prot · GW0917 · 2008-10-22 00:00:00 — Jag känner ett brett stöd för det agerandet i riksdag. Men tro inte att vi kan avgöra detta ensamma! Det finns en risk för att man fortsatt säger att målformuleringarna ska ligga kvar men att det blir en uppluckring i detaljer och delar med anpassningar och flexibilitet som kanske till slut går för långt. Jag har inte svaret på det . Jag kan bara framhålla att tidtabellen än en gång lades fast med hänvisning till de två beslut som har fattats av , men det kommer att bli väldigt spännande att se vad som sker inför och under Europeiska rådets möte . När det gäller är vår uppfattning att vi ska respektera att man själv får definiera sin väg framåt. Alla säger att man inte vill se någon fördragsändring som skulle påbörja nya ratifikationsprocesser och innebära en kraftig tidsförskjutning för möjligheten att få fördraget på plats. Däremot respekterar man att det kan ta tid innan känner sig färdigt. Vid det här tillfället var man ju inte färdig, och det var därför som jag refererade till att premiärminister ska återkomma . 23 (): Jag vet inte om jag fick några riktiga svar. Men vi försöker igen. Tänker regeringen gå med på att vissa länder får ställa sig utanför när det gäller klimatarbetet? Om förhandlar sig till förändringar, vad betyder det för del? Vad menar statsministern här? 24 Statsminister (): handlade diskussionen inte om att någon skulle ställa sig utanför, utan tidtabellen inskärptes. Det jag beskrev är processen fram till decembermötet. Min uppfattning är att det säkert kommer att landa i någon sorts överenskommelse, men det intressanta är vilka detaljer det kommer att handla om. Det gäller alltså eftergifter för enskilda medlemsländer, inte att någon ställer sig helt utanför. Där finns det absolut en stor risk för att många nu ser till egna förhållanden på ett sätt som kan vara menligt för klimatfrågan. fortsatta process påverkar mycket eftersom den påverkar hur vårt ordförandeskap kommer att se ut. Det påverkar tidtabellen för mycket av arbetet framgent. Utgångspunkten är att det inte ska bli fördragsförändringar. Det ska inte leda till nya omfattande ratifikationsprocesser eller tillägg av olika slag. Det blir en diskussion om när och med vilka politiska förklaringar som i så fall väljer att gå till ny folkomröstning. 25 (): Tack, statsministern, för redogörelsen från toppmötet. Som redan har nämnts här hade vi EU-nämndsmöte inför mötet, och då hade ledamöter från flera partier en diskussion om det finansiella lägets påverkan på arbetet för klimatpaketet. I den här kammaren behöver vi knappast övertyga varandra om vikten av att hålla tidtabellen och om vikten av att EU tar sitt ansvar och visar ledarskap även gentemot övriga världen. Statministern har redan redogjort för att det hur som helst gick ganska bra under toppmötet. Både franskt och svenskt ledarskap visade på resultat. Vi har hållit tidtabellen, och är det upp till länderna att jobba vidare med detta inför toppmötet . Men om man jämför de officiella slutsatserna från mötet med förslagen inför det kan man se att det nu skrivs lite tydligare att man ska ta hänsyn till förhållanden i enskilda länder. Det är lite skarpare skrivningar om att kostnadseffektivitet ska ingå i hur man genomför målen. Då kan man naturligtvis vara lite orolig för vad som ligger bakom dessa ord. Statsministern var ju med på mötet, så jag skulle vilja be honom utveckla lite vad som ligger bakom det här, också vad gäller farhågor. Stödet i riksdag genom var ju brett över parti- och blockgränser för regeringens linje och för vikten av att genomföra klimatpaketet. Men det finns viss oro, vilket även tog upp, hos några andra regeringar och politiker som inte prioriterar det här lika högt just . 