prot · GV0970 · 2008-02-22 00:00:00 — Jag kan bara konstatera att jag självfallet tycker att försiktighetsprincipen är en grundläggande princip som ska gälla. Det är också den tanken som ligger till grund för det arbete som görs. 32 (): Jag noterar att ministern i sitt svar på min interpellation uppehåller sig vid åtgärder som vidtogs efter 1980-talets våg av ökade allergier och annan överkänslighet. Jag syftar på den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem. Jag besökte den svenska byggmaterialindustrin och frågade då särskilt ut dem just om OVK. Jag fick samma svar där som jag har fått från forskare, från fastighetsförvaltare och även från drabbade: Det fungerar inte bra. Det räcker inte att mäta ventilationen och kontrollera att den fungerar såsom den var projekterad att fungera. Man måste också ta hänsyn till förändrad verksamhet i lokalerna, och inte minst måste man ta reda på vad den luft man ventilerar innehåller. Det finns exempel på filter i ventilationssystem som man vid mätning har konstaterat har varit så giftiga att de måste hanteras som giftigt avfall. I den luften har till exempel skolbarn tillbringat sina dagar. Det är inte bara bostäder som drabbas. Vem minns inte skandalen med ? Jag har fått in en mängd personliga berättelser från drabbade som beskriver hur deras barn har fått hela sin barndom förstörd. Det finns till och med barn som har fått vistas i kuvöser och respiratorer för att de har blivit så dåliga av sina sjuka hus. Andra har berättat om barn som har blivit allvarligt mobbade i skolan på grund av att de har luktat mögel. En del har berättat hur de på väg hemifrån till skolan på olika sätt har bytt kläder för att inte få med sig problemet in i skolan. Om det nu skulle vara så att ministern tror att det här är ett försumbart problem har jag här en lista på 103 svenska kommuner där det åtminstone finns något fall ofta flera fall av sjuka hus. Då är ändå inte Skarpnäcksfallet med, som vi som vistades i kunde se ett reportage om på ABC-nytt. Jag ska ta upp ett exempel från ett kontorshus i . I den byggnaden har av de anställda mer eller mindre blivit sjuka på grund av problem med inomhusluften. 25 personer har fått cancer. 18 har avlidit . Få av de överlevande orkar driva sin sak. I flera fall erkänns inte ens den här typen av skador av . En del av de här personerna har farit så illa, fru talman, att det är svårt att inte fälla en tår när man läser eller lyssnar till deras berättelser. Det är alltså ställt utom allt tvivel att människor far illa. Men vad det är som orsakar problemen är en mycket svårare fråga. Om vi visste exakt hur det förhöll sig med orsakerna vore det enklare att ställa någon till svars. Men så länge vi inte klarar av att säkert leda i bevis vad orsakerna är måste man anse att samhället har något sorts ansvar för att ta hand om de här människornas öden. Jag tror att många som lyssnar på det här skulle uppskatta och sätta stort värde på om ministern kunde säga några ord om ansvarsfrågan för de drabbade. Man kan ju undra hur mycket insatser hjälper de drabbade. Förhoppningsvis hjälper de , men de hjälper inte de drabbade. Sannolikt är det inte bara möglet som är orsaken till det som kallas för sjuka hus. Som jag har nämnt handlar det om byggmaterial som består av tusentals olika komponenter. Det kommer nya komponenter ; det har vi fått lära oss av byggindustrins kretsloppsråd, och de vet själva inte alls vad materialen innehåller. De har inte heller någon aning om vad materialen kan ställa till med i kombination, i kombination med fukt och i kombination med mögel och bakterier. Jag hinner inte ta upp allt det som jag hade tänkt, men jag skulle vilja att ministern pratade om ansvarsfrågan. 