prot · GV0991 · 2008-04-08 00:00:00 — Upplever ministern att det är tryggt och säkert i ? Finns det inga självmordsbombare i ? Hur ska vi tolka det ministern säger? Utrikesministern från var på besök i . Vädjade inte utrikesministern då till att vara återhållsamt med avvisningarna till av humanitära skäl eftersom det inte är tryggt och säkert? Har vi som på olika sätt har engagerat oss för flyktingar från missuppfattat detta med väpnad konflikt? Människor känner att det inte finns någon möjlighet till försörjning. I stora delar finns det nästan bara knarkhandel, det vill säga handel med opium. Det tillsammans med talibaner och självmordsbombare gör att man känner en sådan osäkerhet att man inte vill och vågar bo i det land där man är född. Det vore intressant om ministern här i kammaren kunde komma med ett svar på om det är tryggt och säkert i . 100 (): Jag vill börja med att säga att den debatt som var och även nu när vi säger att domstolarna inte tolkar lagen såsom den var tänkt inte innebär en kritik mot domstolarna vare sig i deras lagskipning eller i något enskilt fall. Det är snarare så att vi inte har varit tillräckligt tydliga i vår lagstiftning. Därför menade vi att den behöver ändras. Det finns bara två sätt att få en ändring till stånd. Det är antingen att Migrationsöverdomstolen fattar ett nytt praxisbeslut som utgår ifrån och inte från och som utgår ifrån dagens situation och inte från gårdagens situation eller att vi ändrar lagstiftningen om vi upplever att det inte riktigt har blivit såsom vi hade tänkt oss. Hur som helst har vi här i kammaren inte legat på latsidan . Vi har bjudit in UNHCR, Röda Korset, generaldirektör och för att förhöra oss mer om hur situationen egentligen är och vad olika organisationer gör. UNHCR, Röda Korset och är väldigt överens om hur situationen ser ut och att det inte går att skicka tillbaka människor vart som helst i . gör sitt jobb i avvaktan på ny praxis. Det har varit väldigt klart och tydligt på de möten som vi har haft. Ministern pratade om den här trepartsöverenskommelsen. Vid ett besök här i tillsammans med utrikesutskottets ledamöter och några andra talade den afghanska utrikesministern om att det här avtalet inte var giltigt eftersom alla departement inte hade skrivit under det. Jag vet att han inte berättade det för migrationsministern, så därför säger jag det här. Jag upplever en viss positionsförändring från ministerns sida i förhållande till tidigare när han säger att han inte utesluter en ändring framöver. 101 (): Det var som tog initiativ till den ordning som vi har . Däremot har inte tillämpningen, precis som var inne på, blivit enligt intentioner. Därför har vi också ett politiskt ansvar att se till att ändra det i så fall. Jag tog med mig information om utlänningslagen. Så här står det där: Svåra motsättningar i hemlandet grund för skydd. Till skyddsbehövande i övrigt räknas också personer som utan att vara individuellt förföljda behöver skydd på grund av inre eller yttre väpnad konflikt eller andra svåra motsättningar i hemlandet. Jag tycker att det är väldigt tydligt, men tydligen gör inte ministern det. Men jag har ju tidigare påstått att regeringen är kluven. Man skickar soldater till , ett land där det redan finns 50 000 soldater, för att det är väpnad konflikt, men man avvisar människor dit med hänvisning till att det inte är väpnad konflikt. Jag tycker att har väldigt mycket att förklara, vilket han inte har kunnat göra . Jag skulle också vilja läsa upp vad regeringen skrev i sin proposition när man beslutade om att sända styrkor till : Situationen i kännetecknas av att landet befinner sig i minst tre olika konfliktnivåer. I landets södra delar pågår en intern väpnad konflikt. Landets östra och västra delar liksom är utsatta för omfattade terrorism och oroligheter. I landets centrala och norra delar råder ett instabilt postkonflikttillstånd. Sedan fortsätter regeringen att tala om att det här innebär stora osäkerheter . säger självt att 2008 är avgörande för framtid. har sagt att det kan finnas enskilda frågor som gör att man måste fatta beslut innan utvärderingen kommer. Jag tycker att vi har en tydlig enskild fråga på bord och har haft så . Det är dags att ta sitt ansvar och göra någonting åt den enskilda frågan. Det sitter 600700 människor och väntar på att regeringen ska ta sitt ansvar. 