prot · GV0967 · 2008-02-19 00:00:00 — ska vi öppna nystartsjobben även för den offentliga sektorn, och ska vi på något sätt åtgärda det. Vi kommer att vara med även där och utvärdera, ifrågasätta och kritisera den politiken. Än så länge ser inte starten särskilt bra ut. 76 (): Jag förstår egentligen inte varför Littorin berättar hur många interpellationsdebatter han har fått ta här i kammaren. 130 är han uppe i . Lite stolt säger han att det är kul att ta debatter. Och det kommer att bli väldigt många fler om det bara är han som blir den som står för en sorts pragmatisk hållning i retoriken men som i slutändan är den som benhårt får hålla fast vid politiken. Nystartsjobben, den borgerliga babyn som inte gett det resultat som man önskade, håller man fast vid, trots att resultaten visar att de inte är den där mirakelmedicinen mot det så kallade utanförskapet som man lovade inför valet. För att förstå vidden av problemen som Littorin har just nu är det viktigt att komma ihåg att den borgerliga politiken kring jobben handlar om tre saker. En var jobbskatteavdraget. Det finns ju en del som redan nu hävdar att det inte alls är säkert att jobbskatteavdraget kommer att öka den totala sysselsättningen. Det finns risk för att det till och med blir en lägre sysselsättning. En annan var a-kasseförändringarna som blev till försämringar. Det har lett till att vi har 400 000 fler människor utan inkomstförsäkring nu när vi ser att konjunkturen vänder ned och arbetslösheten riskerar att öka. Och så var det nystartsjobben. Detta var de tre benen som jobbpolitiken vilade på. Den här mirakelmedicinen fungerade inte. De flesta som får ett nystartsjobb blir arbetslösa efter nystartsjobbet. Det finns flera väldigt anmärkningsvärda saker i interpellationssvaret. Jag ska citera ur arbetsmarknadsministerns svar: En av tankarna med nystartsjobben är att erbjuda personer som har svårt att få en anställning möjligheten att visa en arbetsgivare att de är värda att satsa på. Lite längre ned står det: För alla som har haft ett nystartsjobb har det dock inneburit att de fått in en fot på arbetsmarknaden, något som de tidigare saknat. Men herregud, herr arbetsmarknadsminister, hela arbetsmarknadspolitiken handlar just om detta! Alla de anställningsstöd ni drog ned, praktikplatserna och utbildningsvikariaten som försvann allt det handlar om att föra människor närmare arbetsmarknaden och se till att de får visa vad de går för. Har inte arbetsmarknadsministern förstått det? Nystartsjobben har en intressant konstruktion, men de måste också kompletteras med alla dessa andra delar. Om arbetsmarknadsministern nu är så pragmatisk som han gör gällande så finns det en konjunktur, åtminstone en borgerlig konjunktur, i att faktiskt säga: Allt vi gjorde var inte rätt, vi drog ned alldeles för mycket på stödet till de arbetslösa och vi jagade dem för mycket. har ni backat i allt från a-kassans obligatorium till sjukförsäkringar. Det är lika bra att ni tar tillfället i akt och säger som det är, nämligen att er jobbpolitik inte nådde ända fram. Ta chansen , arbetsmarknadsministern! Det är borgerlig konjunktur för att backa lite eller, som ni själva sade, ändra sig. 77 (): Man fortsätter att imponeras av den negativa synen på arbetsmarknadens utveckling. har helt rätt när han säger att man måste komplettera med flera saker, och det är precis det vi gör. Men det är inte socialdemokratisk medicin, utan det är en annan medicin. Det ska vara lättare och billigare anställa. Vi gör saker så att sysselsättningen ökar. Tittar vi på nystartsjobben, som interpellationen handlar om, är det en viktig pusselbit. Det är ingen mirakelmedicin det var aldrig tänkt att vara det utan en viktig del där många människor har fått en chans. De allra flesta är kvar i sitt nystartsjobb; de har inte slutat. Det är också jätteviktigt att vi fortsätter att utvärdera. Vi ska fortsätta följa utvecklingen, även nu när nystartsjobben kommer i den offentliga sektorn. Vi har visioner om att de som