prot · GV09102 · 2008-04-24 00:00:00 — Men uppenbarligen tycker alla andra partier att vi i den här frågan ska vara mer kamerala än klimatsmarta. Jag vill att någon nu tar debatten om varför vi i staten ska ha ett alldeles eget sätt att finansiera viktig infrastruktur. Hade vi haft någon järnväg över huvud taget om samma synsätt hade gällt ? Hur skulle det ha tagit innan vi hade fått ett utbyggt järnvägsnät? Säg att vi har 810 eller, för att vara lite positiv, på oss för att vända utvecklingen. Hur ska ni då finansiera nödvändiga infrastrukturinvesteringar med hjälp av enbart anslag om finansieringen ska vara på nämnda sätt, vilket ju nu är huvudprincipen? Jag vet att vi har lånefinansierat vissa sträckor och så vidare. Vi hävdar att huvudprincipen i stället ska vara att man ska låna till investeringar i staten, precis som görs i alla andra sammanhang. Vi anser att det är en felsyn att hävda att vi liksom skjuter problemen på kommande generationer. Snarare är det tvärtom. Om vi nu inte fattar de tuffa och framåtsyftande besluten och ser till att problemen på spårsidan åtgärdas lämnar vi över enorma problem till kommande generationer. Då kommer inte historien att frikänna oss för att vi säger att vi var tvungna att tänka på budgetlagen, att vi var tvungna att finansiera via anslag och att det inte gick att göra något åt det. Jo, kan fatta vilka beslut som helst inom landets gränser. Det är vi som förfogar över det här beslutet. Vi kan bestämma och säga att vi kan upprätthålla nuvarande system. vill alltså ha mer järnväg och kollektivtrafik till förmån för en bättre miljö. Vi vill ha mer järnväg och kollektivtrafik till förmån för en ökad jämställdhet. Vi vill också ha mer järnväg och kollektivtrafik så att man kan åka med dessa färdmedel. Då måste man som , s var inne på ha en rimlig prisbild. Alla de här tre sakerna gör att det finns all anledning i världen att nu verkligen åtminstone leva upp till plus 50-alternativ. För att klara en vettig framtida trafikförsörjning på järnvägssidan går det inte, som vi så har hört, att ha ungefär samma spårkapacitet i som den man hade 1871. åtgärdas det med . Men även där är det så att man inte har råd med de sista miljarderna, så några fattiga kommuner runt om i landet ska tvingas att vara medfinansiärer. Det är helt fel väg att gå. Också Kommuner och Landsting anser att det här är helt fel väg att gå. Till viss del anser även att det är fel väg att gå. Olika handelskamrar säger samma sak liksom och, inte minst, . Jag vill att någon här talar om varför vi ska upprätthålla den kamerala principen. Menar ni på fullt allvar att den är viktigare än att nu faktiskt kunna vidta nödvändiga åtgärder så att vi så snabbt det nu kan gå när det gäller att bygga järnväg verkligen kan få en klimatomställning och möjliggöra mer trafik på spår och mindre trafik på väg? Vad är huvudargumentet för att upprätthålla nuvarande ordning? Jag vill att någon svarar och inte bara hänvisar till lagen, för det där vet vi mycket väl. Och varför måste regeringen i sin vårbudget, dessutom väldigt tydligt, poängtera att vi ska göra investeringar över anslag? Så brukar det inte stå, men står det väldigt tydligt så. Vad beror det på? Är det en hänvisning för att se till att minska kritiken ute i skogarna och i städerna? Eller har det möjligtvis att göra med att man avvisar sitt eget förslag om OPS som man tidigare väldigt hårt drev? Om man helt släppt den tanken är det väldigt bra. OPS är ett förslag som går ut på att någon annan lånar ut pengar och bygger och att vi sedan hyr. Varför ska vi göra på det sättet? Varför kan inte staten själv låna upp pengar via Riksgälden och göra kloka investeringar? Jag emotser att någon partist kommer med en pedagogisk förklaring som även jag kan vara nöjd med. 170 (): Först yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 3. har en strategisk betydelse. På något sätt är det i det sammanhanget som man synar korten, vilka som är de riktiga klimatvännerna och vilka som inte är