där finns inga offentliga protokoll. Det står inte hur man har resonerat vi kan åtminstone inte se det. De underlag som man har till mötena är inte heller offentliga. Detta är ett demokratiskt problem. Det finns ingen möjlighet för andra att veta hur arbetar i IMF förutom genom de utfrågningar finansutskottet och utrikesutskottet har inför mötena med de ansvariga ministrarna. Men det ger kanske inte heller alltid den bästa bilden av vad som kommer att sägas, vilka problem som finns och hur andra länder agerar. Det brukar inte riktigt ingå i våra underlag. I vår grundlag står det att all makt ska utgå från folket. Det är en viktig princip som alla politiska partier brukar uttrycka i många samhällsdebatter. Borde inte vi då också när vi agerar i andra länder låta den principen vara gällande i de länderna? Det kan tyckas vara en självklarhet, men så är tyvärr inte fallet. sätter IMF upp långtgående detaljerade makroekonomiska villkor, så kallade konditionalitetsvillkor, för de länder som de lånar ut pengar till och/eller som beviljas bistånd. Det är allt från politiska krav som privatiseringar och avregleringar till andra långtgående krav. Det har till och med hänt att man har kört över parlamentariska beslut. Pengar som beviljas till bistånd för att nå FN:s millenniemål får inte ens användas för ändamålet enligt IMF:s krav. Innan jag går vidare ska jag göra det tydligt, eftersom det säkert kommer att sägas mot mig i debatten, att man kan visst kan ställa krav om man lånar ut pengar. Men frågan är vilka krav man ska ställa. Ska man ställa politiska krav eller låta de folkvalda i de länder det berör fatta politiska beslut? Låt mig ge några exempel. Det är exempel som vi i finans- och utrikesutskotten kanske borde ha med i våra underlag när vi möter ansvariga ministrar. Inför släpptes en rapport som ger IMF:s politik i söder om svidande kritik. I rapporten har man tittat på de villkor som IMF har satt upp för makroekonomisk stabilitet. I nästan alla fall kan man säga att IMF har utgått från att biståndet ska bli lägre än vad de rika länderna har utlovat. Därmed har de ekonomiska planerna blivit mer pessimistiska än nödvändigt. Om biståndet ändå ökade ställde IMF krav på att länderna bara fick använda av ökningen till sociala avgifter. Det här är ett exempel. Ett annat exempel är när IMF avbröt utbetalningarna till på grund av den statsbudget som parlamentet antagit. Man tvingade dessutom att frysa utgifterna till utbildning trots att de behövde höjas för att nå millenniemålen, det vill säga att alla barn ska ha rätt till skolgång . Ytterligare ett exempel är att i elva länder har IMF ställt krav på tak för löner inom offentlig sektor, vilket har lett till att välfärdssatsningar har uteblivit och att korruptionen i dessa länder kan antas öka. I andra länder, som till exempel och , , , , och , har man ställt krav på privatiseringar och avregleringar av vattentillgångar och avlopp. Man har också i en del av dessa länder ställt krav på en kraftig höjning av avgifter och privatisering av skötsel och distribution av vatten. Andra krav som vi har fått ta del av är att man rent av har krävt att riksdag och regering ska flyttas till en annan stad i ett land. Man har till och med ställt krav på vilka datasystem som ska användas. Därutöver har vi krav på att man ska ta bort tullar från industriproduktion, trots att vi själva och alla andra västländer faktiskt har skyddat vår egen industriproduktion innan vi har tagit bort våra tullar. Egentligen har vi inte ens tagit bort dem än om vi tänker på EU, men det är för att ge vår egen industriproduktion en möjlighet att konkurrera på lika villkor. Vi menar att det här är ett brott mot de demokratiska rättigheterna och att de här besluten borde få fattas av de nationella parlamenten, vilket också Parisdeklarationen faktiskt kräver. Det är en deklaration som vi har förstått att både IMF och säger sig stödja. vill se en annan ordning. Men det är det inte bara vi som vill utan också Forum Syd, och runt om i världen, liksom ekonomer. , tidigare chefsekonom på , har gett ut en bok med svidande kritik av de krav och har ställt och de konsekvenser detta har lett till, hur det har slagit sönder den inhemska ekonomin och hur det har försämrat hälsa och tillstånd i de här länderna. En annan utredning, som IMF själv har beställt, och som leddes av före detta finansminister, visar på att IMF:s krav i många fall har utgjort ett problem för fattigdomsbekämpning och tillväxt, utbildning