prot · GW0933 · 2008-11-21 00:00:00 — Där tror jag att den och utrikesministern skulle kunna ha en ny chans att driva på en förändring i EU:s politik i fråga om hur vi jobbar för en fredslösning i området. vill jag berätta om mitt möte med israelen och palestiniern . Aarons yngste son hade dödats av . bror hade skjutits till döds av en israelisk soldat. Själv hade skottskadats av en israelisk bosättare. satt de där, framför mig, sida vid sida och berättade personligt om den stora sorg och saknad som drabbat deras familjer. Jag skulle kunna förstå om Aaron och hade varit bittra fiender, fyllda av hat och tankar på hämnd, men det fanns inte spår av det i deras personliga livsberättelser. I stället talade de om arbetet för försoning och fred mellan israeler och palestinier. De förmedlade ett budskap om hopp mitt i all pessimism om situationen i . Det bär jag med mig. Jag tror att det finns en lösning, och det är därför jag tycker att den här frågan är så viktig. Jag hoppas att utrikesministern vill ta med sig tanken om att driva igenom en förändring i EU, så att vi får ett slut på isoleringspolitiken. 29 HANS (): får ursäkta, men det intressantaste i den här debatten har varit hur hejarklack i denna kammare har lagt ut texten. Det kan också bero på att har hållit sig för god för att svara på mina frågor. Det väcks en del funderingar när man lyssnar på de här människorna. Jag förstår att de inte kan svara , och därför blir det mer retoriska frågor som jag nu ställer. Flera här har hävdat att vi ska bojkotta, isolera och inte under några omständigheter tala med Hamas. Men frågan den retoriska blir då: Vilka fler organisationer som har vunnit demokratiska val ska vi då isolera? Jag har aldrig hört någon borgerlig företrädare säga att man ska bryta alla kontakter ens med diktaturerna i , eller . Varför är det just i man inte ska respektera ett demokratiskt val? Varför är det just där som man ska bojkotta ledningen? Jag känner inga sympatier för Hamas. Jag har pratat med flera av deras företrädare. Vi ligger oerhört långt ifrån varandra ideologiskt. Men jag vet att demokrati måste respekteras, och jag vet att fred inte byggs genom isolering och stängda dörrar: Den byggs genom dialog, utbyte och försoningsprocess. Flera har här i debatten också hävdat att vi ska ställa hårdare krav på Hamas: att de ska erkänna och att de ska följa ingångna avtal och upphöra med våld. Det skulle vara jättebra om Hamas uppfyllde de kraven. Men när ska vi börja ställa samma krav på ? När ska vi i den här kammaren kräva att ska erkänna , att ska följa ingångna avtal och att ska upphöra med våldet? Varför är det bara de ockuperade vi ska ställa krav på? sade här tidigare att alla här i kammaren står upp för en tvåstatslösning. Då kan hon inte ha hört inlägg, där han tydligt sade att trupptillbakadragande från hade gått för snabbt och att ockupation av borde dra ut . Det är det kanske tydligaste försvaret av en militär ockupation och det tydligaste motståndet mot en tvåstatslösning som jag har mött under mina år i den här kammaren. För måste det kännas lite genant när allianskamrater uttrycker sig på det sättet i kammaren. 30 (): Jag vill först vända mig till utrikesminister och tacka för beskedet att han bejakar en granskning av de skolböcker som de palestinska myndigheterna står bakom. Om vi ska få se en framgångsrik fredsprocess är det jätteviktigt att hatpropagandan i skolböckerna tas bort och att det i stället får bli fredsfostran. Det tror jag är oerhört viktigt. För framtiden i måste hatet som finns i skolböckerna försvinna. Det går inte att ha skolböcker där inte ens finns med på kartan. Jag vill också säga något om situationen i och den fruktan som så många föräldrar har. Jag är själv pappa till tre barn som är , som är åtta och som är sex som ska ta sig till skolan. Vi måste tänka oss in i den fruktan som så många israeliska föräldrar har haft med tanke på alla självmordsattacker: Kommer mina barn hem från skolan igen? Det var ju därför muren kom till. Den är förresten till största delen inte någon mur. av den är ett staket. Muren kom till för att skydda och ge mer trygghet för barn och ungdomar och hela befolkningen. Det har också visat sig att den har hjälpt. Den har tagit bort nästan alla självmordsbombningarna. När vi diskuterar detta måste vi se att den kom till för att skydda mot terrorhandlingar. Låt oss inte glömma det i den här debatten. 