det. Ingen kan vara ointresserad av klimatet eller låta bli att prata om det. Frågan är: Vad gör man? Det är väldigt märkligt att bara s, v och mp har reserverat sig till förmån för Klimatberedningens förslag. I den beredningen var ju alla partier med på förslaget. Har ni inte pratat med era partikamrater som satt i Klimatberedningen? Jag tycker inte att det finns något som talar emot att man investerar för att försöka slippa den kris som kommer. Vi vet att oljan kommer att sina. Vi vet att vi klimatmässigt inte klarar effekterna av att använda mer bensin och diesel. Vi vet också att det inte är så enkelt att använda etanol eller plug in. Plug in fungerar inte så bra för vare sig flygplan eller lastbilar. Vi måste alltså spara energi. Då är järnvägen helt oöverträffad när det gäller att med en liten energimängd transportera många varor eller många människor. Det här med samhällsekonomiska kalkyler är väldigt intressant. Det är som en sorts svart låda. Jag tycker att det är dags att öppna den lådan. Vad innehåller den egentligen? Vilka är kalkylerna? För den som inte finns i politiken kan det inte synas rimligt med investeringar i vidgad vägkapacitet. Alla vet vi ju att vi måste minska där. I stället borde pengarna användas till att vidga det som är alternativet till fossilbränsletransporter, det vill säga järnvägen. Sedan vill jag svara på fråga som var riktad till oss alla. Har man överskott i statskassan är det bättre att i första hand använda det. Lån är inget självändamål, utan i första hand bör man använda överskottet. Men om det inte räcker drar vi i oss inte för att låna till de investeringar som behöver göras i järnvägar. Det enda kriteriet är att det ska ge mer nytta, att räntan på det man får tillbaka är bättre än den ränta som man slipper när man minskar statsskulden. Otvivelaktigt är det så att i princip alla projekt som ingår i plus 50-kalkyl ingår i detta. Det här är något som folk i allmänhet nu i mycket större utsträckning än frågar efter. Företag och enskilda ja, alla förstår att vi måste leva på ett annat sätt och att järnvägen behöver byggas ut för att vi ska klara kapaciteten. Det ska också vara någon som kör på spåren. Där har vi haft en debatt om SJ, även om jag inte tycker att vi har pratat färdigt om den punkten, i alla fall har det inte handlats färdigt på den punkten. SJ har fortfarande bara ett enda uppdrag av sin ägare, staten, och det är att lämna avkastning. Det borde ingå i SJ:s uppdrag att verka för de klimatpolitiska målen så att man i första hand får använda sitt överskott till att investera och åstadkomma mer trafik i stället för att lämna vinst till staten. Ska man dessutom klara klimatmålen krävs det en sak till. Det krävs att de andra transportslagen betalar sina kostnader. Det är för billigt att flyga . Det är för billigt att använda lastbil, och det är för billigt att använda personbil. Man måste se till att det finns en skillnad. Folk förstår inte och säger: Ni pratar om klimat, men det är faktiskt billigare för mig att flyga på vissa sträckor. Särskilt billigt är det om man är ute vid rätt tillfälle. Det är helt obegripligt att vi inte lägger en skatt på flyget. Vi hade kommit överens inom s, v och mp före valet om att miljöbeskatta flyget. Det var bland det första den borgerliga regeringen tog bort när den kom till makten. Jag tror att Sternrapporten är den som är giltig här. Om vi inte investerar för att minska konsekvenserna av klimatförändringarna kommer det att stå oss mycket dyrt mänskligt, ekonomiskt och på alla andra sätt. Jag har inte tid att tala mer, för jag har andra politiska uppdrag, men jag är alldeles övertygad om att mina kompisar i det rödgröna gänget kommer att klara debatten med de andra ledamöterna från den borgerliga sidan alldeles utmärkt. 