26 Statsminister (): Det är alldeles korrekt som säger. Det är därför jag nämnde att en lång rad länder många fler än de som ibland framställs som länder som skriver fram initiativ som har invändningar av typen: Det fungerar inte för oss, och det måste göras enskilda anpassningar till just våra förhållanden. Det som var möjligt för att förtydliga att tidtabellen skulle hållas var just en text som precis på det sätt som frågeställaren påpekar öppnar för hänsynstagande till enskilda länder. Jag tror att alla förstår vad det innebär. Det kommer att öppna en fortsatt diskussion om att gå olika länder till mötes. Kostnadseffektivitet är, vill jag påpeka, något som i och för sig vi har hävdat som ett svenskt intresse. Vi hör resonemang här som tycks ta för givet att vi ska agera för att de som har lite mer resurser ska finansiera för dem som har lite mindre resurser här i . Då vill jag säga: Vänta bara tills den globala diskussionen kommer! Då kommer verkligt fattiga delar av världen att föra precis det resonemanget. Därför menar vi att användandet av mekanismer som för ut resurser ur till stöd för omställning i fattiga delar av världen och en mer kostnadseffektiv klimatpolitik är en mycket intressant fråga. Det finns öppningar för det. Väldigt mycket kommer att handla om utformningen av utsläppshandeln. Hur mycket ska auktioneras? Vilka sektorer ska omfattas? Ska man ha olika utsläppshandel med olika verkan för olika delar? Det är detta jag menar när jag talar om detaljerna. Man kan säkert vara överens om att målformuleringarna är fortsatt bra, men det är i detaljerna som mycket av avgörandet kommer att stå. Alla är nu väldigt bekymrade med tanke på jobb, industri och egna förutsättningar. Vi ska väl inte göra oss några illusioner i vårt land vi tycker väl också att det är viktigt med jobb och att grunderna för välfärd ska bestå? Vi ska inte ha attityden att dessa diskussioner är helt obegripliga för oss. Också vi kommer att tycka att detta är viktigt när det knackas på dörren till svensk industri. 27 (): Tack, statministern, för svaret! I samtal med industri- och bilindustriintressen i både och andra länder är det viktigt att framföra vilket jag vet att statsministern också gör att klimat- och miljösatsningar skapar jobb. Åtgärder här behöver inte stå i motsats till åtgärder i andra länder. Båda minskar utsläppen i världen. Detta var ett viktigt svar också på detaljnivå. väntar som sagt toppmötet . Men är det ett uppföljningsmöte på global nivå i , där det just finns en lite svårare debatt om genomförandet av klimatpaketet. är det ju miljöministrarna som förbereder detta, men jag vill ändå fråga statsministern hur statsministrarna jobbar inför toppmötet och om det finns något särskilt som kan göras genom det svenska, ganska starka ledarskapet i den här frågan? 28 Statsminister (): Jag tycker också att detta är ett viktigt perspektiv. Här finns många av morgondagens jobb grönt anpassade, energieffektiva jobb. Det är viktigt att styra mot det. Ju mer man använder styrmedel och förnyar sig, desto tidigare kommer de jobben. Men det hindrar inte att man på många arbetsplatser med tung energiförsörjning kopplad till fossila bränslen är orolig, åtminstone i början av omställningen. Det är väldigt mångas utgångspunkt just . Det är riktigt att miljöministrarna håller på med detta. De har suttit i och fört diskussioner om detta. Vi håller nu kontakt med ordförandeskap och via våra särskilt utsedda personer som jobbar med klimatfrågan från svensk utgångspunkt för att försöka vara pådrivande i processen mot december. Som jag sade i mitt anförande är det nu väldigt grundläggande att får detta på plats för att kunna agera globalt. Det kommer att kräva att och de som har varit mest pådrivande är påtagligt närvarande i diskussionen för att få detta på plats . 29 (): Tack, statsministern, för redogörelsen! Min fråga gäller åtgärdsplanen för att stabilisera finansmarknaden. Som jag ser det är styrkan i åtgärdsplanen samordningen av åtgärderna. En samlad och koordinerad respons på oron på finansmarknaderna skapar förutsättningar dels för stabilitet, dels för sund konkurrens. En styrka i åtgärdsplanen är också att det tydligt lyfts fram att skattebetalarna ska hållas skadeslösa. Notan ska inte skickas till skattebetalarna. Detta är en viktig del av överenskommelsen, men var det självklart? Jag vill fråga statsministern vilka erfarenheter som ligger bakom detta viktiga konstaterande och överenskommelsen om att skattebetalarna så långt möjligt ska hållas skadeslösa? 