prot · GV0975 · 2008-03-07 00:00:00 — Jag tycker att bostadsrätten är en utmärkt boendeform, men jag tycker inte att det är okej när allmännyttans hyreslägenheter säljs ut till reapriser till dem som för tillfället råkar ha ett hyreskontrakt. Jag tycker att samhället ska ta sitt ansvar och se till att det byggs fler hyreslägenheter som människor med normala inkomster kan efterfråga. Bostadspolitik är alltför viktigt för att vi ska göra det till en kamp om siffror. Det viktiga är att vi kan ha som gemensam utgångspunkt i debatten det som , all tillgänglig statistik och alla aktörer på bostadsmarknaden visar på, nämligen att bostadsbyggandet har minskat kraftigt i hela landet. Det byggs nästan inga hyreslägenheter. Jag är väldigt orolig för den utveckling vi ser . Det står som sagt still när det gäller nyproduktion av hyresrätter, och detta kommer att medverka till att konkurrenskraft och tillväxt försämras. Ministern har i en tidigare interpellationsdebatt med mig gjort ett väsentligt klargörande. sade att byggandet av hyresrätter fungerar när man kan betala byggkostnaderna i hyra och att hyresmarknaden inte fungerar när hyresgästerna vill betala mer än hyrestaket då blir det bostadsrätter i stället. Jag undrar om ministern i dagens debatt skulle vilja vara så vänlig och upplysa mig och åhörarna om hur det fungerar för alla dem som inte kan betala de nya hyrorna. 10 (): Det är väldigt intressant att debattera med statsrådet , inte minst med tanke på hur han friserar sanningen i detta interpellationssvar. Det är nästan häpnadsväckande. Vi kan säga så här, : Om man jämför med 1991 är det en fantastisk ökning . Jämför man i stället med 1978 är det en oerhörd nedgång en katastrof. Men det är ju bara en lek med siffror. Både och jag har skrivit detta efter att statistiken har redovisats, och det är det interpellationen handlar om. Jag har några siffror här. För hela riket byggdes 45 281 lägenheter 2006. byggdes 14 798 bostäder. För var siffran 15 390 . var siffran 8 438. Det ska erkännas att siffrorna ska räknas upp på grund av en eftersläpning. Med hjälp av min lilla räknare på rummet kommer jag då fram till att 9 113 bostäder har påbörjats i . Det innebär ändå, , 6 277 lägenheter färre 2007 än 2006. Jag tycker egentligen inte om sifferexercis i debatter, för det blir väldigt otydligt framför allt för åhörare. Men här påstår statsrådet något som inte riktigt stämmer. Bostadsproduktionen har minskat . Det kan inte statsrådet komma undan. Tittar vi dessutom på antalet hyresrätter, som SCB inte har med just i den här rapporten, kan vi konstatera att det har mer än halverats i förhållande till vad som var planerat. Siffran från Byggindustrier säger att antalet har ökat inte som säger men då handlar det om bostäder och lokaler, och det är något helt annat. I lokaler ingår faktiskt också hotell och kontor och att det byggs en hel del sådant runt om i landet vet vi. Det var alltså investeringar man talade om. Som recept för att öka bostadsbyggandet föreslår statsrådet bättre spelregler och ägarlägenheter. Vi har inte sett så mycket av spelreglerna , och det återstår väl att se hur de kan öka byggandet. Vi socialdemokrater bestämde en gång att vi skulle avskaffa en del av bostadssubventionerna, och det gjorde vi också med emfas. Då minskade bostadsbyggandet. Därmed var vi tvungna att införa subventioner igen för att öka bostadsbyggandet. Vi kan konstatera att bostadsbyggandet , 2005 och ökade ganska kraftigt, bland annat för att vi hade subventioner. Min kritik har handlat om , och eftersom jag var tvungen att klargöra detta med siffrorna i inledningen av mitt anförande fanns det anledning att tala om . Men problemen med är ännu större. 360 000 människor står i bostadskön. Under valrörelsen sade alla partier att det var 275 000 som stod i bostadskön. Det är en ökning med 50 000. Det är väldigt många människor. I detta sammanhang har regeringen inte några förslag på hur man ska minska antalet som står i bostadskö i . De ungdomar som vill ha en bostad lär få vänta, för regeringen har inga recept för hur man ska klara detta. Det har tydligt redovisats i den här interpellationsdebatten. 