171 () replik: Jag blev apostroferad, och då är det svårt att sitta tyst i bänken och låtsas: Oj, det hade jag inte tänkt på. Men jag konstaterar att i vår gemensamma reservation 1 från s, v och mp står vi, som säger, bakom den 50-procentiga ökningen av järnvägssatsningarna . Vänstern har lagt fram, och vi kommer att lägga fram, förslag som gör att vi lever upp till det här målet. Vi kommer att klara det. Då är min fråga till : Kommer ni att visa och att ni faktiskt kan avsätta de nödvändiga resurserna så att vi kan klara målsättningen och att det inte blir en allmän proklamation? I så fall välkomnar jag det. Jag tycker att det fanns en viss öppning till att anslagsfinansiering inte är det allenarådande. Jag hoppas att vi kan få en viss nyordning. Jag tror att det är viktigt för klimat och miljö att vi tänker till nytt. Det handlar inte om att slösa bort pengar. Vi har inte alltid haft stora överskott. Vi har en borgerlig regering som bara vill betala av på statsskulden, inte satsa pengar på infrastruktur. Kort fråga, kort svar. 172 () replik: Redan i vår förra budgetmotion lade vi in 15 miljarder i investeringar till vi hade en högre nivå plus till 2020. håller vi på att räkna om det. Vi har fortfarande den ambitionsnivån. Hur mycket det kommer att kosta kan jag inte svara på än utan återkommer till det. Men självklart ska vi lägga in i budgeten så mycket att vi klarar av en ambition som är rimlig för att klara klimatmålen. Jag hoppas att du är nöjd med det, för nu måste jag gå. 173 () replik: Jag vill bara få in i protokollet att Vänsterns satsningar på järnvägsområdet i den förra budgeten låg avsevärt högre än samtliga andra partiers. Vi lade in mer pengar på satsningar på infrastruktur än något annat parti, även inräknat. 174 (): Det verkar som att de samverkande vänsterpartierna har fått en solkurva på spåret när det gäller järnvägspolitiken och inte är riktigt överens ens inbördes. Det här motionsbetänkandet, fru talman, om vår järnvägspolitik tycker jag visar att har en tydlig politik för en modern svensk järnvägstrafik. Oppositionen uttrycker otålighet. Och visst, debatten kommer att bli mycket mer konkret framöver när regeringen lägger fram sina tre stora propositioner, det vill säga om infrastruktur, klimat och forskning. Det är tre tunga områden som hör samman. Det är oppositionens privilegium att vara otålig, men när det gäller den gamla regeringen fick man vänta fyra gånger så länge, eller , på infrastrukturpropositionen från det att den lovades ut. Ni kanske inte ska vara så otåliga. Alliansens utgångspunkt är resenärens perspektiv. Det är resenärens bästa som måste vara vägledande för den politik som vi driver. Det är en politik där vi avsätter resurser till eftersatt underhåll, planerar och bygger ny kapacitet och fortsätter att öppna för nya operatörer. För resenärerna är tåget bekvämt, tryggt och praktiskt, modernt helt enkelt. får naturligtvis en intressant ställning i skenet av klimatpolitiken och behovet av att transportsektorn tar sin del av arbetet att minska utsläppen i enlighet med EU:s överenskommelser och det pågående arbetet med övriga internationella överenskommelser i klimat- och miljöfrågor. Det är ett område där 2009 ska ta ledarskapet i samband med ordförandeåret. Jag tycker att det är mycket glädjande att äntligen godkände EU:s tredje järnvägspaket, som innebär att persontrafiken på järnvägen inom EU ska öppnas för konkurrens . Alliansregeringen har valt att gå före i dessa frågor. antog regeringen direktiv för en utredning om ökad konkurrens på marknaden för persontransport på järnväg. Utredningens förslag ska utgå från principen om konkurrensneutralitet och icke-diskriminering. I uppdraget ingår att ge förslag till att direkt eller stegvis öppna marknaden för persontrafik på järnväg för konkurrens. Utredningen ska också belysa tänkbara storregionala tågtrafikssystem, och de alternativen ska bedömas med eller utan rätt för regionala aktörer att organisera persontrafik på järnväg i flera län. Det som pågår, fru talman, är alltså en försöksverksamhet där man har öppnat för regionala huvudmän att bedriva interregional trafik. Regeringen har vidare redan nu givit i uppdrag att utreda möjligheten för snabbtåg