står allra längst bort ska komma in. Förra mandatperioden, fru talman, hade Socialdemokraterna ingen jobbpolitik. har de en anti-jobbpolitik. Alla deras förslag handlar i huvudsak om att återställa alliansens reformer; det är det enda de lovar oss. I skuggbudgeten klargör de att a-kassan ska höjas, arbetsgivaravgifterna ska höjas och alla arbetsmarknadspolitiska åtgärder ska slå nya rekord i antal. Bara av konsekvenserna av den politiken kan man räkna till 60 000 färre jobb och ungefär 20 miljoner mindre att lägga på välfärd. Det går att räkna. Det vet ni; det vet vi. Det är lätt att vara kritisk när man inte presenterar egna förslag. Jag tror att vi ska fortsätta debatten om nystartsjobben. De är en viktigt pusselbit. De ska fortsätta utvecklas, och vi har alla ett ansvar att utveckla dem. 78 Arbetsmarknadsminister (): Vi ska vara principfasta i våra mål. Full sysselsättning måste vara det enda fokus vi har när vi arbetar. Men vi måste vara pragmatiska och ödmjuka i de verktyg vi använder oss av. Det är bland annat med den bakgrunden som vi nu utvidgar nystartsjobben till offentlig sektor och också till deltidarna. frågade mig vilka förhoppningar vi har och hur vi ser på denna utveckling. Jag ska inte ägna mig åt att prognostisera, men åtminstone flera tusen måste vara målet. Återigen skulle jag vilja vända på det och konstatera att vi har 200 000 som är berättigade. Det är klart att vår målsättning, precis som själv sade i den andra inläggsrundan, måste vara att försöka hitta formerna som gör att så många som möjligt av dessa har en möjlighet att komma in. Jag tror att det finns ett behov i offentlig sektor. Det finns generationsväxlingsproblematik och annat som definitivt gör det attraktivt att anställa personer genom nystartsjobbskonstruktionen. Jag ser verkligen fram emot detta. När diskuterar blir det bara högre och högre vevning i debatten. När vi började debattera för ett drygt år sedan var det lite lugnare. Men står jag i ruinerna av arbetsmarknadspolitiken och hur det nu var så livfullt ägnade sig åt att beskriva det vi gör. Jag vill påminna om två saker. Den ena är det vanliga socialdemokratiska tricksandet med siffrorna. Ni blåste upp utvecklingen genom att till exempel i de siffror som nämner räkna in friår, utbildningsvikariat och plusjobb och vad det nu var. Men med all respekt, om vi menar jobb som är permanenta anställningar, riktiga jobb, om man får kalla det för det, så var det en avsevärt lägre siffra och absolut inget att yvas över. Åtminstone kunde ni inte yvas över det under valrörelsen, för det var en bidragande orsak till valförlusten, om jag bara får påminna om det. Det andra är att vi nu har den snabbast sjunkande arbetslösheten i hela OECD-området. ser vi oerhört starka siffror, vilket ni är väl medvetna om. Det är förmodligen därför som dessa debatter inte får något som helst medialt genomslag. Det blir ursäkta språket, fru talman nästan patetiskt när ni beskriver det som ruinerna av arbetsmarknadens utveckling när det är precis det omvända vi ser. Lite balans tycker jag att vi ska ha. pratar om lite olika saker. En sak fastnade jag för. Det handlade om jobbskatteavdraget och dess betydelse. Det ska inte underskattas. Det är därför som en labourregering, en socialdemokratisk regering, i håller på att genomföra motsvarande jobbskatteavdrag av precis samma skäl och med samma retorik som vi gjorde detta. Jag tror att hade missuppfattat det jag brukar beskriva som de tre benen i vår arbetsmarknadspolitik. Det är ganska enkelt. För det första ska det löna sig att arbeta. Det måste löna sig mer att arbeta än att inte arbeta. Det är inte orimligt. För det andra ska det bli billigare och enklare att anställa. För det tredje ska vi se till att matchningsfunktionen fungerar bättre. Det är min elevator pitch, som det brukar kallas när man på ett snabbt sätt ska försöka beskriva vad det är vi håller på med. I detta ingår en del saker som är enkla att beskriva och svårare att genomföra. Det handlar om jobbskatteavdrag, förändringar i arbetslöshetsförsäkringen, sänkta arbetsgivaravgifter när man ska anställa, förändrad myndighetsstruktur i Ams, de olika garantier vi har infört och vad det nu kan vara. Det handlar också om utbildningspolitikens betydelse och koppling till arbetsmarknaden. Jag säger precis som sade, nämligen att nystartsjobben var en åtgärd bland många. Vi ska utvärdera detta, och jag är fullständigt beredd att ändra om vi kan hitta ytterligare vassa saker för att göra det ännu bättre. 