11 Statsrådet (): Det här artar sig till en kamp om statistik, och det är naturligtvis besvärande för och att det med socialdemokratiskt regeringsinnehav nu står 230 000 människor i bostadskö bara här i . Jag vet inte hur ni vill bortförklara det. Under den senaste mandatperioden ökade bostadsbristen. Från att det varit bostadsbrist i 62 kommuner i början av mandatperioden var det bostadsbrist i 122 kommuner. Jag undrar om och verkligen är de rätta konsulterna för den här regeringen när det gäller att tala om hur bostadsbrist ska avskaffas. Låt oss gå till statistiken. talar om att subventionspolitiken ledde till ökat bostadsbyggande. Då skulle det vara ganska intressant att få veta varför ni i er skuggbudget har tagit bort subventionerna. De finns bara kvar som en mikroskopisk kohort i ert budgetalternativ. Det här hänger inte riktigt ihop, herr talman. Men låt oss nu titta på statistiken. och har skrivit interpellationer utifrån ett halvt pressmeddelande från . Där sägs inledningsvis att byggandet har minskat med 34 000 bostäder. Lite längre ned står det: De avskaffade bostadssubventionerna innebar att många flerbostadshusprojekt tidigarelades till slutet av 2006. SCB beräknar detta tidigareläggande till ca 8 000 lägenheter. säger att det var 6 277 färre lägenheter. Om lägger till de 8 000 enligt är det faktiskt 2 000 fler som har byggts. De så kallade Odellplattorna har väl till och med hört talas om. De göts för glatta livet . Det är de som hör hemma 2007, för det var då som byggandet påbörjades i själva verket. Jag har ändå ganska klart för mig att era interpellationer bygger på ett halvt pressmeddelande från . Läs hela pressmeddelandet! Hur var det med subventionerna då? Låt oss titta . Då fanns inga subventioner, och då påbörjades enligt samma pressmeddelande från byggandet av 16 559 bostäder utan subventioner. Och jag talar bara om bostäder, , inte om lokaler. Det är bostäder som det här handlar om. Detta, herr talman, är det bästa halvåret vid sidan av 2006 utan subventioner. Tillväxten i bostadsbyggandet var och den var 2006. Den förväntas bli ytterligare i investeringar i reala termer under det här året. Det är en väldigt stark tillväxt. Att tillväxten nu avtar 2008 beror enligt Byggindustrier dels på oro på finansmarknaden, dels på mark- och resursbrist. Ingen, jag upprepar ingen, utom socialdemokratiska och vänsterpartistiska riksdagsledamöter, efterfrågar subventioner på bostadsmarknaden. Vi kan titta på andra nyckeltal. var 286 000 personer sysselsatta i byggindustrin. Året innan var det 277 000 personer. Antalet arbetade timmar inom byggindustrin ökade med 5 ½ procent. Era undergångsscenarier att byggandet har bromsat in stämmer inte med verkligheten. Bostadsbyggandet ökade i termer av investeringstakt och kommer enligt Byggindustriernas prognos att fortsätta att öka under detta år med ytterligare . 12 (): Under förra mandatperioden när Socialdemokraterna styrde det här landet byggde vi 120 000 lägenheter med hjälp av stöd och stimulanser från staten. Vi anser nämligen att staten och samhället har ett ansvar för att det byggs bostäder som alla kan efterfråga. antyder att vi har en mikroskopisk satsning i vårt budgetalternativ. Det stämmer inte. Vi vill införa ett nytt investeringsbidrag. Till att börja med handlar det om lite mindre pengar när man inför ett nytt stöd. 250 miljoner har vi avsatt , 600 miljoner och 700 miljoner . Det kallar inte jag för mikroskopiska satsningar. Vilket är problemet ? Jo, det är en galopperande bostadsbrist i 122 kommuner. Det är en stor orättvisa på bostadsmarknaden. berömmer sig av regeringens förslag på fastighetsskatteområdet. De förslagen innebär att redan välbeställda människor i stora villor i och andra välmående kommuner norr om har fått oerhörda skattesänkningar på bekostnad av dem som har problem på bostadsmarknaden. Inte minst de som väljer att flytta från sitt nuvarande boende till ett nytt får betala en ny flyttskatt som kan handla om . Det gäller även pensionärer, som inte heller har fått ta del av en annan av de åtgärder som vi ofta får höra talas om av regeringens företrädare, jobbskatteavdraget. Vi behövde inte vänta så länge på att ministern skulle ge dagsnoteringen för hur många som står i bostadskö i . Ja, det är 230 000 personer ungefär. 