i , hur vi ska kunna bli en integrerad del av ett heleuropeiskt snabbnät. Lyssnar man på oppositionen skulle man kunna tro att all järnvägsutbyggnad i nu är avbruten så låter det nästan. Sanningen är att det aldrig har satsats så många miljarder som på att bygga ut och förbättra järnvägskapaciteten. En modern transportpolitik har stort utrymme för spårbunden trafik, och det gäller allt från lokal trafik till internationell trafik. I den specialdebatt om järnvägen som vi hade angav jag fyra byggstenar för en modern järnvägspolitik. Låt mig kort repetera dem här. För det första: God samhällsekonomi och sunda statsfinanser. Ett folk i arbete skapar behov av transporter men skapar framför allt mervärde att betala transporterna med. Försäljning av statliga bolag kan, för det andra, minska statsskulden och frigöra resurser för bland annat infrastruktur. Det är bättre, fru talman, med 55 miljarder mindre i skuld än att fortsätta att vara statlig spritproducent. För det tredje: Samverkan mellan stat, kommuner och det enskilda näringslivet. bör vara lyhörd för alla kommuner som trots många andra åtaganden på olika områden är beredda att medfinansiera infrastruktur, lyhörd för den beredskapen och lyhörd för kommunernas kunskap om behoven. Kommunerna har resenärsperspektivet. Sist men inte minst, fru talman, en moderniserad och förenklad planprocess. Annars torde många järnvägsidéer stanna på ritbordet. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 175 () replik: Som en politiker från mina hemtrakter sade: De bara lôver och lôver. Det var statsminister . Man känner lite grann så. Man ska ha sitt privilegium att vara kritisk. Vi ska inte vara kritiska i onödan, men jag tycker att vi har all anledning att vara kritiska. När det gäller flyget saggar man på i en viss takt. Det här ska tydligen tas upp gemensamt med budgeten, men man var snabb med att skriva . Här saggar man på när det gäller järnvägstrafiken, men man var snabb med att öppna möjligheten för trafikeringsrätt i de södra delarna av utan någon större analys av konsekvenserna. ska man i ord se över direktivet, framföra synpunkter och se på konsekvenserna. Faktum är att ett kommersiellt bolag ska konkurrera på samma sträckor med ett länstrafikbolag som till är skattefinansierat. Är det den typen av konkurrens vi ska utsätta våra egna statliga bolag för? Det är en märklig synpunkt. Ser ni inga som helst problem med frågan? Jag yrkade bifall till reservation 6. Vi tar upp problemet att vi riskerar att det blir en utkonkurrenssituation, det vill säga att SJ slutar att trafikera vissa sträckor. Är det till fördel för den nationella tågtrafiken? Ett problem är att vi har många sträckor med enkelspår. Då är det inte lätt att ha flera operatörer på gång . Det har vi bevittnat i olika utredningar, tv-program och i betänkandet. Det finns en enorm brist på spår även med en utbyggnad. Sedan var det frågan om att sälja ut egendom. Någon har skrivit i Affärsvärlden att man måste hålla reda på siffrorna. Det går inte att säga att man ska få betalning på statsskulden utan att man mister en avkastning, man mister en eventuell värdeökning på ett bolag. Användningen av siffror är lite lättvindig på den borgerliga sidan. Men det är inte det här debatten handlar om. Frågan gällde investeringsbudget, . Varför är ni så fientliga mot det synsättet när ni i alla andra sammanhang tycker att det är en utmärkt idé? 176 () replik: statsfinanser är grunden för att vi ska klara infrastrukturutbyggnaden. statsfinanser bygger på att för skärpte regelverken om budgetlagen och om tak för utgifterna. Det var en mycket viktig grund för att har sunda statsfinanser. Vi har också ett kraftigt överskott i statsfinanserna. Där delar jag uppfattning att det är bättre att använda de egna pengarna än lånade pengar. Jag är inte principiell motståndare till att låna pengar till infrastruktur i vissa lägen. Det vill jag understryka. Vi ska inte diskutera försäljning av statliga bolag, men jag kan inte låta bli