79 (): För säger att de flesta är kvar i nystartsjobben. Bekymret med nystartsjobben är att har siffran gått upp till 13 000 personer, och den var 12 700 . Man säger att utvecklingen av antalet nystartsjobb har varit svag och att anledningen till det är att inflödet av nya nystartsjobb har varit mindre som utflödet av personer som haft nystartsjobb och av någon anledning lämnat detta har tagit fart. Alltså har en usel start blivit en riktigt dålig fortsättning. Det är resultatet av denna politik. Min andra fråga i interpellationen gällde om arbetsmarknadsministern möjligen, mot all förmodan, skulle vilja öppna öronen och lyssna lyssna på arbetsgivarna och lyssna på de arbetslösa och faktiskt förstå att en viktig insats för att komma till rätta med att matcha arbetslösa och jobb är utbildning. Den debatten har vi haft här i kammaren . Frågan har jag ställt i interpellationen. Arbetsmarknadsministern har besvarat den nekande. Arbetsmarknadsministern är inte beredd. Men jag gör ett sista försök. När jag är ute och träffar arbetslösa och arbetsgivare är det inte i första hand lägre arbetsgivaravgifter eller subventioner de frågar efter. I första hand frågar de efter rätt arbetskraft med rätt kvalifikationer. Har vi då ett antal människor som står utanför arbetsmarknaden som inte har utbildning och kvalifikationer är det fullständigt rimligt att ge dem det verktyget. Då skulle man kunna tillfredsställa de arbetslösa, som får en chans på arbetsmarknaden, och arbetsgivarna, som får en möjlighet att expandera, gå vidare och satsa. Där skulle jag vilja vädja till arbetsmarknadsministern att faktiskt lyssna. 80 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern. Vi kommer att fortsätta följa utvecklingen med nystartsjobben. Vi kommer att ha den här bilden med oss: Det finns bara en väg. i den här diskussionen har arbetsmarknadsministern i och för sig retoriskt sagt att han är beredd att ändra sig, att han är ödmjuk och att om han ser att samhället och verkligheten förändras runt omkring honom kommer den borgerliga regeringen att ändra sin politik. Men i praktiken rör han ingenting alls nada. Nystartsjobben förblir vad de varit. Fler kommer ut ur nystartsjobben som arbetslösa än med ett riktigt jobb efteråt. Det är ett bekymmer, och han visar ingen ödmjukhet inför detta. Sedan är det så, , att det finns ett politiskt alternativ, inte minst när det gäller det som tog upp sitt sista anförande, om arbetsmarknadsutbildning. Det är precis som han sade. Arbetsgivarna, arbetsförmedlarna, de arbetslösa, IFAU och den senaste utredningen om arbetsmarknadspolitiken alla säger samfällt att den borgerliga regeringen ligger på en på tok för låg nivå när det gäller arbetsmarknadsutbildning. Men de håller fast vid det den enda vägens politik. De håller fast vid att det är den nivån det ska vara på. Vi socialdemokrater har ett alternativ där. Vi säger: Satsa mer på arbetsmarknadsutbildningen, för det är ett sätt att hjälpa dem som står längst bort från arbetsmarknaden att faktiskt rustas för att ta de jobb som ändå kommer. Det är så att sysselsättningen har ökat i . Vi har haft en konjunktur som har varit väldigt bra för . Men de som står längst bort från arbetsmarknaden står kvar och väntar i och på arbetsförmedlingarna och lyfter sjukförsäkring. Där har ni ert totala misslyckande. I den konjunktur som vi befinner oss i har ni inte kunnat hjälpa dem som har haft det största behovet av det just . 