och hälsovård. Ännu en rapport, från IMF:s egen utvärderingsenhet som har undersökt den makroekonomiska stabiliteten i , visar att man har bromsat användningen av biståndsmedel. Just länderna i söder om är också de länder som halkar efter i den ekonomiska utvecklingen och som har svårast att nå de av FN fastställda millenniemålen. En del av IMF:s ekonomiska problem handlar om att utlåningen minskar, vilket i sig är glädjande. Men den minskande utlåningen beror faktiskt också på just de krav IMF har ställt. Många länder har valt att betala tillbaka lånen snabbare än planerat för att bli fria från de här kraven. Det är länder i så skilda världsdelar som och . Här i är det . Förutom att de krav som ställs bryter mot demokratiska rättigheter kan vi också se att den ekonomiska politik som krävts av IMF och har misslyckats. Det finns till och med jämförande studier av länder som har följt rekommendationerna och länder som inte har gjort det. När man har tittat på den färdiga studien har man kunnat se att rekommendationerna har lett till ett sämre resultat. Men det är inte grunden i vår kritik. Man kan tycka att olika ekonomiska modeller är mer eller mindre bra, men den ekonomiska modell som faktiskt väljs borde få fastställas av de parlament som finns i de länderna. Hur har det sett ut bakåt i tiden? Har IMF alltid arbetat så här? Nej, man har gått långt ifrån den ursprungstanke som fanns för IMF. använde sig IMF av två ekonomiska krav i genomsnitt. hade det blivit 17 ekonomiska krav. Trots att såväl IMF som lovat att minska kraven kvarstår de och har snarare ökat i förhållande till andra krav. I de länder som Eurodad, det europeiska nätverket för skuldavskrivning och utveckling, undersökt är genomsnittet 67 krav för att få låna pengar. Rekordet som vi känner till är 197 ekonomiska krav. Kritiken mot dessa krav har varit omfattande, som jag sade tidigare. krävde Forum Syd, och i ett brev till finansministern bland annat att de krav som ställs inte kör över demokratiskt fattade beslut i mottagarländerna. Även och har krävt en utfasning av den makroekonomiska konditionaliteten, alltså de ekonomiska långtgående kraven. Det italienska utrikesutskottet tillstyrkte en motion som bland annat innebär att även ska stödja och position i . har också minskat sina inbetalningar. , som har gett ut en rapport som heter Dragkampen om biståndet, som jag kan rekommendera alla att läsa, skriver så här: ställer , , IMF alltså, och andra givare detaljerade villkor, så kallad konditionalitet, för hur den ekonomiska politiken i utvecklingsländerna ska utformas i samband med skuldavskrivningar, nya lån och bistånd. Dessa villkor åsidosätter det demokratiska beslutsfattandet i mottagarländerna och försvagar på så sätt parlamentens roll och målsättningen att fattigdomsstrategier ska tas fram i brett demokratiskt deltagande. anser att bör arbeta för att och , IMF:s, ekonomiska policyvillkor upphör i enlighet med Parisdeklarationens målsättning att stärka utvecklingsländers ägarskap och politik. Vidare anser att också i större utsträckning bör arbeta för att stärka parlamenten och det civila samhällets deltagande i utarbetandet av fattigdomsstrategierna för att stärka demokratiutvecklingen och ta till vara lokala erfarenheter och kunskaper om fattigdomsbekämpning. Jag tycker att det här är tungt vägande skäl för finansutskottets ledamöter att faktiskt börja fundera över vad det är som sker och varför man inte i namn ifrågasätter det som sker i IMF och . hoppas jag ytterligare en gång på en ändring av den ordning som vi har haft i , där vi inte diskuterat eller mötts inför utfrågningarna om IMF och i offentlighetens ljus, att vi inte kunnat bjuda in frivilligorganisationer som är aktiva i de olika länderna till ett samtal innan det är dags för möten för att höra vilka frågor som diskuteras, vilka problem som finns och vilka lösningar som kan ges. Jag vill också att de underlag vi får från och faktiskt ska innehålla en problembeskrivning och förslag som lyfts fram av olika länders företrädare i IMF och men också av de olika organisationer som är aktiva där. Det är väl ett minimum av demokrati som vi skulle kunna ställa krav på i den här . Jag vill därmed yrka bifall till vår reservation som går ut på att vi så länge dessa långtgående krav används av IMF successivt ska minska våra åtaganden där. Vi menar att de demokratiska institutionerna ska ha rätten att fatta de politiska besluten och bestämma vilka villkor som ska gälla