31 Utrikesminister (): Låt mig kort anknyta till det . Det är klart att har en rätt att skydda sig mot terrorhandlingar. Det var också därför muren tillkom. Men den avgörande invändningen är att den är byggd på ockuperad mark. Den rätten har man inte. Att terrorhandlingarna har minskat har också en förklaring i det faktum att Hamas faktiskt förklarade en långsiktig vapenvila. Det har en betydande del i förklaringen till att terrorhandlingarna gick ned. Sedan har jag några korta synpunkter. vill att jag ytterligare ska förklara vad jag tycker om bosättningspolitiken. Jag tycker att jag inte kan bli så mycket tydligare på den punkten än jag faktiskt har varit i interpellationssvaret. Sedan hoppas vi på en fredsuppgörelse som innebär att vi kan börja avveckla de bosättningar som hamnar i områden som kommer att vara palestinska. Vi utgår från att fredsuppgörelsen kommer att innebära vissa justeringar i förhållande till gränser. Det måste parterna komma överens om, och det kommer självfallet att påverka det evakuerings- eller omflyttningsbehov som kommer att uppstå. talar på goda grunder om de förändringar som sker ute i verkligheten medan förhandlingarna pågår. Låt mig säga att de är av den arten att detta förmodligen är den sista möjligheten till en tvåstatslösning. Skulle detta misslyckas eller så jag vill inte ange någon mer specifik tidsram finns det en avgörande risk för att vi hamnar i så stora förändringar att det de facto inte kommer att vara möjligt att upprätta en tvåstatslösning. Då går vi in i av mer grundläggande osäkerhet både här och i det vidare området i . Att det inte ligger i vare sig eller den palestinska befolkningens intresse borde vara uppenbart. , det är alldeles korrekt att jag inte har hunnit gå in på allt. I grunden tycker jag att det är bra att det investeras på . Jag vill ha jobb åt palestinier. Det är inte det som är fel. Det vi har diskuterat är ju investeringar i bosättningar, och det är en annan sak. Men investeringar i de palestinska områdena skulle jag gärna se mer av. Jag vill öka det svenska näringslivets engagemang för att det kommer till stånd. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2008/09:107 om könsblind regeringsform 32 (m): Amineh Kakabaveh har frågat mig hur jag avser att hantera uttalanden när det gäller jämställdhetsperspektivet i regeringsformen. Hon har också frågat mig vilka åtgärder jag har för avsikt att vidta för att implementera jämställdhetsperspektivet i samtliga grundlagar och för att regeringsformen tydligt ska ta avstånd från mäns våld mot kvinnor. Inledningsvis vill jag framhålla att det i regeringsformen stadgas bland annat att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde, att det allmänna ska verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället samt att det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av bland annat kön. Vidare finns det i regeringsformen ett uttryckligt förbud mot könsdiskriminerande lagstiftning. Lag eller annan föreskrift får inte innebära att någon medborgare missgynnas på grund av sitt kön om inte föreskriften utgör ett led i strävanden att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor. Den statliga utredning som Amineh Kakabaveh hänvisar till i sin interpellation, och som även refererar till i sina slutsatser, är i själva verket en rapport som filosofie doktor tagit fram på (Ju 2004:11) uppdrag. I rapporten görs en övergripande analys av regeringsformen från ett könsperspektiv. De bedömningar och förslag som presenteras i rapporten är författarens egna. Rapporten har