33 Miljöminister (): Debatten är uppenbarligen på väg att närma sig sitt slut. Jag måste ändå säga att den är på väg att bli lite konstig. lyssnar inte riktigt på svaren, utan läser upp sina förberedda inlägg och säger: Om nu ministern tror att problemet är försumbart, och så vidare. Jag har ju precis pekat på att jag tycker att det är ett mycket viktigt problem. Därför ger vi ett av de mer omfattande uppdragen till på området. Om jag tyckte att det var oviktigt hade vi inte gett dem det uppdraget. Om vi inte tyckte att det var viktigt att se till att äntligen komma till rätta med detta hade vi inte byggt upp databasen med de insatser som förbereds. lägger jag märke till att i inlägg efter inlägg påpekar hur mycket osäkerhet som fortfarande ligger bakom orsakerna till att människor drabbas. Jag tycker att det är fruktansvärt beklagligt. Det som människor kan råka ut för kan ödelägga allt för dem. är jag medveten om att den som ska ställas till ansvar tydligt måste kunna pekas på som ansvarig. Därför är kunskapsfrågan fortfarande viktig. Vi har i sett till att också skapa ett skydd som går därutöver och som samhället står för. Det har inarbetats i de generella reglerna. Samhällets ansvar täcks in av den delen. Det återstår att se till att det inte bara är samhället, det vill säga staten i det här fallet, som ska ta hela ansvaret. Det ska också byggföretagen som ligger bakom orsakerna göra när man kan tydligt kan peka på att ansvaret finns där. Med detta har jag också sagt att detta är en viktig fråga som vi kommer att fortsätta att följa. Det betyder inte att jag bara tänker säga till människor att vi nu kan peka på orsakerna till allt som de upplever. Den kunskapen finns inte. Men detta gör det desto viktigare att fortsätta att arbeta med frågan. 34 (): Det är beklagligt att ministern inte på något sätt kan kommentera frågan om ansvaret för dem som har drabbats. Jag förväntade mig väl inte det heller, eftersom min fråga var ställd till . Jag hade velat ha en annan typ av debatt som just handlar om vem som är ansvarig för det som händer i bostadssektorn. Det är också lite märkligt att ministern pekar på att jag skulle ifrågasätta behovet av ett bättre kunskapsläge eftersom det är det som är grunden för min interpellation. Jag har ställt den här interpellationen därför att det har hänt något på området vetenskap, nämligen att forskare som sysslar med mätteknik har utvecklat någonting. Men dessa forskare har ingen kunskap om relationen mellan det som de har upptäckt och hälsoeffekterna. De efterfrågar den kunskapen. Det finns ingen forskning på det området i . Det finns forskare i som håller på med mögel och svampar av en helt annan karaktär, nämligen sådana som kan etablera sig i människokroppen och göra det när immunförsvaret är nedsatt. Effekten av de här mykotoxinerna kan liknas vid att man blir utsatt för en kemisk chock eller något liknande, så det har egentligen inte med det här att göra. Den här kompetensen finns alltså inte i . Det finns forskning på området i och faktiskt också i som är ganska framstående. Jag efterlyser alltså en satsning på denna forskning. Jag vet att forskarna i , när de nu har tagit fram en ny grundkunskap, är väldigt angelägna om att kunna gå vidare för att se hälsoeffekterna. Jag ställde den här interpellationen för att jag ville få regeringen att på något sätt ta vara på möjligheten för att bli ett land som har mycket kunskaper på området. Dessutom har vi inte råd att låta människor som drabbas av det här slås ut och till stor del bli arbetsoförmögna. Många av de här människorna har ju en väldigt begränsad arbetsförmåga. Om regeringens linje är att fler ska kunna jobba borde väl det här vara en högt prioriterad fråga för att få människor tillbaka i en kapacitet som gör att de kan klara sin egen försörjning. Även om allt ansvar inte kan läggas på samhället när ohälsan uppstår måste samhället ta ett ansvar i någon form. Det skulle jag vilja att ministern talade om. 35 Miljöminister (): Jag vet hur tråkigt det kan vara att sitta i opposition, och då vill man gärna ge intrycket att regeringen inte gör något. Men den här gången blir det lite extra konstigt eftersom det är så uppenbart att regeringen faktiskt gör något. säger att frågan väl borde vara högt prioriterad. Det