30 Statsminister (): Jag delar bedömning att det viktiga var att få en samordning i vad vi nu gjorde. Utgångspunkterna har ju varit väldigt olika. Vi har olika strukturer på våra finansiella system. har få banker. Vi har olika typer av problem. Vi har haft brist i likviditet, men många andra har rent nödlidande banker, till och med konkursmässiga. Det som krävdes var att vi hade trafikregler, som vi då har kallat det, alltså ett samordnat agerande för hur vi skulle förstärka likviditetsmöjligheter och tillföra kapital till banker som behövde förstärka sitt eget kapital men också hantera nödlidande finansiella institutioner. Det fanns en tendens det var ju något av det som drev på att agerade att något land förklarade en närmast total garanti, alltså någon sorts total säkerhet, baserad på att skattebetalarna och staten i sista hand skulle stå för varje risk i det finansiella systemet. Det fanns en del också här i som ropade: Så borde väl alla göra, så är alla risker borta. Men det kunde ju bli en följd av det, att det, som sagt, blev en stor nota till skattebetalarna. Det är dessutom osäkert var de bristerna egentligen skulle uppstå. Därför tyckte vi att det här var ett mer balanserat sätt. Det handlar om att markera att det går att hantera bland annat, som vi nu har föreslagit, genom att man bygger upp fonderade medel baserade på avgifter till bankerna och därmed säkerställer att det blir banker som är med och finansierar det som är stabilitetsskapande snarare än att man skickar det till skattebetalarna. Jag uppfattade att det fanns ett brett stöd för det, även om man bör notera att en del har gått in med väldigt omfattande stödprogram redan nu av ett slag som inte har varit aktuellt i . Jag tyckte att vi fann den goda balansen i åtgärderna. Det är väldigt viktigt att vi nu också snabbt får det här på plats med stöd för att kunna komma ur den tunnel vi fortsatt befinner oss i. 31 (): Tack för svaret! Jag tror att en viktig del är att konstatera att vi har en överenskommelse, en åtgärdsplan. Men sedan har jag en följdfråga. Den handlar om samordningen länderna emellan när det gäller implementeringen av det här och det konkreta lagstiftningsarbetet i respektive land. Hur kommer detta att gå till för att verkligen säkerställa den sunda och säkra konkurrensen och för att säkerställa att skattebetalarna hålls skadeslösa? 32 Statsminister (): Det var också en erfarenhet av den tidiga fasen, när den finansiella krisen flyttade över från till , att det var en del som gick ut och sade: ska vi göra det och det. Då bad vi sedan att få in lagstiftningsunderlaget för detta, och då fanns det inte. Det vill säga man agerade snabbt men utan att ha de färdiga lagförslagen till stöd. sker detta mycket skyndsamt i , att också lagförslagen kommer fram. Det har ju byggt på en process i den europeiska kommittén, Ekofin och , där man just har samordnat sig för att säkerställa att det blir likartat. Men även där bör man notera att det finns skilda förhållanden när det gäller hur vi fattar beslut. I måste man tala med kretsen av förbundsländer, som är en del av garantin för att kunna finansiera. Vi har en lite annan beslutsordning. Men det har varit nära kontakter framför allt med dem vi oftast är nära allierade med i den här typen av frågor för att säkerställa att vi nu får väldigt likartade system. Man bör dock notera att det på marginalen ändå uppstår skillnader. Vi har lite olika nivåer för insättningsgaranti, till exempel. 