30 000 av dem är i akut behov av bostad. flyttade 20 000 nya invånare in till . byggdes 3 000 nya lägenheter i . , när Socialdemokraterna styrde, byggdes mer än 8 000 nya hyreslägenheter. Det pågår en utförsäljning och en ombildning av allmännyttan. Det är våra gemensamt ägda bostadsföretag. Det innebär att de tre stora allmännyttiga bostadsföretagen har lämnat färre lägenheter till bostadskön. Det byggs inga nya hyreslägenheter. De som finns säljs ut. Det är klart att det försvårar situationen för dem som behöver ta sig in på bostadsmarknaden och hitta någonstans att bo. Vems är skulden, ? Den är din och dina borgerliga allierades som styr . Allt hänger ihop. Vad ska vi göra åt det här? Som jag ser det finns det tre kanske till och med fyra alternativ. Antingen kan vi låta det vara som det är , bara låta det rulla på, blunda för problemen och använda siffror som för oss själva blir tydliga och bra utifrån den politik vi anser ska föras. Annars kan man införa marknadshyror, krossa bruksvärdessystemet, vilket den här regeringen är på god väg att göra. Vi bara väntar på utredningen som ska överlämnas till ministern . Vi kan kanske bygga sämre bostäder. Det pratar om i sitt svar. Vi ska regelförändra. Innebär det att vi ska bygga sämre för dem som har mindre pengar? Det undrar jag, . Eller också kan vi, som vi socialdemokrater föreslår, införa ett investeringsstöd, för då byggs det nämligen hyreslägenheter. 13 (): Återigen är det bara att konstatera att eftersom det byggs färre lägenheter i kommer inte fler stockholmare att få några nya bostäder att flytta in i. Ungdomarna som sitter på läktaren har med politik ingen chans att få en lägenhet med tanke på att man faktiskt minskar bostadsbyggandet. Det går inte att bortförklara. Jag har visst läst hela pressmeddelandet. Jag konstaterar ändå att det byggs ett mindre antal lägenheter. Det kan man aldrig svära sig fri från. Sedan kan jag berätta för att jag kontrollerade just siffran . Byggindustrier säger faktiskt tydligt och klart att det handlar om byggande av bostäder och av lokaler. Det står på deras hemsida, och jag kontrollerade det per telefon i går. Det innebär att det är kontor och även hotell som ingår i den siffran. Sådana vet vi att det byggs ganska många. säger att det snart bara är Socialdemokraterna som efterfrågar subventioner. Jag är ganska säker på, , att alla de organisationer som företräder unga och som har skrivit i dagens skulle vara ganska glada om det fanns subventioner för att bygga lägenheter, för att faktiskt få i gång bostadsbyggandet och byggandet av hyresrätter som även unga människor och människor som inte har så hög inkomst har råd att efterfråga. byggs bara svindyra bostadsrättslägenheter. säger att genom att vi ska få nya ägandeformer ska man öka bostadsbyggandet. Men vad har man för belägg för att en ny upplåtelseform skulle öka bostadsbyggandet? Vem skulle ha råd att bo där? Jag kan inte se några som helst belägg i det har anfört, i varje fall inte under denna debatt eller någon annanstans vi har debatterat dessa frågor. De som står i bostadskön i kan inte få svar någonstans. Det enda som kommer fram är att det ska ske ombildningar eller utförsäljningar. Några andra metoder i borgarnas bostadspolitik finns inte. Det är beklagligt, , att man inte har hittat någon lösning och att man inte har redovisat något annat än att reglerna ska förändras så att de gynnar byggherrarna men inte ser till att fler bostäder byggs. Det är beklämmande, . 