att notera hur det kliar i fingrarna på även företrädare att använda pengarna fastän man är kritisk till försäljningen. Det känns som politiskt lite haltande logik att snabbt säga att pengarna ska användas till olika projekt. Sedan var det frågan om trafikeringsrätten. Detta är en försöksverksamhet. Det är sunt att man kan ha en sådan verksamhet som underlag. Sedan tar vi i och med utredningen ställning för hur vi gör . Bakgrunden är inte en vilja att sticka nålen i SJ, utan bakgrunden är ett kraftfullt krav och vilja från regionerna att ta över trafikeringsrätten. Jo, därför att den regionala tågtrafiken och den näraliggande interregionala tågtrafiken handlar mycket om arbetsmarknadsregioner, fru talman. Det gör att de lokala och regionala ansvariga politikerna känner ett stort tryck och ansvar i frågorna. Det är bakgrunden. 177 () replik: Det blir mycket intressant att se när infrastrukturpropositionen väl kommer. Jag hoppas att ni gör rejäla satsningar på infrastruktur, inte för min och Vänsterns skull utan för klimatets skull. Kom inte med några svepande formuleringar att det är viktigare att betala av på statsskulden än att göra viktiga infrastruktursatsningar. Vår kritik kvarstår. Vi tycker att ni på ett vårdslöst sätt säljer ut gemensam egendom. När ni ändå har tagit den typen av vårdslösa beslut, och det finns ett antal miljarder, är det bättre politik i det läget att använda pengarna att köpa tillbaka och utnyttja den fullt ut. Det är ett bättre sätt att använda 5 ½ miljard än att bara säga att statsskulden ska betalas av. Det är fortfarande märkligt: Hävdar att agerar bara i eget intresse, att man inte har något fog för den ståndpunkten man har framfört? Det sker ett sådant försök i . ska det vara . Finns det inget problem med bilden att någon förväntas bedriva interregional trafik, att det finns ett avkastnings- och utdelningskrav på bolaget, och bolaget ska konkurrera på samma spår och på vissa sträckor om samma passagerare? Är det konkurrens på likvärdiga villkor? Finns det inget som talar för att SJ kan ha något fog för kritiken eller oron? 178 () replik: Om vi tyckte att det inte fanns något fog att fundera över detta skulle vi inte ha det som försöksverksamhet, utan då hade vi permanentat det direkt. Men det är en försöksverksamhet, och vi har en utredning som arbetar med frågorna och som kommer att lägga fram underlag för ett slutgiltigt beslut om hur vi ser på detta. Jag säger inte att det är alldeles oproblematiskt, men jag säger att bakgrunden är ett stort tryck från regionala trafikhuvudmän. Det är inte nödvändigtvis för att de vill konkurrera ut SJ eller någon annan utan därför att de har ett resenärsbehov, ett resenärsperspektiv, som står i förgrunden. SJ är ett mycket välskött bolag. ändrade inställning för med ett förändrat arbetssätt hos SJ och en skicklig ledning har gjort att SJ står väl rustat att möta konkurrens, både när vi öppnar nationellt i och när vi öppnar för den europeiska konkurrensen. Jag tror att SJ kommer att hävda sig bra. Bakgrunden är att SJ drivs på ett ekonomiskt effektivt sätt. 179 () replik: och jag har uppenbarligen olika åsikter vad gäller alliansens infrastrukturpolitik. hävdar bestämt att de är tydliga, och jag påstår absolut motsatsen. Det sägs i betänkandet att det ska bedrivas en offensiv järnvägspolitik. Jag skulle vilja att gav exempel på vad det offensiva finns i utvecklingsfrågorna, i avregleringsfrågorna, i samordningsfrågorna, i trafikrätten och i prisfrågorna. Några exempel skulle jag motta tacksamt. När det gäller pengar till de investeringar som har varit inne på säger han att de intäkter som staten får av försäljning av bolagen ska ge pengar till infrastruktur eftersom statsbudgeten minskar och räntor och amorteringar minskar. Det här är så märkligt. Det spelar ingen roll vilken debatt vi har i kammaren, om det handlar om äldreomsorg, skola, förskola, sägs det att dessa pengar kommer att gå till äldreomsorgen och skolan. är det plötsligt till infrastrukturen. Jag tror inte så mycket på det, . Jag tror inte alls att det blir så. Tänk om åtminstone en tiondel av alla de miljarder ni har lagt på skattesänkningar, nu säkert över 70 miljarder, hade gått till infrastrukturen gärna mer. Men det finns inte några sådana förslag. Det beklagar jag. Men du kan få ge ditt exempel på din offensiva järnvägspolitik först. 