överlämnats till som, inom ramen för sitt uppdrag att göra en samlad översyn av regeringsformen, har att ta ställning till vad som förs fram i rapporten. Utredningen ska presentera resultatet av sitt arbete . Jag vill dock redan nu framhålla att det inte är aktuellt att, som efterlyst, i regeringsformen göra hänvisningar till den så kallade Cedawkonventionen. planeras heller ingen analys ur ett könsperspektiv av tryckfrihetsförordningen, yttrandefrihetsgrundlagen och successionsordningen. Avslutningsvis vill jag erinra om att arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor, prostitution och människohandel för sexuella ändamål är ett prioriterat område för regeringen. Två handlingsplaner har antagits, och regeringen har avsatt sammanlagt i detta syfte. Handlingsplanerna omfattar en mängd åtgärder inom olika politikområden. Bland annat vidtas en rad åtgärder för att förbättra skyddet för och stödet till våldsutsatta och för att stärka det förebyggande arbetet. Detta är ett mycket viktigt arbete, och regeringen kommer att återkomma till med en redovisning av hur arbetet har bedrivits. 33 AMINEH KAKABAVEH (v): Tack så jättemycket, ministern, för svaret på min interpellation angående slutsatser och oron över att en statlig utredning, , påpekar att regeringsformen är könsblind. Det förvånar mig i och för sig inte att särskilt den borgerliga regeringen totalt ignorerar ett FN-organ och en som synliggör de ojämlika förhållandena gällande kön i våra författningar, för regeringens mål och arbete är inte och har aldrig varit utifrån ett feministiskt perspektiv utan snarare antifeministiskt, anser jag. Man upprepar de allmänna beskrivningarna som stadgas i regeringsformen om bland annat respekt för alla människors lika värde för att kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället samt motverka diskriminering av människor på grund av bland annat kön. Regeringen nöjer sig tydligen med de 800 miljoner som ska satsas på att motverka mäns våld mot kvinnor. I detta fall handlar det faktiskt mest om att skydda kvinnorna i stället för att ta itu med grundproblematiken. Det är alldeles utmärkt att satsa på det här området. Men detta är inte svaret på mina frågor, för de handlar faktiskt om grunden för vårt statsskick. Vad jag menar är att vilken författning har speglar de faktiska villkoren för bland annat relationen mellan män och kvinnor. Grundlagarna bestämmer i själva verket i stor utsträckning hur förändringarna vad gäller politiska krav och maktförhållanden kan komma till uttryck på ett lagligt sätt. Det är inte så att det framstår som en strikt könsneutral lag. Det är inte svårt att inse att den patriarkala maktutövningen utgår från föreställningen om att alla människor behandlas lika. Individen länkas till det allmänna, det neutrala och det objektiva. Individen tenderar ofta att upprätthålla det manliga perspektivet. Det kallar jag ett uppenbart osynliggörande av könet kvinna. 34 (m): Först vill jag gärna reda ut en del begrepp i detta sammanhang. Vi har en grundlagsutredning som kommer att presentera sitt betänkande . I direktiven till finns bland annat synpunkten med från att en analys bör göras av den framtida maktfördelningen ur ett könsperspektiv. Därför fick också , som jag nämnde i mitt interpellationssvar, i uppdrag av att genomföra en analys av regeringsformen utifrån detta perspektiv. Den har redovisats och är ett underlag som utredningen har. I rapporten analyserar man regeringsformen med hjälp av begreppen formell respektive reell jämställdhet. Det är kanske något mer relevant, enligt min mening, än att använda begrepp som könsblind och könskänslig som använder sig av. Regeringsformen bygger enligt rapporten från på principen om formell jämställdhet. Några krav på aktiviteter från staten för att uppnå reell jämställdhet finns inte i grundlagen, enligt rapporten, och det är väl helt korrekt. Man kan naturligtvis anse att det bör göras mer, och vi får väl återkomma till vad föreslår. Men