har jag nu gång på gång beskrivit att den redan är, så det är inte fråga om borde utan den är prioriterad. säger, och det har jag aldrig förnekat, att kunskap är viktigt. Vi är helt överens om det. Däremot tycker jag inte att man ska dra slutsatser som kunskapen inte ger underlag för. Det är möjligen den skillnaden som finns. Jag delar uppfattningen att både har och kan ha en än mer tydlig kunskapsroll på området. Jag besökte forskningsrådet Formas som är en av dem som fördelar forskningspengar på området. Det är helt tydligt att detta kommer att vara en viktig fråga. Vi har också möjligheten att avgöra ytterligare prioriteringar i den kommande forskningspropositionen. När det gäller ansvarsfrågan har jag gång på gång konstaterat att vi har gått från att ha särskilda regler för Fukt- och mögelskadefonden till att nu ha generella regler som är inarbetade i de generella regelverken. Ansvarsfrågan i den delen är klarlagd. Behövs det ytterligare åtgärder när det gäller ansvarsfrågan kommer det uppdrag som vi har gett till att ge ytterligare förutsättningar för det. Därför kommer jag tillbaka till att det uppdrag som vi nu har gett till är mycket ambitiöst. Det ger i själva verket förutsättningen för att ta de ytterligare steg som kommer att behövas på området. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2007/08:365 om misslyckad jobbsatsning för nyanlända invandrare 36 Arbetsmarknadsminister (): har ställt ett antal frågor till mig om dels instegsjobben och deras resultat , dels vad jag och regeringen avser att göra i övrigt för att få fler invandrare i jobb. Jag tror att och jag är eniga om att integrationen på arbetsmarknaden är en central fråga för . Det gäller både i ett individperspektiv och i ett bredare socialt och ekonomiskt perspektiv. En särskild utmaning för att långsiktigt komma till rätta med de stora skillnaderna i sysselsättning och arbetslöshet mellan infödda och utrikes födda är nyanlända invandrares etablering på arbetsmarknaden. av socialdemokratiskt styre genomfördes omfattande utredningsarbete på detta område. Men de konkreta reformerna uteblev i allt väsentligt. talades mycket om vikten av att koppla undervisningen i svenska för invandrare till praktik eller arbete och om behovet av samverkan mellan arbetsförmedling och kommunen. Men det stannade vid ord. Regeringen har genom bland annat instegsjobb och nystartsjobb visat att den är beredd att vidta konkreta åtgärder och avsätta rejält med resurser för att få introduktionen av nyanlända att fungera bättre. Genom instegsjobben kan en nödvändig samverkan mellan olika aktörer komma till stånd och incitament för tidiga och effektiva insatser skapas. Min bild är att de flesta som på fältet arbetar med nyanlända invandrares etablering på arbetsmarknaden, inom arbetsförmedlingen och i kommunerna, menar att tanken bakom instegsjobben är riktig och att de är värda att satsa på. betonar man att uppgiften är svår. Många av dem som kommer till som flyktingar eller anhöriga till flyktingar har svåra upplevelser bakom sig. Uppgiften har förstås inte förenklats av situationen i och den stora inströmningen av flyktingar därifrån. Läget i vissa kommuner är ansträngt och ledtiderna i flyktingmottagandet är längre . Med detta sagt är jag den förste att erkänna att utfallet av instegsjobben inte är tillfredsställande. Fler måste få möjligheter till instegsjobb för att dessa ska fylla sin funktion. Det är också därför som regeringen nu ser över regelverket i flera olika avseenden. Att förlänga den period efter uppehållstillstånd under vilken individen kan få ett instegsjobb menar jag är en viktig pusselbit för att få insatsen att fungera bättre i praktiken. Det innebär att personer som initialt kanske behöver mer av sociala eller medicinska insatser eller som det tar tid att ordna ett acceptabelt boende för ges möjligheter att i ett senare skede få ett instegsjobb. Det kommer också att gynna dem som får sitt uppehållstillstånd utanför gränser, till exempel