102 Statsrådet (): Först och främst ska jag vända mig till interpellanten och säga att de afghaner som fått avslag på sina asylansökningar har fått det efter en rättssäker prövning. Det var bra att inledde med att säga att hon tyckte att jag var tydlig. Det är min ambition ständigt och jämt här i kammaren att vara tydlig när det gäller den ordning som gäller. Därför ser jag inte heller någon anledning till att hasta fram några beslut. Det är tvärtom noggrannhet och ingående studier som behövs för att man ska göra rätt när man stiftar lagar. Jag har fullt förtroende för den utvärderingsutredning som är tillsatt och som kommer att avlämna sitt besked 2009. I sina inlägg ber på nytt om bedömningar av säkerhetsläget i diverse länder som regeringen inte ska göra. Det är inte upp till mig eller regeringen att uttala oss om dessa frågor. Det sker i stället enligt den ordning som är fastställd med självständiga myndigheter och domstolar. Sedan har vi frågan om individuella bedömningar av skyddsbehov som helt riktigt görs av och domstolarna. Migrationsöverdomstolen har genom dom i ett irakiskt asylärende gett en generell vägledning om bestämmelser av skydd på grund av inre väpnad konflikt i utlänningslagen. Praxis rörande inre flyktalternativ kommer att bildas i ett afghanskt asylärende där Migrationsöverdomstolen har gett prövningstillstånd. har inom verket i ett vägledande beslut från rörande ett annat ärende än det vi diskuterar här funnit att inre väpnad konflikt råder i de södra delarna av och att ingen kan utvisas dit. Det tog för att komma fram till det i sitt inlägg, men det kan vara värt att repetera. Sedan tog upp frågan om återtagandeavtalet med . Det är riktigt att utrikesminister tog upp frågan om ett tillfälligt stopp för tvångsvisa avvisningar från när han var här på besök. Han ifrågasatte dock inte åtagande enligt trepartsöverenskommelsen eller landets skyldighet att återta sina egna medborgare. Från svensk sida ställde vi oss positiva till en fortsatt diskussion om hur vi ytterligare skulle kunna underlätta för de personer som faktiskt återvänder, inte minst självmant. En sådan diskussion kommer också att ske . Trepartsöverenskommelsen mellan , och UNHCR gäller till utgången av detta år. Den styr emellertid inte vilka som ska få uppehållstillstånd i eller som i annat fall ska lämna landet. Detta styrs av utlänningslagen. I första hand eftersträvas naturligtvis att de som ska återvända gör det självmant, vid behov med stöd av på olika sätt. Men regeringen har ingen roll i verkställigheten av detta beslut. Jag är förvånad över att såväl interpellanten som inre riktigt tycks förstå denna ordning, trots att ni själva, åtminstone , ju är med i det parti som låg bakom framtagandet av den nya utlänningslagen och som också presenterade den här i . Jag tycker att det är viktigt att man har ordningen klar för sig. Regeringen strävar ständigt och jämt efter att det ska finnas en rättssäker prövning i botten när vi avgör de fall som läggs på domstolarnas bord. Ska det kunna ske på ett bra sätt måste man också stå upp för de principer som gäller, och då måste man kunna göra det även om människor får negativa beslut. Den här debatten och diskussionen har här i kammaren visat behovet av att man är ännu mer pedagogisk från regeringens sida ännu mer tydlig och klar med vad som gäller i de här frågorna. Det har funnits diskussioner om att det skulle finnas bristande tilltro. Det botar man bäst genom kunskap, och det tror jag också att den här typen av debatter ger upphov till. 103 (): Jag blir fortfarande lite konfunderad över vad migrationsministern säger, att