33 (): Energieffektivitet är någonting som diskuteras mycket, och det finns ett mål att minska CO2 totalt sett i . Jag ställde frågan inför toppmötet om det kommer att resoneras någonting om kärnkraftsbiten i EU. Man skriver ju att man ska respektera varje lands egen mix av lösningar och så vidare. Med tanke på att är så pass beroende av kärnkraft är det viktigt att vi behåller och möjliggör en fortsättning av den energimixen för del. Jag undrar om det på något sätt resonerades om detta, hur kärnkraften kommer att vara en fortsatt del av energimix. 34 Statsminister (): Det var inte någon lång kärnkraftsdiskussion, men det är ett energitörstigt som träffas. Väldigt många har ett stort beroende av fossila bränslen. I flera av de länder vi diskuterar är det närmast ett totalt beroende av olja och kol. I det perspektivet har vi definierat kärnkraften som att den inte är en del av det som är förnybart, men den är en del av det som minskar CO2-emissionerna; den leder alltså till minskade växthusgasutsläpp. Så har definition när det gäller synen på kärnkraften blivit. Det gör att länderna utifrån det drar lite olika slutsatser. En del länder fortsätter att använda sin kärnkraft. En del bygger nya aggregat. En del väljer fortsatt att inte ha några kärnkraftverk. Och det finns en respekt i kretsen av stats- och regeringschefer för att det så ska vara. Vi diskuterar mer användningen av styrmedel och vilka mål vi ska nå än de exakta delarna i hur vi sedan komponerar vår energimix. 35 (): Tack, statsministern för svaret! Ja, det här med styrmedel är viktigt, och vid implementeringen av den europeiska strategiska energiteknologiplanen kommer det att krävas en hel del pengar. Hur man då använder dessa pengar kommer att avgöra om man styr mot det som länerna själva vill ha. Eller kommer EU att komma med pekfingrar när det gäller hur vi kommer att använda de här pengarna? Vad jag menar är att det för del är viktigt att vi ser till att det finns en långsiktig framförhållning när det gäller användandet av pengar, de medel som behövs eftersom också kärnkraften för del kommer att finnas kvar inom en överskådlig framtid. Vi vet att det finns ett stort behov av att upprusta de kärnkraftverk vi har och av att se till att vi får ut mer effektivitet ur de redan befintliga. Så min fråga är: Kommer en del av de här styrmedlen, pengarna, att kunna användas till detta för del? 36 Statsminister (): Det närmar sig nog mer vår inhemska energidiskussion. Den ska vi gärna föra i olika sammanhang. Då har vi också att, så att säga, underkasta oss att vi bland annat har en förnybar målformulering som ju för svensk del har uttolkats som att vi ska gå från av förnybar energianvändning, totalt. Där får inte kärnkraftsanvändningen räknas in. ska vi ha sjunkande emissioner, och där spelar kärnkraften definitivt en roll. Sedan får vi väl utifrån det ställa oss frågan hur styrmedel och olika möjligheter till beslut ska se ut. Vi har en alliansöverenskommelse som vi följer, och det kommer säkert att finnas behov av att diskutera det också inför nästa mandatperiod. 37 (): Tack för redogörelsen! Det var intressant och glädjande att höra om och läsa slutsatserna när det gäller hanteringen av de finansiella frågorna. Jag förstår att tidigare erfarenheter har spelat roll och haft inflytande över hur de här slutsatserna till slut landade. Det gläder mig särskilt också att höra och läsa att bekräftar beslutsamheten att fullgöra sina ambitiösa åtaganden på klimatområdet, alltså inte bara tidtabellen. Det är gott och väl att ha ordning på de finansiella systemen, men om de ekologiska systemen brakar samman till följd av kraftiga klimatförändringar är de finansiella systemen inte särskilt mycket att hålla i. Jag vill ställa en fråga om den korta diskussion eller rapport som den irländska premiärministern hade om Lissabonfördraget. Det är intressant att läsa anförandet från den irländska premiärministern. Han pekar ju på några av orsakerna till att man röstar nej. Många säger, enligt den omfattande opinionsundersökning man har haft efteråt, att brist på kunskap och förståelse är en viktig anledning. Detta har exploaterats skickligt, kan man väl säga, och formulerats som konspirationsteorier och mytbildningar om vad som skulle hända om det skulle bli ett ja på . Det handlar om att man skulle bli av med sin neutralitet och att försvarspolitiken skulle sugas upp. Det handlar om etik och socialpolitik. Vilka lärdomar tycker statsministern att vi kan dra för att bättre än föra samtalet om EU:s framtid vidare så att vi kan undvika den typen av exploatering av brist på kunskap? 