14 Statsrådet (): Jag är glad att det som återstår av statistikdebatt är en diskussion om huruvida lokaler ingår. hänvisar till Byggindustriers hemsida. Jag ska överlämna deras pressmeddelande till direkt efter debatten. Där står det att investeringsvolymen 2006 i bostäder var 91,3 miljarder. Det var en 14-procentig ökning. Prognosen är 10 procents ökning för bostäder och . För lokaler separat redovisat är det också fråga om 10 procents ökning. Det är en investeringsvolym på 69,9 miljarder. Den sista bastionen i statistikkriget kan därmed också räknas hem. Är 250 miljoner mikroskopiskt? Det är av de 2,7 miljarder som fanns i budgeten. Då har man tagit bort av subventionerna. Jag medger gärna att det kanske inte är mikroskopiskt, men det är ändå ganska lite som är kvar. tog upp frågan om fastighetsskatten. Huvudproblemet med det gamla fastighetsskattesystemet var att det var orättvist, slog blint, att människor kände en ökande oro för om de över huvud taget hade råd att bo kvar i sina bostäder efter det att de hade avslutat ett aktivt yrkesliv och hade en pension att leva på med ständigt ökade kostnader. Den oron kan nu vara borta. Vi har hittat ett fullt finansierat system inom bostadssektorn för att förändra fastighetsskatten till en förutsägbar och överblickbar kostnad. Det finns en viktig sak för mig att slå fast när tar upp frågan om bruksvärdessystemet. Bruksvärdessystemet ska vara kvar. Bruksvärdessystemet ska reformeras. Det är förhandlade hyror som ska finnas i botten. Jag har varit på olika håll i . Särskilt intressant har det varit att besöka det allmännyttiga bostadsföretaget i , MKB. Där har man för tillsammans med hyresgäströrelsen tagit fram den så kallade Malmömodellen. Där har man inte mindre än 180 olika parametrar som man använder för att bedöma hyran. Det har bidragit till att hyresgästerna själva har fått vara med och värdera vad utsikten, standarden på lägenheten och så vidare är värda. Sedan har man gemensamt satt en hyra. Det finns en gammal hyra. Den räknas om. Hyresgästen får en hyresavi med den nya hyran som man har kommit överens om. Sedan står det att hyresgästen har en rabatt. Rabatten gäller , och sedan trappas den upp . Detta har gjort att bostadsbyggandet i har kommit i gång. Det är inte bara fråga om de allmännyttiga bostadsföretagen. I och med att hyrestaket har höjts i attraktiva lägen för alla har också privata hyresvärdar börjat bygga mycket mer. Det här har skapat flyttkedjor och en större rörlighet. Det har gjort att hyror i har kunnat sänkas, och de har ökat i attraktivare lägen. Det har gjort att har fyllts upp. Det har blivit bättre för alla. Det har blivit en balanserad lösning som bättre avspeglar hur hyresgästerna ser på sitt boende. Det är otänkbart att moderna människor i det långa loppet skulle vara beredda att betala lika mycket för en dålig service, ett dåligt läge och dåligt underhåll som för ett bra läge, en god service och ett bra underhåll. Det kommer inte moderna människor att i det långa loppet acceptera. 15 (): Jag har förstått att bostadsminister känner sig hårt ansatt av hyresgäströrelsens företrädare. Är det så konstigt? Skulle vilja förbättra sitt anseende? Kan du utveckla det du sade i talarstolen? Jag uppfattade det som att vi inte ska ta bort allmännyttans hyresledande roll. Jag har vid ett flertal tillfällen hört bostadsministern tala gott om Malmömodellen. Ja, det är väl en modell som är alldeles utmärkt och som det går att arbeta utifrån redan med dagens regelverk. Låt oss ta i hand på, , att du stoppar den Kochska utredningen i byrålådan och låter dagens bruksvärdessystem utvecklas i samförstånd med bostadsmarknadens parter. Om du kan lova mig att göra det skulle jag känna mig oerhört nöjd. Vi vill alltså satsa på byggande av fler hyresbostäder. Vi har ett investeringsbidrag som vi anser är motiverat. Vi har också en annan satsning i våra förslag som går ut på att skapa fler attraktiva bostadsområden. Vi kallar det än så länge en miljardsatsning för miljonprogrammet. Som alla vet kommer det inte att gå att klara av att enbart genom nyproduktion se till att skapa nya bostäder som människor vill efterfråga utan också det redan befintliga beståndet måste tas till vara. Vi satsar 15 miljarder i ett projekt som ska löpa för att skapa fler attraktiva bostäder. 