81 Arbetsmarknadsminister (): frågade, och var också inne på det, om de arbetsmarknadspolitiska utbildningarna. I den senaste utredningen pekar utredaren väldigt tydligt på att det måste finnas, som det heter, en kontracyklisk dimensionering, det vill säga att när man går upp i högkonjunktur börjar man komma till en punkt där det är för sent att sätta in stora volymer av arbetsmarknadspolitiska utbildningar, för då kommer konjunkturen att ha vänt. Det är ganska naturligt, och så har ju Socialdemokraterna hanterat arbetsmarknadspolitiska utbildningar i alla decennier. Problemet är bara att just i det här konjunkturläget är det definitivt för sent att sätta in arbetsmarknadspolitiska utbildningar i större utsträckning. Då låser man ju fast folk som borde ha ett arbete att gå till. levererar man, om man skulle göra det, utbildade personer när konjunkturen har vänt nedåt. Det är helt fel, och det skriver också utredningen väldigt tydligt. Det vi däremot ska göra är det som var inne på i slutet. Vi lägger i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga. Där finns precis detta med att hjälpa inte av konjunkturskäl utan av individskäl. Den enskilde personen ska rustas bättre för att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Det måste vara grunden, tycker jag. Sedan pratade i slutet om dem som står kvar på perrongen. En halv miljon av dem lämnade ni kvar där i förtidspension, som fullständigt exploderade under era i regeringsställning. Det var 553 000 personer som fick beskedet av den förra regeringen: Ni förväntas inte finnas kvar på arbetsmarknaden. Det håller vi på att städa upp. Det är inte ett lätt arbete, det ska jag villigen erkänna men vi kommer inte att ge oss på den punkten, för den enda vägen går mot full sysselsättning. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2007/08:336 om höga direktörslöner 82 Arbetsmarknadsminister (): har frågat finansministern om han har någon strategi för att kunna påverka direktörernas vidlyftiga löneökningar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Lönebildningen har en avgörande betydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen. Sysselsättningen och inflationstrycket i ekonomin påverkas i stor utsträckning av hur väl lönebildningen fungerar. Det är dock parternas ansvar att hålla löneökningarna på en nivå som är samhällsekonomiskt hållbar. Formerna för lönebildning är, enligt regeringens mening, i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter, och detta gäller även direktörslönerna. Regeringen ska inte bestämma över lönesättningen. Avtal är att föredra framför lagstiftning eftersom ett brett samförstånd mellan parterna skapar stabilitet och legitimitet åt träffade överenskommelser. Därutöver behövs ett bra regelverk som fastställer spelreglerna för lönebildningen och stärker förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning. I detta ingår regler om bland annat stridsåtgärder, medling och förbud mot osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. har lönebildningen fungerat relativt väl i . Detta är framför allt ett resultat av en samsyn mellan parterna på arbetsmarknaden om att löneökningarna inte kan vara högre än vad samhällsekonomin tillåter. 83 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret, ett svar som var ungefär vad jag hade förväntat mig eftersom jag har utgått från att en borgerlig regering inte anser att ökade löneklyftor eller oansvariga lönelyft för vd:ar anses vara ett problem. Jag har samlat ihop lite artiklar som har varit under föregående år för att påminna oss om vad vi debatterar . Här står det: Miljonlyft för svenska vd:ar. Det var en som fick 18,6 miljoner i höjd lön. Här står det: Först fet lön sedan rejäl bonus. 