med de formuleringar som vi har i grundlagen, som ändå är tydliga och tar upp jämställdhet, varje människas rättigheter och allt som där står, känns det lite fel att använda de begränsade resurser vi har för rättsligt arbete till att ändra eller fundera över detaljer i grundlagen, när det finns så oändligt mycket annat att göra i den reella världen för att åstadkomma ett resultat när det gäller jämställdhet. Jag vill inte säga att det ena är viktigare än det andra, men man måste ändå se någorlunda praktiskt på frågan. Det är inte så att svensk grundlag på något sätt har motverkat det faktum att vi i har mycket höga ambitioner på jämställdhetsområdet och dessutom har nått förhållandevis långt. Jag påstår inte vi har diskuterat det här tidigare att problemet är löst, långt därifrån. Men jag vågar nog ändå påstå att vår grundlag inte har ställt upp några hinder för eller försvårat det jämställdhetspolitiska arbetet. Därmed avser jag inte heller att vidta några åtgärder utan avvaktar naturligtvis betänkande, som kommer och som vi sedan får anledning att diskutera i många olika avseenden. 35 AMINEH KAKABAVEH (v): Jag förstår att det pågår en utredning som kommer när som helst. Vi kommer att analysera utredningens betänkande. Men det är viktigt också att se de slutsatser som forskaren i utredningen har kommit fram till och framför allt det som påpekar, för det är ändå ett FN-organ som har analyserat detta utifrån ett könsmaktsperspektiv. Det är självklart att det finns många områden som man kan prata om också när det gäller andra grupper klasser, etnicitet och allt möjligt i våra grundlagar, men här handlar det faktiskt om kvinnor som utgör av befolkningen. Det är viktigt att det speglas i våra grundlagar som är en hörnsten i vår samhällsstruktur och vårt samhällsskydd. Jag vill helt enkelt säga att regeringen uppenbarligen har varken vilja eller förmåga att skapa verktyg och strategier för att bekämpa den rådande könsmaktsordningen i dagens samhälle. Man är varken intresserad eller bryr sig. Den borgerliga regeringen nöjer sig tydligen med endast de formella villkoren enligt våra grundlagar, att både män och kvinnor har samma demokratiska fri- och rättigheter. Författningen kan inte ses isolerad från samhället, ett samhälle där jämlikhet i realiteten inte råder mellan män och kvinnor och inte heller mellan klasser. väckte en motion i vilken det föreslogs en utredning som kritiskt granskar och analyserar vår författning ur ett könsmaktsperspektiv. Förslag om konstitutionell könsmaktsanalys inom ramen för den kommande författningsöversynen framfördes av . I partiöverläggningarna med dåvarande regering hade varken regeringens representanter eller företrädare för övriga partier i några invändningar mot förslag. Jag vill ställa några frågor i kammaren. Utmanas könsmaktsordningen, eller erkänner grundlagarna att det råder en maktojämlikhet mellan män och kvinnor? det som en skyldighet för allmänheten att utmana dessa ojämlika förhållanden? Vad säger egentligen grundlagen om könsdiskriminering och positiv särbehandling i syfte att motverka kvinnors underordning? Ger författningarna ett effektivt och heltäckande skydd mot diskriminering på grund av kön? 36 (m): Det finns väl ändå anledning att påminna interpellanten om att det var den motion som väckte som gjorde att skrev att man skulle göra en analys av den framtida maktfördelningen bland annat utifrån ett könsperspektiv. Det blev den utredning som har gjort och som har överlämnats till . kommer med sina förslag först . Det är inte så att alla har suttit med armarna i kors och inte gjort någonting. Det jag sade tidigare var att jag tycker att i någon mening förvanskar en del av det som utredaren pekar på, kanske på grund av olika tolkningar eller var det nu kan vara. Man uttrycker sig på ett sätt som jag tycker inte riktigt stämmer överens ens med rapporten, utan att jag för den skull heller vill säga att den alltid är någonting som jag kan bejaka. Det är ändå viktigt att