det är så tydligt att det är domstolen som ska bestämma. Jag kan hålla med ministern vad gäller att när vi stiftar lagar och skapar rättssäkerhet i landet ska vi inte hasta fram. Men om människor skickas tillbaka till ett land där det, åtminstone i vissa delar, pågår väpnad konflikt och man håller på och tittar på en utvärdering kan man inte låta bli att känna viss oro för vad som händer med dessa människor som blir återförvisade till . Det är det är ganska långt till . Jag upplever att för oss som lagstiftare och riksdagsledamöter är det en del av vårt ansvar när vi ser orättvisor och fel i lagstiftningen eller vi upplever att de intentioner som har haft inte uppfylls ute i vardagen. Vad gäller det som handlar om väpnad konflikt och det som handlar om flyktingar från känner jag som politiker att det som vi har stiftat en lag om inte riktigt uppfyller det som var tanken från sida. kvarstår alltså mina frågor till migrationsministern om att åtgärder för att flyktingar från ska få en möjlig i behövs, precis som vi behöver se över vad vi menar med väpnad konflikt. 104 Statsrådet (): har naturligtvis all rätt i världen att ställa frågor här som ledamot. Men jag vill på nytt understryka att de som får avslag får det efter prövning i en rättssäker ordning med alla möjligheter att lägga fram sin sak och med alla möjligheter att få presentera sina sakskäl inför lagfarna domare och få lämna sin berättelse om hur de upplever sin situation i hemlandet. Till grund för avgörandena i domstol ligger länderinformation och de dokument som man vill presentera, och man får också möjlighet till muntlig prövning. Jag har, ärligt talat, svårt att se att det finns anledning till oro i den delen för att processen inte skulle tillgodose alla de krav som kan tänkas ställas på det vi kallar rättssäkerhet. Men om det är så att känner oro inför de här frågorna tror jag att det kanske snarare handlar om det som ibland kan vara svårt att acceptera, nämligen att människor faktiskt kan få avslag på sin asylansökan och kan få detta oavsett vilka lagar stiftar. Det är nämligen så att man måste nå upp till skyddsgrunden. Det är så att man måste nå upp till de meritvärden, så att säga, som är uppställda i lagstiftningen. Och det kommer alltid att finnas människor som inte gör det. Här någonstans tror jag att problemet egentligen ligger. Jag är beredd att komma tillbaka till när utvärderingen väl är avslutad om det finns behov och lägga fram propositioner här. Men jag tycker att det är viktigt att man faktiskt tar de utvärderingar som görs på allvar, att man låter dem som gör dem få lov att arbeta färdigt och att man inte hastar fram lagstiftning. Den här kammaren har tillräckligt med olyckliga erfarenheter av tillfälliga lagar, som den förra regeringen olyckligtvis tog initiativ till. Jag har inte för avsikt att fortsätta på den inslagna vägen. Jag konstaterar avslutningsvis att det här har varit en intressant debatt. Vi kommer säkert att ha efterföljare till den. Jag tycker att det har varit angeläget och viktigt att få presentera regeringens syn i de här frågorna. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2007/08:507 om villkor för asylsökande 105 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att snabbt förbättra situationen för asylsökande med fast, varaktig anställning. Först och främst vill jag instämma i påstående att det är nödvändigt med människor som arbetar för att vi även i fortsättningen ska kunna upprätthålla vår välfärd. Den svenska befolkningen blir allt äldre, och kommer många personer att lämna arbetslivet. Att allt färre personer ska skapa ekonomiskt underlag för allt fler kan innebära negativa strukturella konsekvenser på arbetsmarknaden och i samhällsekonomin. Den demografiska utvecklingen utgör därför en utmaning för den framtida tillväxten och välfärden. Det var mot denna bakgrund som regeringen efter en överenskommelse med de gröna fattade beslut om en lagrådsremiss om nya regler för arbetskraftsinvandring. Kortfattat