16 (): Det finns två saker som bör noteras här. Jag tänker inte fortsätta det statistikkrig som anser sig ha vunnit. De som är ute i verkligheten konstaterar att utbudet av bostäder minskar. Det räcker oavsett hur väljer att vrida till statistiken. Det är det mest tydliga exemplet. Det är bra att ha en diskussion om hur bruksvärdessystemet ska utvecklas . Sedan tar upp en fråga som jag faktiskt har försökt att undvika, men eftersom tar upp den kan jag inte låta bli att hänga på den. Han nämner fastighetsskatten. Det intressanta är att den enda ordentliga insats man har gjort på bostadspolitikens område är att man har förändrat fastighetsskatten. Det intressanta är att man gav riktigt rika människor ännu mer pengar. Det var de som vann allra mest på detta de som bor i , i de allra finaste områdena i . De som förlorade var de som bor långt ute i glesbygden och som inte har samma förutsättningar. Det kallar jag att använda bostadspolitiken för att omfördela från de fattiga till de rika. Det är exakt samma sak i fråga om att bygga hyresrätter och den övriga bostadspolitiken, det vill säga att de rika får alla möjligheter och de fattiga ingenting. Till exempel skriver ungdomar i att de inte har något hopp om att få en lägenhet. De tycker att kd har svikit dem i bostadspolitiken. Jag är beredd att instämma i den kritiken. 17 Statsrådet (): Låt mig börja med frågan om fastighetsskatten. Vi har gått från ett system med en oförutsägbar skatt som har slagit framför allt mot pensionärer som har avslutat sin yrkeskarriär, som sitter i ett eget hem som de har amorterat ned och känt en växande osäkerhet om de har haft råd att bo kvar. 3,1 miljoner husägare får sänkt fastighetsskatt. De som klagar är ju de med stora vinster, de som har gjort stora vinster och som har uppskovsbelopp som räntebeläggs. Det är spännande att tycks solidarisera sig med den gruppen. Jag beklagar i och för sig att vi inte fullt ut kunde fullfölja den modell som vi kristdemokrater lade fram, men vi har hittat en kompromiss som är i kraft och som ändå underlättar för en mycket stor del av svenska folket. När det gäller Malmömodellen och utredning vill jag gärna säga till att det var som tillsatte utredning helt enkelt för att det finns en anmälan från Fastighetsägarna om bland annat allmännyttans hyresnormerande roll och huruvida denna är förenlig med EG-rätten. Det är ju huvuduppgift att ta reda på det. Men bruksvärdessystemet ska finnas kvar. föreslår att hyresgäströrelsens lagstadgade förhandlingsrätt ska vara kvar. Det är ju grundbulten i detta system. Sedan måste vi hitta en lösning som innebär att vi inte riskerar att åka på en ordentlig bakstöt, nämligen att vi tvingas införa någon form av social housing. Det är regeringens tilläggsdirektiv till att detta ska undvikas. Han ska också föreslå åtgärder gällande hur vi ska undvika detta. Denna utredning ska vi diskutera här i när den har kommit. Vi ska remissbehandla den. Vi får se. Jag är övertygad om att det finns förutsättningar att hitta en balanserad och bra lösning som de allra flesta kan känna sig nöjda med. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2007/08:430 om regeringens utnämningspolitik 18 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att förändra regeringens utnämningspolitik så att svenska folket ska känna att den som får liknande jobb eller uppdrag i är den som är bäst lämpad för att få det och inte en person som bara har rätt kontakter eller rätt partibok. Jag är glad över möjligheten att här få lägga ett antal saker till rätta. Regeringens utnämningspolitik diskuteras livligt såväl i kammare och utskott som i medierna. Det är bra och viktigt att den diskussionen förs, men det förutsätter också att vi försöker diskutera