kvotflyktingar och vissa anhöriga, och som först senare anländer till den kommun där de ska bo. Regeringen avser att presentera en sammanhållen strategi för integrationspolitiken för resten av mandatperioden. Integrationsstrategin ska huvudsakligen bygga på generella åtgärder som ytterligare tydliggör arbetslinjen på ett sätt som stärker konkurrenskraften på arbetsmarknaden, bland annat för personer som är födda i ett annat land. Avslutningsvis vill jag framhålla att utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden har varit extremt stark. Arbetslösheten sjunker och utanförskapet minskar. Detta gäller inte minst för utrikes födda. Att då, som gör, underkänna regeringens hela arbetsmarknadspolitik känns inte särskilt övertygande. Självfallet spelar den goda ekonomiska konjunkturen en viktig roll i sammanhanget. Men också politiken har gjort skillnad. Jag kan försäkra att politiken även framöver kommer att inriktas på att fler nyinvandrade så snabbt som möjligt ska ha riktiga jobb att gå till. 37 (): Arbetsmarknadsministern säger i svaret att han tror att han och jag är eniga om att integrationen på arbetsmarknaden är en central fråga för . Jag kan direkt säga att det är vi. Vi är helt överens om att integrationen är en viktig och central fråga. Det är naturligtvis därför som vi är så oroliga över att det ser ut som det gör med regeringens politik. Vi är överens om fler saker, åtminstone två saker när det gäller den här specifika frågan och den här debatten. Den ena är att frågan är oerhört viktigt. Den andra är att regeringens politik är ett misslyckande. Vi kunde på läsa en artikel av arbetsmarknadsminister tillsammans med statsminister och integrationsminister under rubriken: Misslyckad jobbsatsning för nyanlända invandrare. Det är detta som är bekymret och det som vi ska diskutera här . Vi är som sagt överens om två saker, arbetsmarknadsministern och jag. Den ena är att det är en viktig fråga. Den andra är att regeringens politik är helt misslyckad. Regeringen har snart närmat sig halvtid av sitt regerande. Om vi inledningsvis diskuterade regeringens människosyn, ideologi och hur regeringen raserar det samhälle som vi tillsammans har byggt i , kommer vi nu sakta men säkert att på punkt efter punkt kunna utvärdera hur regeringens politik på olika områden fungerar i människors verklighet och dagliga liv, vilka resultaten blir av regeringens politik. Vi hade en sådan diskussion här när vi diskuterade nystartsjobben och konstaterade att det var ett fullständigt fiasko. Det var ett misslyckande där, och tar vi nästa diskussion. pratar vi om instegsjobben. I debatten var arbetsmarknadsministern och hans kollega oroliga för att vi från oppositionens sida ensidigt kritiserade nystartsjobben och att vi inte såg hela regeringens politik. Jag lovade då och bekräftar att vi kommer att kritisera hela regeringens politik. Vi kommer på punkt efter punkt att ta upp alla de misslyckanden som regeringen har lämnat efter sig under . För att bekräfta det nu har vi den här debatten . Återigen har vi ett gigantiskt misslyckande. Man har en reform där man har avsatt över 1 miljard i budgeten för att nå framgång. Man pratar om när det här är slut att ha en handfull individer som får del av denna satsning. Det var det som föranledde min interpellation: att det är en viktig fråga, att det är viktigt att satsa, att det är viktigt att göra saker här. Det är vi, som sagt, överens om. Men om man nu själv, som man säger i tidningen, inser att satsningen är misslyckad, är det en adekvat fråga hur man tänker gå vidare. Jag ställde de här frågorna till statsministern: Hur tänker man att en förlängning av instegsjobben ska revolutionera den misslyckade åtgärden? Det skulle vara spännande att höra. En satsning på hundratals miljoner som ger en handfull jobb verkar inte genomtänkt. Är alla idéer nu uttömda, eller har statsrådet planer på andra åtgärder? Kommer vi att få se åtgärder från regeringen som statsrådet tar initiativ till med ökade incitament för att få fler invandrare i jobb? Och kommer i så fall, enligt statsrådets överväganden, de incitamenten att innebära en hårdare ekonomisk press i enlighet med den politik som förs mot arbetslösa och sjukskrivna i allmänhet? Är det det som de som står utanför, de svagaste människorna i samhället, kommer att kunna förvänta sig , en hårdare tuffare ekonomisk press från regeringens så kallade incitament? 