innebär förslaget att öppnar för arbetskraftsinvandring där det finns ett behov av arbetskraft. Den grundläggande förutsättningen är att det finns ett erbjudande om en anställning och att de erbjudna anställningsvillkoren inte får vara sämre än vad som gäller enligt svenska kollektivavtal eller vad som är praxis inom yrket eller branschen. I remissen finns också ett förslag till en undantagsbestämmelse som innebär att asylsökande som fått lagakraftvunnet avslag på sin asylansökning under vissa förutsättningar ska kunna söka uppehålls- och arbetstillstånd inifrån landet. I lagrådsremissen har gjorts bedömningen att det inte finns något behov av några övergångsbestämmelser. Regeringen kommer senare i vår att återkomma till med en proposition med förslag till nya regler. Jag finner inte skäl att här föregripa de ställningstaganden som regeringen kommer att göra i propositionen. 106 (): Jag vill naturligtvis börja med att tacka migrationsminister för svaret. Det var, kan man säga, kort och koncist, men det innebär ju inte att det för den skull var innehållslöst. Regeringen förbereder en proposition om arbetskraftsinvandring, precis som vi har fått höra . Förslaget innebär bland annat att asylsökande med utvisningsbeslut ska kunna söka arbets- och uppehållstillstånd utan att behöva lämna . Villkoren för uppehållstillstånd kommer då bland annat att vara fast och varaktig anställning. Jag vill särskilt tacka ministern för lyhördheten gentemot oss kristdemokrater i förhandlingarna, som har resulterat i den lagrådsremiss som är på väg fram till . Jag är dessutom den första att gärna och villigt konstatera att den lagändring som kommer är stärkt och bidrar till att vi kommer att undvika framtida fall liknande det i eller fallet med den unge afghanen Reza i , eller andra i liknande situationer. Det finns många Rezafall i , och den inslagna vägen i sig är ett stort och viktigt steg i rätt riktning vad gäller en klok och generös migrationspolitik. Vidare noterar jag med kraft att den tidigare regeringen inte förmådde lösa vare sig denna fråga eller många andra frågor. Jag konstaterar därför att om Socialdemokraterna fortfarande haft makten skulle vi med stor sannolikhet inte ha kommit så här långt. Jag vill emellertid lyfta fram några av de kommande svårigheter och utmaningar som vi nu står inför. Vi kan mycket väl komma att stå inför den absurda situationen att människor med fasta och varaktiga anställningar, och som i alla delar uppfyller kraven i den nya lagen, kommer att sändas ut ur landet lagen träder i kraft. Ett tänkbart scenario är att beslutar om lagändringen och att lagen träder i kraft först . Min fråga till migrationsministern blir därför: Vad ska vi göra med det fåtal asylsökande som har fasta och varaktiga anställningar? 107 (): Ministern har redan nämnt att är med i överenskommelsen om arbetskraftsinvandring. Vi tycker att det är ett bra steg för att skapa lagliga vägar till migration. Men ministern är säkerligen väl medveten om hur besviken jag personligen är över att vi inte lyckades få med fler av dem som redan fått avslag. Det är bland annat om en del av dem som även talar om. Jag hoppas naturligtvis att vi fortfarande har möjlighet att lösa den situationen. När man tittar på dem som interpellationen handlar om, på dem som redan har arbete, visar det sig att det som sticker i ögonen på människor i , i och på många andra ställen i landet är att man, förutom att utvisa barn och ungdomar, också utvisar människor som har jobb, som funnits här , som är välintegrerade i samhället. Allmänheten förstår inte att vi har en lagstiftning som är så trubbig, som tillåter att så sker. Jag hoppas därför att vi fortfarande har möjlighet att komma till rätta med de problemen. Eller hur, ? Ministern säger att lagen kommer att gälla där det finns behov av arbetskraft. Jag talade med en flyktingadvokat i det område jag kommer ifrån som säger att av dem som varit asylsökande har haft möjlighet att arbeta , ända tills tagit arbetstillståndet ifrån dem. Vi har alltså plats för många som vill arbeta i olika delar av landet. Att då skicka ut dem är ett stort resursslöseri. Vi har inte heller några stora problem med segregation på mindre orter, vilket man kanske har på de större orterna. Vi välkomnar att människor flyttar till de norra länen. Vi gör till och med reklam för att de ska välja att flytta dit, där vi ju har en befolkningsminskning i stället för tvärtom. Människor i mitt hemlän ställer sig avvisande till att asylsökande tvingas lämna landet, för vi behöver alla dem som väljer att stanna kvar. Jag upplever det som ett tydligt budskap från där nyhetsrapporteringen verkligen varit späckad med diskussioner om varför vi avvisar exempelvis Enayatullah . När vi diskuterade denna fråga i kammaren lyfte jag fram motion, alltså motion, om att stoppa avvisningarna av dem som redan har jobb. Tyvärr var det endast som röstade för den motionen. Jag hade hoppats att åtminstone skulle ha gjort det, men så blev det inte. I en annan debatt i kammaren deltog ministern; jag var inte med eftersom vi hade UNHCR, Röda Korset och på besök. I sitt sista inlägg i den debatten sade ministern att alla som vill komma hit och arbeta är välkomna. Därför undrar jag varför inte de som redan befinner sig här och jobbar är välkomna att stanna kvar. Det är min fråga till ministern. Jag menar att vi fortfarande har möjlighet att ta ett steg till. Min uppfattning är att även många alliansledamöter vill göra det. 108 (): Som det sades tidigare hade vi en debatt om bland annat arbetskraftsinvandring. Den dök upp i samband med behandlingen av motioner från den allmänna motionstiden och det betänkande som utskottet då behandlade. I den debatten var statsrådet väldigt tydlig när det gällde frågan om amnesti, som han kallade det, för de människor som har arbete men som hade fått ett avvisningsbeslut; detta skulle verkställas inför en eventuell ny lagstiftning. Någon amnesti var regeringen inte beredd att ge. Det var i och för sig ett märkligt uttalande, för jag hade fört en debatt med som utgör av regeringsunderlaget, och de hade den uppfattning som här framförts av , nämligen att personer som hade arbete men som fått ett avvisningsbeslut skulle få stanna i avvaktan på en eventuell framtida lagstiftning. Denna problematik fanns med i det arbete som utredningen om arbetskraftsinvandring genomförde och överlämnade till regeringen i samband med regeringsskiftet. säger att om Socialdemokraterna suttit vid makten hade ingenting hänt. Det var faktiskt Socialdemokraterna som tillsatte den utredning som sedan arbetade fram det underlag som ligger till grund för kommande propositionsbehandling i kammaren vad gäller arbetskraftsinvandring. Det intressanta som framkommer med anledning av interpellation är att hon lyfter fram en frågeställning och säger att det är uppfattning, vilket också verifierades i debatten . Då åberopade man olika fall, i och för sig enskilda sådana, som grund för ställningstagandet att få stanna. visade det sig i den radiodebatt som deltog i att i fråga om ett av ärendena uppdagades just den situation som jag befarat kunde uppstå i samband med den diskussion som komma skall beträffande så kallat spårbyte. Det visade sig nämligen att personen som togs upp i den aktuella mediedebatten hade endast av gällande kollektivavtal i lön. Frågan om arbetstillstånd är fortfarande lite luddig. Jag har inte hunnit kontrollera uppgiften för att få den verifierad, men i mediedebatten var det hela i alla fall lite oklart. Här utnyttjas alltså personer till att arbeta under avtalsenliga löner, utanför kollektivavtalets normer, och med det som grund säger man att fast varaktig anställning ska utgöra skäl för att få stanna. Därmed finns risken att människor är beredda att sälja sig till ett pris under gällande avtal just för att få uppehållstillstånd. Det som statsrådet åberopar ställs sålunda på sin spets, nämligen att kollektivavtalsenliga löner ska