utifrån en gemensam verklighetsbeskrivning. Låt mig därför inleda med en redovisning av vad regeringen faktiskt beslutat . I budgetpropositionen skrev vi att skriftliga kravprofiler med omedelbar verkan skulle introduceras. Kravprofilen är det dokument med vilket varje rekryteringsprocess tar sin utgångspunkt och det är också mot den som envar kan mäta huruvida den person som fick anställningen i fråga faktiskt också uppfyller de i förväg fastställda kriterierna. Kravprofilerna läggs numera regelmässigt i akten efter det att regeringen fattat beslut i ärendet och är därefter tillgänglig för den som är intresserad. beslutade regeringen att pröva en försöksverksamhet med intresseannonsering efter myndighetschefer. Fyra olika befattningar utannonserades, det var chefsanställningar för , , samt Sida. Med stöd av erfarenheterna från dessa rekryteringar kunde regeringen redan till budgetpropositionen fatta beslut om att göra annonsering till huvudregel när en myndighet behöver en ny chef. Mätt från tidpunkten då budgetpropositionen lämnades till har regeringen levt upp till det mål vi då formulerade. Av de myndighetschefer som fått ordinarie anställning därefter har nämligen elva sådana beslut föregåtts av en intresseannonsering medan regeringen anställt tio chefer utan föregående annonsering. Jag är glad över att vi redan kommit så långt i vår strävan att aktivt använda annonseringsförfarandet, men jag avser att fortsätta att verka för att vi i regeringen sammantaget inte bara klarar målet utan att vi också gör detta med marginal. frågar mig hur jag vill verka för att den som är bäst lämpad snarare än en person som har rätt kontakter eller rätt partibok också ska erbjudas anställning som myndighetschef. Svaret är för mig enkelt. Den här regeringen har ersatt en ordning som bestod i att en liten krets personer bakom stängda dörrar fattade beslut om vilka som skulle få bli myndighetschefer. Den ordningen var oförutsägbar, sluten och i det närmaste omöjlig att granska i efterhand. Den nya ordning som utnämningspolitiken nu bygger på är en ordning som på ett helt annat sätt ger omvärlden såväl möjlighet till insyn i de processer som föregår ett anställningsbeslut som möjlighet att i efterhand granska hur arbetet gick till. Regeringen har valt att annonsera efter 23 myndighetschefer. 13 processer har avslutats med ett regeringsbeslut, medan tio ärenden fortfarande bereds. Intresset bland allmänheten när det gäller de utannonserade befattningarna har varit stort. har närmare 450 personer anmält intresse för dessa befattningar. Dessa fakta står för mig i bjärt kontrast till det faktum som jag pekade på i en interpellationsdebatt med . Den föregående socialdemokratiska regeringen anställde mellan 1995 och fram till valet fler än 300 myndighetschefer, detta utan att vid ett enda av dessa tillfällen pröva möjligheten att annonsera efter lämpliga kandidater. Att rekrytera myndighetschefer är en grannlaga uppgift som kan ta . Som regeringen tydligt redovisade i höstens budgetproposition kan det därför ibland finnas starka skäl till att inte annonsera efter en viss chefsbefattning. Ett sådant skäl kan vara att regeringen genom att bedriva en aktiv arbetsgivarpolitik i förhållande till de befintliga myndighetscheferna väljer att flytta en chef från en myndighet till en annan. Eftersom regeringen är arbetsgivare för myndighetscheferna kan detta vara ett effektivt och rationellt sätt att lösa en uppkommen eller uppkommande chefsvakans. De befintliga myndighetscheferna är ju en resurs som regeringen investerar i med avsikt att dessa ska utvecklas till att bli ännu bättre chefer. Ett annat skäl kan vara att det för verksamhetens bästa snabbt kommer en chef på plats. Få organisationer mår bra av att leva i ett chefslöst tillstånd. För tydlighets skull vill jag också understryka att det självklart är så att det finns kravprofiler tillgängliga även i de ärenden där regeringen inte valt vägen att i förväg annonsera ut en viss befattning.