säga att FN-kommittéer i all ära, men de har faktiskt inte alltid rätt. Jag tror att den svenska grundlagsutredningen, med alla de ambitioner och direktiv som de har, är nog så kompetent att avgöra hur vår grundlag allra bäst tar vara på de värderingar och de ambitioner som vi har i det svenska samhället. Det är konstigt när interpellanten använder grundlagens formulering om alla människors lika värde till grund för det patriarkala maktutövandet. Och uttrycket det patriarkala maktutövandet är ett citat av vad interpellanten sade. Man undrar: Vad är alternativet? Skulle det vara alla människors olika värde, eller hur ska man uttrycka sig? Man kan inte säga annat än att om vi som utgångspunkt har alla människors lika värde är väl män och kvinnor ändå att betrakta som lika värdefulla i ett sådant samhälle. Att det skulle vara uttryck för något slags patriarkal samhällsuppfattning kan jag inte hålla med om. Alla människors lika värde har, åtminstone enligt mitt sätt att tänka, alltid stått för kvinnors rätt att utvecklas med samma rättigheter och skyldigheter som män. Vi har inte nått dit , men jag tycker ändå att är skyldigt att tala om vad alternativet egentligen är. Hur kan man över huvud taget tänka sig att göra en uppdelning i män och kvinnor i grundlagen, i yttrandefrihetsgrundlagen eller någon annan? Det blir väldigt konstigt. Vi måste ha ett individperspektiv i den delen. Jag är väldigt frågande till interpellationen som sådan och konstaterar att kritiken att ingen skulle ha gjort något inte är riktigt berättigad därför att här har , genom och en särskild utredning som ligger i , ändå hanterat den synpunkt som hade på ett sätt som i många andra sammanhang skulle anses vara rätt bra. 37 AMINEH KAKABAVEH (v): För oss i handlar det inte om att uppdela människor i vi och de, snarare tvärtom. Vi tycker att det finns ett vi och de, och därför ska vi kämpa mot detta maktförhållande. Det ska vara jämlikt, precis som det står i lagen. Däremot ser vi med feministiska glasögon att våra författningar och grundlagar är könsblinda. Det har också andra insett, och utredaren. Det är inte heller så svårt att analysera detta. Det är det vi vill. Vi vet att i många stycken är framåt. Men vi jämför inte med något annat land, utan vi jämför med det vi hävdar, de universella uppfattningarna och principerna om alla människors lika värde. Jag vet att det finns olika både klasser och etniska grupper som själva inte skulle tänka sig att de berörs av den här lagstiftningen. Den är väldigt tjusig och fin och väldigt allmän, men det vi saknar är en könsmaktsanalys där man inte ska utgå från vad som är man och kvinna. Forskare hävdar att det normala är att det är man, han. Det står han i grundlagen, det är aldrig hon. Det är ett exempel på denna könsblindhet, och det är det vi vill synliggöra. Jag har ställt några frågor här, och jag hoppas att de blir besvarade. Ett feministiskt land eller ett land som som utåt är mer feministiskt, mer jämställt och jämlikt vill man vara stolt över även inom mitt eget land. Alla ska beröras, framför allt kvinnor. 38 (m): Det finns alltid formuleringar i lagtexter som ibland uppfattas som föråldrade. Men man går för långt om man drar långa växlar på det. I samband med att vi förnyar, förändrar eller går igenom olika lagtexter brukar språket i någon mening moderniseras. I stället för begreppet han blir det han/hon eller motsvarande. Det är den typ av förändringar som bör göras, men jag tror inte att man ska tolka det för djupt, för då blir det fel. Om en kritiserar svensk grundlag, där alla människors lika värde, jämställdhet och förbud mot diskriminering utifrån bland annat kön och så vidare är så tydligt angivna, undrar man faktiskt vilka prioriteringar som görs när vi vet hur det ser ut i världen. Enligt min uppfattning finns det i grunden inte den här typen av bekymmer med den svenska grundlagen. Det finns aspekter som den rapport som har begärt pekar på och som man har anledning att fundera över. Det har de säkert gjort eftersom de har bett om utredning, och de kommer att lämna ett betänkande . Jag ifrågasätter den allvarliga kritik mot den svenska grundlagen som riktar utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Jag tycker att man skjuter över målet. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2008/09:84 om forskningspengar till 39 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att fördelningen av forskningsmedel rättas till så att behandlas på samma sätt som andra högskolor vad gäller tilldelning av resurser. Av budgetpropositionen och forskningspropositionen (prop. 2008/09:50) framgår att regeringen föreslagit att ska tilldelas en forskningsresurs om 31,4 miljoner . Av den fördelningsmodell som presenteras i forskningspropositionen följer att beräknas få en total resursökning på , eller , . Det är bland de högsta procentuella ökningarna bland alla lärosäten som ingår i fördelningsmodellen. har enligt min uppfattning en ovanligt god situation genom att den som enda lärosäte i landet kan erbjuda sina forskare att utan konkurrens från forskare från andra lärosäten söka medel från . erhöll högskolan genom detta från . Ingen annan högskola och inget annat universitet har på detta sätt fått en stiftelse som tillkommit med offentliga medel knuten till sig. Mot denna bakgrund menar jag att regeringens förslag om resurser till är rimligt. Jag avser inte att föreslå någon förändring i det. 40 (): Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen även om jag är besviken på dess innehåll. Bakgrunden till min interpellation är att regeringen i den forskningspolitiska propositionen medvetet valt att negativt särbehandla en enda högskola i landet när det gäller tilldelning av basresurser för forskning. Man gör det utan att redovisa hållbara argument. Jag finner det både märkligt och ganska uppseendeväckande. är som vi vet ett ungt och dynamiskt lärosäte med en ganska unik profil. På finns kvalificerad forskning inom ett antal profilområden, en omfattande grundutbildning, en unikt stor bredd i rekryteringen av studenter och ett mångvetenskapligt arbetssätt utmärkande för högskolan. Samverkan över ämnesgränser betonas för att nå nyanserad kunskap om komplexa samhälleliga fenomen, som det uttrycks. Den hade då ungefär tusen studenter. har det skett en fantastisk volymtillväxt och kvalitetsutveckling. har skolan över 12 000 inskrivna studenter och omkring 780 anställda, varav ca 45 är professorer. Högskolan bildades med den uttalade ambitionen att skapa ett nytt universitet i södra . Den nya högskolan skulle möta ett växande utbildningsbehov i huvudstadsregionen och bidra till en mer hållbar regional utveckling. Jag blir därför mycket förvånad när regeringen väljer att negativt särbehandla när det gäller forskningsresurstilldelningen. Regeringen skriver på flera ställen i propositionen att samtliga lärosäten ska tilldelas en basresurs för forskning om per helårsstudent. Jag delar bedömningen att det är positivt. Vi behöver ett sådant system. Av obegripliga skäl är den enda högskola i landet som inte tillförs ökade resurser med utgångspunkt i antalet studenter. Högskoleminister förklarar detta lägre anslag till med att högskolan har tillgång till resurser från . Dessa forskningsmedel får dock högskolan inte disponera till andra ändamål än forskning och utbildning med anknytning till just och . Detta borde regeringen ha kunskap om. Ännu mer uppenbar blir den negativa särbehandlingen av när man kan konstatera att flera andra universitet och högskolor som nämns i propositionen också har stiftelser eller fonder knutna till sig utan att regeringen för den skull reducerar deras forskningsresurser i detta avseende. Den enda högskola man gör så med är alltså . Det betyder att går miste om . Det är forskningsmedel som kunde ha behövts för att stärka forskningen vid och kvalitetssäkra undervisningen genom forskningsanknytning i undervisningen. Jag vill ställa ett par konkreta frågor till statsrådet.