gälla. kan vi konstatera att ett av de första fall som dyker upp i mediedebatten visar att det inte räcker och detta åberopas då av som just det särfall som visar på grunderna för att göra en annorlunda bedömning och skapa en annorlunda lagstiftning. Jag är naturligtvis bekymrad över att detta lyfts fram på det viset. Det var en del av det som utredningen om arbetskraftsinvandring, , jobbade med. ser vi effekterna. Så fort det kom till prövning visade det sig att effekten blir att arbetsgivare är beredda att utnyttja enskilda individer som hamnar i beroendeställning till lokala arbetsgivare. Det är ett bekymmersamt förhållande som jag hoppas att statsrådet nu på samma sätt som markerar. 109 Statsrådet (): Utan att föregripa de ställningstaganden som regeringen kommer att göra i den kommande propositionen vill jag ändå påminna om en viktig aspekt som jag anser bör finnas med vid övervägandena: Den som fått slutgiltigt avslag på sin asylansökan måste lämna . Asylprocessen måste få ett tydligt avslut som respekteras och efterlevs. Det är inte bara den naturliga innebörden av att en prövning äger rum och att vi inte har fri invandring till . Det är också nödvändigt för att få respekt för asylprocessen. Det handlar rent av om att bevara uppslutningen kring asylrätten. Därför bör vi vara mycket försiktiga med de åtgärder som skulle kunna tänkas få bieffekten att de underminerar tilltron till de beslut som fattas och vinner laga kraft i asylprocessen i den nuvarande instans- och processordningen. Därför tycker jag att bör fundera över vilka oönskade bieffekter som förslaget kan tänkas få. Jag vill vända mig till både interpellanten och . Det är klart att det i det enskilda fallet kan ses som orimligt och ibland till och med absurt att en person som är i behöver lämna landet för att ansöka om uppehålls- och arbetstillstånd från sitt hemland. Å andra sidan måste detta vägas mot upprätthållandet av den reglerade invandringen och legitimiteten i asylsystemet. Varje ingrepp i det befintliga asylsystemet måste noggrant övervägas för att systemet inte ska riskera att urholkas. De överväganden som gjorts i lagrådsremissen i förhållande till det så kallade spårbytet är av det slaget att de negativa effekterna av ingreppet i asylsystemet ska minimeras. Vi måste också komma ihåg, vilket jag tycker att det finns anledning att erinra om i denna debatt, att det finns alla möjligheter för personer som accepterar våra lagar att ansöka om uppehålls- och arbetstillstånd från hemlandet och på så sätt komma till som arbetskraftsinvandrare. Det är ofrånkomligen så att en lagändring alltid gör att vissa grupper hamnar i skarven mellan nya och gamla regler. Så är det. Om övergångsregler införs kommer en ny skarv mellan övergångsreglerna och de nya reglerna ofrånkomligen att infinna sig, vilket gör att någon annan grupp faller på den ena eller den andra sidan. Enligt mig vore det orimligt och oskäligt att införa en ordning där det inte bara lönar sig att inte respektera lag och ordning, utan där det byggs hela system på de här grundvalarna. Jag måste också apropå kommentar konstatera att en prövning av huruvida det finns kollektivavtalsvillkor ska ske i den här modellen. Jag tyckte att jag gjorde det klart i den debatt vi hade , men jag kan gärna upprepa det en gång till här i kammaren, så är den saken utredd. Det är nämligen väldigt viktigt att man ser till att de villkor som gäller på den svenska arbetsmarknaden upprätthålls. Det vinner vi alla på. Det är ingen som önskar någon oreda. Det kan vara värt att notera att den kritik som har framkommit från socialdemokratiskt håll mot den så kallade spårbytesmodellen i mitt tycke visar att man inte riktigt har förstått hur det här egentligen ska fungera. Prövningen av asylansökan ska vara avklarad, och ett slutgiltigt besked ska ha meddelats innan ett spårbyte kan ske. Det är ingen som tvingas att gå från att vara asylsökande till att bli arbetskraftsinvandrare. Det blir ett frivilligt val.