38 (): Jag får väl tacka interpellanten för att han för upp jobbpolitiken till diskussion. Jag får väl även tacka arbetsmarknadsministern för svaret när inte interpellanten gjorde det. Innan jag återkommer med min kompletterande fråga på detta område till arbetsmarknadsministern måste jag säga att jag blir lite förvånad över att se den frustration och det engagemang som och nu visar upp för jobbpolitik. Hade det funnits ett embryo av detta då ni själva bar ansvar för jobbpolitiken kanske vi inte hade haft utanförskap som vi har och framför allt inte hos utrikes födda. Men engagemang är ju en sak. Konkreta förslag och politik är en annan. Jag tycker att det hade varit klädsamt om det hade funnits en egen arbetsmarknadspolitik på området när man nu för fram en så pass stark kritik. Om vi nu tar det som är uppe på bordet, det vill säga instegsjobben: Vill och ge besked om att instegsjobben ska bort i fall Socialdemokraterna skulle få ansvar för jobbpolitiken? Ni vill i sådana fall rycka undan möjligheten för de nyanlända att få en fot in på arbetsmarknaden. Ni vill stänga den dörren. Det hade varit klädsamt att säga i sådana fall. Vidare är det lite förmätet, får jag säga, att beskriva nystartsjobben som en misslyckad satsning. Då tror inte jag att man har förstått vad nystartsjobben är och vad de betyder för personer som har stått långt från arbetsmarknaden . har de sökt jobb och alltid legat sist i kön att kunna komma till en anställningsintervju. får de en möjlighet att komma närmare arbetsmarknaden. Det tycker jag är oerhört viktigt. Till arbetsmarknadsministern vill jag säga att jag undrar lite grann om inte en del av problemet kan ligga på ansvaret för samarbetet om instegsjobben. Min bild är att samarbetet inte fungerar tillräckligt kraftfullt än mellan kommun, sfi och arbetsförmedling. Det vore intressant om arbetsmarknadsministern kunde ge sin bild av det. I är det här förhållandevis nytt. Den första frågan numera till en nyanländ är: Vad kan du bidra med på svensk arbetsmarknad? Det är helt unikt för att det första beskedet inte är att nu ska vi göra vad vi kan för att hålla dig borta från arbetsmarknaden, och du ska göra annat innan vi kommer tillbaka till den frågan. Det här kanske kommer att ta tid innan det på allvar har satt sig. 39 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig för det första lägga lite klarhet i debatten om hur det faktiskt ser ut när det gäller invandrare på arbetsmarknaden. Ams publicerade en rapport där man skriver följande: Sysselsättningsökningen bland utrikes födda är markant kraftigare än bland svenskfödda oavsett ålder . Man konstaterar också att arbetslösheten för unga invandrare minskat mer än arbetslösheten bland svenskfödda. I SCB:s arbetskraftsundersökning från konstaterar man att ökningen av antalet sysselsatta var särskilt stor bland utrikes födda, särskilt bland utomeuropeiskt födda. Antalet sysselsatta invandrare ökade sista kvartalet 2007 med 35 000 personer eller . Det innebär att en invandrare kommer i arbete i . Det är naturligtvis oerhört glädjande att det är på det sättet och att utvecklingen ser bättre ut bland utrikes födda än bland oss andra, framför allt av det faktum att sysselsättningsgraden är lägre bland utrikes födda. Är vi nöjda med det? Det är klart att vi inte är. Så länge vi har av arbetskraftsdeltagande bland utrikes födda och bland oss andra måste vi göra allt vi kan för att få fler i arbete. Det måste vi göra av flera skäl. Det första skälet är naturligtvis att varje person, oavsett om man kommer från eller från något annat land bör