i respektive land. 28 (): Jag vill börja med att yrka bifall till finansutskottet framställan i betänkande nr 17. Jag vill betona att det förslag som finansutskottet har lagt fram inte innebär en allmän fullmakt för IMF att bedriva kreditverksamhet i samma utsträckning och på samma sätt som man har gjort tidigare utan omfattar ett förslag som innebär en förlängning av deltagande i ett speciellt lånearrangemang, NAB. Förslaget innebär i verkligheten att man utökar Valutafondens möjligheter att ge krediter för att minska risken för kris i det internationella valuta- och betalningssystemet. Jag ska inleda med att hålla med om det sade när det gäller en stor del av den kritik som framfördes när det gäller både Valutafondens och arbetssätt. Jag vill också betona att jag har samma uppfattning när det gäller bristen på öppen diskussion om Valutafondens och arbetssätt och arbetsformer. Vi hade en informations- och diskussionsstund i utskottet i går tillsammans med bland annat finansministern. Jag tror att kan hålla med mig om att även hans uppfattning stämmer ganska väl överens med det synsätt som här ger uttryck för när det gäller arbetsformerna. Jag är övertygad om att det synsättet gäller också behovet av en mer öppen diskussion. Det här betänkandet har ingenting med IMF:s direkta arbetsformer att göra. Det avser möjligheter att medverka i ett projekt som ökar utrymmet för Valutafonden att ge krediter. Programmet är ett speciellt kreditarrangemang som IMF kan utnyttja om fonden behöver låna medel för att avvärja eller förebygga en kris i det internationella valuta- och betalningssystemet. måste, liksom övriga deltagare i projektet, ge besked till IMF om fortsatt deltagande eller ej . För del är det som deltar i projektet. För att ska kunna göra detta krävs enligt riksbankslagen ett medgivande av . NAB startades , och kreditavtalen mellan medlemsländerna och Valutafonden löper . medgav att deltog i det då nyskapade NAB, och beslöt även att medge att deltog i det nu aktuella avtalet. IMF står för riskerna och måste betala tillbaka medlen till NAB-deltagarna . Det svenska åtagandet uppgår till 850 miljoner speciella dragningsrätter, motsvarande . Utskottet tillstyrker att för del får delta i förlängningen av projektet. Utskottet behandlar, som har framgått inte minst av anförande, också en motion från med anledning av förslag. Jag menar att det är en större diskussion som här lyfter upp som inte är direkt kopplad till det särskilda projektet. Om konsekvensen av den bristande öppenheten, och kritiken i övrigt som riktar mot och Valutafonden, blir att man minskar kreditutrymmet i de fall Valutafonden behöver gå in för att stärka ekonomin och minska risken för kris i det internationella valuta- och betalningssystemet, skulle det vara en kontraproduktiv insats gentemot de länder som utnyttjar möjligheten att få krislån. har ett felaktigt perspektiv på frågan. Jag kan hålla med om att det framstår som om den kreditberedning som Valutafonden och ibland ägnar sig åt kan vara skev och snäv, men man kan ändå göra en ganska klar jämförelse med det som vanliga banker gör i sin normala kredithantering, till exempel när behöver låna pengar för att finansiera ett husköp eller ett företag behöver låna pengar för att göra en investering. Man kanske i än högre utsträckning ska jämföra med uppgift att ge nödkrediter till banker som hamnar i kris och därigenom riskerar att orsaka problem i det finansiella systemet. Här rör det sig om enskilda länder. Syftet med krediter är att finansiera specifika åtgärder, inte att subventionera konsumtion eller vissa verksamheter. En normal kredithantering i vilken bank som helst förutsätter alltid en bedömning av låntagarnas förmåga att återbetala lånet. I det här fallet när det gäller den här typen av krislån tar Valutafonden betydligt större risker och är självklart beredd att stå för betydligt större risker än en normal bank skulle göra. Det är också därför det är en offentlig finansiering och en offentlig insats för detta. Det innebär också att Valutafonden har rätt att ställa krav på åtgärder som syftar till att påverka låntagarnas beteende i vissa avseenden, just i syfte att stärka återbetalningsförmågan. Det jag känner till om de krav IMF ställer inom ramen för NAB är att de är normalt ganska rimliga. IMF kräver alltid ett fungerande betalningssystem i det land det är fråga om. Om det inte finns kräver IMF att landet medverkar i uppbyggnaden av ett fungerande betalningssystem.