8,5 miljoner i optioner till vd:n medan de anställda fick 17 000. Bara fyra kvinnor på 100-listan. Vidare kan vi läsa: Direktörernas löner steg . fick mer än alla arbetare på Kistafabriken. Han tjänade mest, en lönehöjning på . I debatten och i intervjuer har såväl finansminister som hans ekonomiska rådgivare professor uttryckt oro över de fackliga organisationernas mobilisering och krav på en låglönesatsning. Man fick också igenom ett 4-procentigt lönelyft för låglöneyrken, vilket framför allt gynnade kvinnor. Medan finansministern och professor uttrycker oro över detta känner jag mig glad. Jag hoppas att detta ska fortsätta framöver och att löneskillnaderna ska minska. Jag känner i stället en stor oro och ilska över att sammanhållningen i samhället vittrar sönder. Därför har jag också ställt denna interpellation om direktörernas oansvariga lönehöjningar. gick det 22 industriarbetarlöner på en vd-lön. 2006 var det 34 industriarbetarlöner. 34 industriarbetare tvingas alltså jobba för att få ihop en vd-lön. Under den tiden har de dessutom betalat med sin fysiska hälsa. De har troligtvis fått både försämrad hälsa och förkortad livslängd eftersom klass, hälsa och livslängd hör ihop. Visst är näringslivets direktörer skickliga löneförhandlare för egen del. Precis som jag sade steg deras löner . De anställdas löner steg med . Om kapitalinkomsterna läggs till den redan goda löneutvecklingen blir skillnaden än större mellan direktören och de anställda. Teknikföretagens vd:ar hade kanske störst mage när de till och med tyckte att det inte skulle bli några höjda löner. Det skulle vara sänkta löner för den anställda medan de höjde sina egna löner . Finansministern har uttryckt det så här i budgetdebatten : Vi vill fortsätta att reformera arbetsmarknaden. Avtalsrörelsen gav löneökningar som dämpar sysselsättningsökningen . Vill vi komma tillbaka till full sysselsättning måste vi genomföra ytterligare åtgärder. Det är därför vi föreslår en närmare koppling mellan arbetslösheten i en viss kassa och de avgifter som utgår. Genom att, som regeringen uttrycker det, åstadkomma ett tydligare samband mellan avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen och arbetslösheten minskar systemets allmänna karaktär och dess riskspridning. Det innebär att avgifterna till arbetslöshetsersättningen kommer att höjas mest i de sektorer där arbetslösheten är hög och där den fackliga organisationsgraden är som lägst. Finansministerns sätt att resonera om riskerna med höga löneökningar borde gå att tillämpa även på vd:arnas löneökningar. Därför har jag tyckt att den här parallellen är uppenbar, men det tycker tydligen inte arbetsmarknadsministern. Eller gör han kanske det? Vi får väl höra om han kan utveckla sina tankar omkring dessa oansvariga lönelyft. Ni brukar ju vara kreativa när det gäller att hitta på lösningar för att hålla löneökningar nere och för att bilda en låglönemarknad. Har ni någon strategi för hur ni ska komma till rätta med dessa vidlyftiga löneökningar för direktörer. 84 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig först lägga till rätta i fråga om låglönemarknad. Det var ju inte riktigt det vi såg var resultatet av årets lönerörelse. När jag debatterade detta med som är LO:s näringspolitiska talesperson var hon väldigt tydlig med att säga att någon låglönemarknad såg hon ingen som helst risk för. Det är ju väldigt uppenbart när man tittar på direktörslönerna. Jag kan gärna hålla med om att de exempel som återger är oerhört svåra att förstå och de måste rimligen vara svåra att försvara för dem som har beviljat sig de lönelyften. Jag ska ju försöka hålla mig ifrån att över huvud taget kommentera lönebildningen. Det måste i någon mening gälla också direktörslönerna. Jag kan citera finansministern som sade så här till TT : Vi har sett företagsledningar som beviljar sig ersättningshöjningar som är svåra att förstå både utifrån ett företags- och ett samhällsperspektiv. Det kan man verkligen hålla med om. Det finns inte mycket annat att säga. Om jag ska vara helt ärlig tycker jag att det är svårt att förstå hur man kan göra på det sättet. Någonstans måste ju de som befinner sig i den situationen kunna försvara i någon sorts allmän samhällsmoral hur man kan göra på det sättet och på vilket sätt man resonerar. Jag måste faktiskt hålla med . 