känna, måste få känna att man har tillträde till arbetsmarknaden för att ha en möjlighet att vara delaktig, ha en lön att leva på och en gemenskap att gå till. Det är extra viktigt, som jag ser det, för personer med utländsk bakgrund som kommer hit utan kontaktnät, inte sällan som flyktingar eller kvotflyktingar, och behöver hjälp att känna en trygghet och delaktighet i vårt samhälle. Det är också för att vi ska slippa det som jag vet att och jag är överens om, olika typer av främlingsfientliga tendenser och annat som gärna blir spåret i en situation där man har ett för lågt arbetskraftsdeltagande. Där tror jag att och jag är helt överens. Vad försöker vi då göra? Om Socialdemokraterna under sin sista mandatperiod här utredde frågorna försöker vi göra saker. Instegsjobben är inte den totala lösningen, men det är ett sätt, en pusselbit för att underlätta. Som är väl medveten om brukar jag säga att jag är bergfast i mitt mål, full sysselsättning, men jag är ödmjuk i utformningen av verktygen. Om man inser när man åker runt och pratar med arbetsförmedlare att det finns förbättringspotential i verktygen är det vår skyldighet att förbättra dem. Det är det vi nu ser över. Det gör vi just efter att ha pratat med arbetsförmedlare runt hela landet. tar upp en viktig fråga. Jag tror att han har helt rätt att det handlar om samarbetet mellan sfi-anordnarna, kommunerna och Arbetsförmedlingen. Jag tror att det väldigt mycket är på det sättet. Det finns åtminstone en anekdotisk bevisföring på temat att man kommer hit, vill göra rätt för sig, vara delaktig och träda in på arbetsmarknaden men har fått beskedet: Vänta nu! Så snabbt ska det inte gå! ska vi ta det lugnt här och gå igenom och se vilka bidrag du är berättigad till om jag ska vara helt ärlig. Det är naturligtvis inte tillräckligt. Vår ansats måste vara att se till att samarbetet fungerar. Jag tror också att det faktum att Arbetsförmedlingen har omorganiserats från är en del av förklaringen. Man har en organisation som är ny. Men när vi nu har ett mål för Arbetsförmedlingens arbete, nämligen att förmedla arbete, finns det en lång rad olika saker som Arbetsförmedlingen själv och i samarbete med har gjort. Jag får återkomma till detta i mitt nästa inlägg. 40 (): uttrycker att han är förvånad över den frustration och det engagemang som vi socialdemokrater visar när det gäller kampen mot orättvisorna i samhället. Jag förstår att varken känner frustration eller engagemang när det gäller orättvisor i samhället. Det är det som är problemet. Hade kunnat känna en liten ynka frustration och engagemang över orättvisorna i samhället hade inte tillhört det parti som han gör. Att efterfråga vår politik är en klassiker här i kammaren . Man har missat att man regerar. Men sitter i samma utskott som jag, arbetsmarknadsutskottet. Om han hade velat så hade han kunnat visa lite engagemang genom att läsa de förslag vi har. Vi har lagt fram förslag till en integrationspolitik som syftar till att lösa dessa problem som åtminstone arbetsmarknadsministern och jag är överens om är viktiga problem. När det gäller hänger den frågan fortfarande i luften. tycker att det är förmätet att beskriva instegsjobben som en misslyckad satsning. Det är möjligt att han tycker det, men jag tycker inte det. Arbetsmarknadsministern, statsministern och integrationsministern tycker inte det, men tycker det. Jag vet inte om han har läst interpellationssvaret, men där står faktiskt att arbetsmarknadsministern är den förste att erkänna att utfallet inte är tillfredsställande. Det är en möjligen en lite mer ödmjuk formulering än den som arbetsmarknadsministern ger uttryck för i sin tidningsartikel. Där säger arbetsmarknadsministern att det är en misslyckad jobbsatsning. Om det är förmätet eller inte är väl en diskussion som man får ta internt i , de nya eller de gamla. Arbetsmarknadsministern citerar en Amsrapport. Jag ska citera en arbetsförmedlingsrapport. Av detta man dra slutsatsen att mitt citat möjligen är mer aktuellt.