38 Statsminister (): Det är väldigt många som skulle vilja kunna svara på det på ett bra och enkelt sätt. Det är förmodligen så att Lissabonfördraget för mycket handlar om hur EU ska fungera som beslutsfattare när väljarnas utgångspunkt mer är deras vardagsproblem. De kan nog känna respekt för att det finns gränsöverskridande problem och gärna se ett starkt europeiskt samarbete som kan göra något åt det. Men huruvida det ska ledas av en vald ordförande för eller hur kommissionen ska vara antalsmässigt bestämd för att möjliggöra det tror jag inte vi ska göra oss några illusioner om att människor sitter hemma vid sina köksbord och funderar över . Det är en del av problematiken. Det är väldigt mycket beslutsteknik som det här fördraget handlar om. På ansågs nejsidans bästa slogan vara: If you dont know, vote no! Vet du inte eller tycker du att du har fått otillräcklig information, rösta nej! Alla vi som har arbetat med den här typen av frågor vet att det ofta är den reaktion vi får: Jag tycker inte att jag har fått all information. Då kanske utgångspunkten är att ta det säkra före det osäkra och rösta nej. Det är en viktig förklaring till varför det blev som det blev. För vi kan det underströk också premiärminister konstatera att det irländska folket kanske är det mest EU-positiva som vi har i hela EU. Hur gick det till? Det visar att det ofta är svårt med en folkomröstning om en komplex materia som består av massvis med olika paragrafer. Det är en sak att säga ja eller nej till euron. Att säga ja eller nej till en räcka av olika förslag som ska vägas mot varandra är mer komplicerat. Därmed ska vi inte förtröttas i våra ambitioner att beskriva och förklara varför EU-samarbetet behöver vara starkt för att klara gränsöverskridande problem och för att finnas till stöd för att lösa människors vardagsproblem. Men det kanske hänger lite på att det mer handlar om att diskutera på det sättet och mindre de tekniska delarna. 39 (): Jag tackar statsministern. Vi kanske ska tipsa irländarna om en bra slogan för jasidan nästa gång: If you dont want a mess, vote yes! Jag tackar för redogörelsen och reflexionerna. Hur ser statsministern på planen framöver? När kan vi föra frågan framåt och ta nästa steg? Lissabonfördraget innebär ändock förenklingar, förtydliganden och också väldigt många positiva saker för del som när det gäller antalet parlamentariker. Hur ser statsministern på processen framåt? 40 Statsminister (): Jag ska absolut se om jag kan få med den där sloganen vid något möte med Cowen. Vi är nu väldigt nära den punkt där vi får konstatera att Lissabonfördraget inte kommer på plats före valet till . Det innebär att vi får fortsätta med och två färre platser till . Det innebär att ska börja minskas när den återsamlas efter valet eller nyväljs, ska jag säga. Det blir någon form av tidsförskjutning som bygger på vad vill ha för politiska klargöranden när de känner sig mogna att gå vidare. Jag vill fortsatt visa respekt för att de inte kunde svara på det nu utan sade sig vilja försöka göra det . Är det något vi ska vara väldigt tydliga med är det att det måste få vara irländarnas sak att berätta om detta. Att komma utifrån , framför allt från länder som själva har haft stora diskussioner och kanske till och med har haft folkomröstningsresultat som har gått emot, och hävda att man vet hur irländarna ska bestämma kommer inte att vara en bra metod. 