85 (): Det är lite ovanligt att få medhåll av en borgerlig arbetsmarknadsminister. Jag undrar om det har hänt tidigare i den här kammaren. ska vara den första. Du säger: Vår avsikt är inte att bilda en låglönemarknad. Jag ska referera till ett telefonsamtal som jag har fått från en tjej som heter och som läser nationalekonomi. Hon ringde till mig strax efter det att ni hade tillträtt och kommit med era reformer som sänkt a-kassa och försämringar i a-kasseförsäkringen. Hon sade: Jag vet precis vad de håller på med. Enligt grundboken i nationalekonomi är det så här man gör för att sänka lönerna på arbetsmarknaden. Hon läste upp steg för steg. Det var bara att pricka av. Även om det inte blev någon låglönemarknad och man fick igenom sina låglönesatsningar och lönerna ökade tar det ju tid innan detta slår igenom på arbetsmarknaden. Om man sänker a-kassan väldigt kraftigt utgör det någon sorts golv för vilka löner man kan ha på arbetsmarknaden. Det är ett känt fenomen. Det kanske du skulle kunna erkänna . Att finansministern kommenterade vd:arnas löner i en intervju kommer jag också ihåg. Men om jag räknar hur han kommenterade lönerörelsen är det nog väsentligt många fler. När nu kvinnor knaprade in en del på den stora löneskillnad som finns tycker jag att det är osmakligt att finansministern har mage att kritisera den fackliga rörelsen för lönelyften. Jag kan påminna om att löneskillnaden är . Jag tycker att man bör tänka sig för innan man går ut med sådana kommentarer. Jag har fortfarande inte fått något svar på om arbetsmarknadsministern ser att det går att dra någon parallell mellan vd:arnas oansvariga lönelyft och antalet arbetstillfällen i de företag där de är anställda. Arbetsmarknadsministern säger att han inte ska kommentera lönerörelsen, men det gör ju en del av hans ministerkamrater. Jag tror att man skulle kunna finna en viss kreativitet och göra något åt situationen om man verkligen ansåg att detta var ett problem. Man skulle till exempel kunna bjuda in till ett samtal och höra hur man tänker arbeta framöver och kanske framföra en del synpunkter. har dessutom föreslagit lönetak i staten eftersom även de statliga bolagens vd:ar får kraftigt höjda löner, vilket vi också tycker är fel. Vi menar att statsministerns lönenivå kunde vara ett rimligt tak för lönerna i staten. Det kunde också ha en dämpande effekt på den privata marknaden. Visst är vd:arna betydligt färre än de anställda men precis som jag sade har till exempel ensam fått mer än alla anställda på Kistafabriken till och med mer. Visst har det en viss betydelse. Jag tycker att arbetsmarknadsministern skulle kunna kommentera den frågan. Jag känner en stor oro över den politik ni för som också tydligt förstärker klyftorna. kom med statistik som visar att de rikaste hade fått mer medan de med lägst inkomster hade fått mer. Ni gör vad ni kan för att öka inkomstskillnaderna i samhället. Jag passar på att påminna om den forskning som finns och som visar att länder med små sociala och ekonomiska klyftor är mer välmående, man bryr sig mer om varandra och det finns en bättre sammanhållning. Jag tycker att det kan vara värt att påminna denna regering om det. 86 Arbetsmarknadsminister (): Det är just det sista argumentet som är det bärande när det gäller att få personer tillbaka i arbete. De viktiga löneklyftorna går ju mellan dem som har ett arbete och dem som inte har ett arbete. Vi måste se till att fler kommer tillbaka i arbete så att fler har möjlighet att leva på frukterna av sitt eget arbete. När vi pratar om det sänkta golvet och risken för att det skulle slå över i en låglönemarknad ska vi komma ihåg att ett skydd som finns är att av löntagarna på svensk arbetsmarknad omfattas av kollektivavtal. Därmed finns det ett tydligt skydd. Det fanns också med de nivåer vi hade tidigare. Att finansministern kommenterar lönerörelsens betydelse för ekonomin totalt sett är en del av hans jobb. Det måste han naturligtvis göra.