180 () replik: kan det vardagliga vara väl så effektivt. Vi kan tänka på de stora projekten. Vi bygger till exempel i . Det är ett projekt som jag hoppas att vi är överens om. Regeringen anslår just 125 miljoner till trimningsåtgärder i . Samma behov finns på andra håll. Detta har givit tydliga och mätbara effekter på minskat antal förseningar. Ha respekt för, fru talman, att underhållsåtgärder är viktiga. De var försummade. Vi behöver inte gräla om vems fel det var, men de var försummade. Detta måste åtgärdas. I utvecklingsfrågorna ligger vi offensivt. Jag kan vända på frågan och undra var det offensiva ligger från er sida. Ni backar in i dessa frågor, både i synen på SJ:s roll och i synen på konkurrens. Ni är inte som kompisarna i , rakt emot allt, men ni går lite på tvären in i detta. Den tvehågsenheten är inte särskilt framgångsrik politik. Man måste våga pröva avregleringar, precis som regeringen gör, att ligga före och snabbt implementera den nya EU-lagstiftningen. Det har också skett, och det kommer fler propositioner på området. 181 () replik: Det stämmer att det är till underhåll. Men är det då inte lite märkligt, , att det i er vårproposition försvann från som skulle användas just till drift och underhåll av järnvägar? Det lade man i stället på för vägunderhåll, trots att det finns ett i det närmaste uppdämt behov av ytterligare pengar till drift och underhåll. Hur förklarar du det? Hur går det ihop? Jag förstår det inte riktigt. Du undrar om offensiven från oss. Ja, det vi först och främst skulle vilja är att byta ut regeringen. Vi inser att det inte går. Men det är ändå ni som bestämmer, och då tycker jag att ni måste visa större beslutsamhet på samtliga de här områdena: utvecklingsfrågor, trafikeringsrätt, avregleringsfrågor, samordningsfrågor, tidsfrågor. Du har inte nämnt mer än . Det är gott nog att den äntligen blir till, för den var lite motståndare till , vill jag minnas. Men mer, ! Bättre kan ni! 182 () replik: Då minns fel. Däremot tycker jag att det är sunt, om man har ett stort ekonomiskt projekt som kostar 16 miljarder, att man genomlyser det ordentligt. Genomlysningen visade ju att det behövdes, för man hade inte alla saker på bordet. Jag tror att projekt mår bra av att man har alla saker på bordet. Jag välkomnar, även om det är en överdriven tolkning, att ni vill vara pådrivande i avregleringsfrågor. Men efterlyser, fru talman, ännu mer besked om avregleringsfrågorna. De är väldigt komplicerade, därför att den europeiska enigheten på det området har tagit att få fram. Alltför många länder värnar sina egna järnvägssystem som de inom sig har privata företag som både driver trafik och bygger tåg. Det är lite märkligt. Men har vi kommit långt därvidlag, när Europeiska unionen äntligen har fattat de här besluten. Jag menar att nu ska fortsätta att vara pådrivande och fortsätta att vara snabb att förändra trafiken. Jag tror inte att det är genom att utestänga andra aktörer och utestänga det nytänkande som kan finnas hos många andra järnvägsaktörer och företag som vi gynnar järnvägen. Jag tycker att det är lite märkligt ibland med den nästan lite felsökande jag ska inte säga grälsjuka, för det låter elakt attityden i de här frågorna. Jag tror nämligen att det finns en stor och betydande enighet om just behovet av bygga ut en modern järnvägstrafik. Inte minst, som jag sade i mitt inledningsanförande, från regioner och kommuner som har resenärsperspektivet och lever nära detta finns det ett starkt tryck att bygga ut järnvägstrafiken. Det är det vi ska jobba med, fru talman. 183 (): Allt fler pratar om järnväg allt oftare. Jag själv är inget undantag.