41 (): Jag vill be statsministern reflektera över det demokratiska beslutsfattandets villkor här i med anledning av två frågor som stod på dagordningen vid . Jag tänker dels på Lissabonfördraget, dels på finanskrisen. riksdag ska enligt gällande tidsplan fatta sitt beslut om Lissabonfördraget om en knapp månad, , och det innan regeringens utredare redovisar utredning och konsekvens för åtgärder med anledning av dom i det så kallade Lavalmålet. Varför denna brådska, , när vi nu vet med största visshet att Lissabonfördraget i alla fall blir avsevärt försenat? En enad opposition och fackföreningsrörelse vill få ta del av denna stråthska utredning före ställningstagandet till Lissabonfördraget. Ett annat än mer flagrant exempel på odemokratisk beredningstid är det stabilitetspaket mot finanskrisen som regeringen efter diskussion vid enligt uppgift kommer att presentera med en motionstid och med beslut i kammaren . Det är ett komplicerat paket för att lugna den allestädes närvarande marknaden, och det innehåller offentliga åtaganden på det obegripliga beloppet av . Jag vill som sagt att statsministern reflekterar över och kommenterar den demokratiska beslutsprocessen i dessa två mycket viktiga frågor som ska behandlas här i . 42 Statsminister (): Fördraget kan knappast beskrivas som att det har tagits fram skyndsamt. Det är en process som har pågått och som huvudsakligen drevs av den förra regeringen. Mitt besked har varit, också inför , att vi före det att vi undertecknade själva fördraget säkerställde att den majoritet som är erforderlig finns i till stöd för vårt undertecknande. Det har konstaterats, också från fackliga företrädare, att Lissabonfördraget förstärker snarare än urholkar arbetsrättsliga förutsättningar för löntagarna och att det på andra sätt också är förbättringar som välkomnas av fackliga företrädare. Det hänger inte ihop med Lavaldomen och de frågor som utreder. Dessa två frågor har ingen koppling. Europeiska rådets medlemmar, oavsett politisk kulör, har uppmuntrat och uppmanat samtliga länder att fullfölja sin ratifikationsprocess. ligger nu nästan sist i att fatta detta beslut. Det tycker vi att vi nu ska göra. Vi får återkomma till diskussionerna om eventuella konsekvenser och analyser när det är färdigt. När det gäller stabilitetspaket vet jag inte om menar att han för alla tillfällen utesluter att man skulle kunna gå fram med snabb lagstiftning. Då vill jag dra mig till minnes att har varit med om att täppa till avancerad skatteplanering. brukar inte hindras att fatta snabba beslut. Det är ofta behov av att agera skyndsamt när det handlar om ett flyktigt kapital och stor risk för småsparare, hushåll och småföretag om vi inte agerar. Jag tror att de skulle ha känt en väldigt stor besvikelse om vi hade sagt att det här kommer att ta väldigt och fördjupa deras problem när faktiskt har möjlighet att vara snabb när den bara vill. 43 (): Jag tackar för svaret. Demokrati tar och måste få ta tid. Jag menar att när vi nu vet att Lissabonfördraget kommer att försenas och det kommer en viktig utredning att borde avvakta den stråthska utredningen. Visst måste i vissa krislägen fatta snabba beslut. Det gäller inte Lissabonfördraget, möjligtvis finanskrisen med de motiv som statsministern anför. Men om så är fallet visar det på orimligheten med dagens internationella finanssystem och på nödvändigheten av att grundligt förändra detta för att uppnå robusthet, transparens och demokratiskt inflytande och kontroll. Finanssystemen bör ses som en grundläggande samhällelig infrastruktur där girigheten hålls på armlängds avstånd. Jag vill uppmana regeringen att stödja de krafter som arbetar för en genomgripande reformering av Bretton Woods-institutionerna. 44 Statsminister (): När det gäller Bretton Woods-institutionerna, IMF och , har vi också haft som utgångspunkt att man bör se om de går att modernisera och utveckla. Det kloka med dem är att de ger plats för alla, till skillnad från det som ibland är sättet att hävda att världen samlas, nämligen att de stora samlas, det som ibland kallas G 7 eller G 8 eller förstärks med några utpekade länder. Det har hetat att det ska vara ett stort möte , bland annat i nära anslutning till det amerikanska presidentvalet.