prot · GV09129 · 2008-06-16 00:00:00 — Några av de verktyg man har , som är ytterst bristfälliga för att kräva att ett företag som ska ta hänsyn till befolkningens behov, minskar och försvinner med den här regeringens politik. Den brittiska regeringen har valt att kräva att de så kallade Singaporefrågorna ska lyftas ut ur EPA-avtalen, men den håller hårdnackat fast vid att man ska ha kvar de här frågorna, som ingen i vill ha. Ingen vill ha de här regelverken, som försvårar för och övriga afrikanska stater att ställa krav på social och miljömässig hänsyn. 104 () replik: Som jag sade är inte entreprenörskap och företagande en garanti för att man får en bra politik. Det är inte heller så att jag har sagt att alla ska bli entreprenörer. Däremot hoppas jag att det är fler som blir det. Men entreprenörskap är ingen garanti för att man inte har en korkad politik. En dålig politik kan försvåra på andra sätt, även om man har ett entreprenörskap. Det är ett problem i sig. Om man får i gång ett entreprenörskap behöver man ändå även andra samhällsinstitutioner. Man behöver skolor och sjukhus. Alla kommer inte att behöva vara entreprenörer. Men det handlar till syvende och sist om att jobben ska skapas någonstans, så att man kan finansiera övrig verksamhet. För svensk del kan vi givetvis påverka på olika sätt genom att ställa krav. Men alla vi konsumenter kan också påverka genom att undersöka vad det är vi köper. Du kan när du går och handlar ta reda på vad det är du köper. Jag kan göra det när det är jag som handlar. Miljö- och klimatdebatten hade absolut inte blivit så här stor om det inte hade funnits ett folkligt engagemang kring frågorna. Politik i all ära, men det är engagemang hos gräsrötter som är det grundläggande och viktiga. 105 (): Politiken för global utveckling har ett mycket starkt stöd här i kammare och har haft det . Som framgått av debatten togs det första beslutet . har på det sättet varit lite grann av ett föregångsland för att försöka se möjligheterna till utveckling genom en politik över hela fältet, inte bara när det gäller biståndsområdet. Det har varit en politik som handlat om samstämmighet för en rättvis och hållbar global utveckling. Den grund som har lagt fast ligger fortfarande fast. Det finns inga förändringar därvidlag. Vi har att behandla en skrivelse som regeringen har presenterat. Fattigdomsbekämpningen med individen i centrum är central, precis som ett starkt rättighetsperspektiv och utveckling för frihet. Under de år som gått har utvecklingen visat bristande politiskt ägarskap för politiken, bristande förståelse för vad politiken betyder i praktiken samt avsaknad av strategier för politiskt genomförande. Det, fru talman, leder till en och annan slutsats i den skrivelse som ligger på vårt bord. Hur ska samstämmighet och samverkan bidra till hållbar utveckling med insikten om att biståndet är en del, men inte hela politiken? Hur ska vi jobba för att tydliggöra målkonflikter? De finns; det är alldeles klart. Hur ska vi tydliggöra dem för att få medvetna och övervägda politiska beslut? Med det underlag som finns från utskottet på kammarens bord hoppas jag att regeringen ska ha en bra grund att arbeta utifrån. En viktig del i detta handlar om att fokusera. Det finns 65 mål med i redovisningen från regeringen. Det är ett mycket brett spektrum över en mängd olika målområden. Jag kan förstå att det inte är så lätt att se hur broarna går mellan de olika målen och hur samstämmigheten verkligen når framgång när det gäller de fattigas perspektiv och att nå utveckling. Det är bra att regeringen fokuserar. Här handlar det om sex globala utmaningar, som regeringen väljer att uttrycka det, utmaningar som var för sig har olika fokusområden under sig, sammantaget 18 uttalade områden. De är valda därför att kan göra skillnad, därför att vi har erfarenhet, därför att vi har jobbat inom ett antal fält och därför att vi kanske har större möjligheter än andra som vi verkar tillsammans med att åstadkomma en förändring, inte bara här i kammaren, utan ute i fält, ute hos de enskilda människorna, med individen i centrum. Det handlar om att följa ett antal frågor under . Det handlar om att klara av att åstadkomma mål som går att utvärdera och följa upp. Här, fru talman, tror jag att regeringen har en del kvar att göra. Det kan också utskottet notera. Det krävs en del fortsatt utvecklingsarbete för att komma i mål på det området. Utmaningarna handlar om att man analyserar hoten mot utvecklingen. har tidigare berört de sex områdena. Låt mig bara peka på förtrycket. Det handlar om mänskliga rättigheter, inte styckvis och delt, utan helt. De mänskliga rättigheterna har på nacken, är föremål för mycket diskussion och utmanas av många, inte minst i FN-systemet. Det är viktigt att vi klarar att hålla fokus. Det finns naturligtvis också en insikt om att där mänskliga rättigheter förtrycks, där yttrandefrihet inte finns, där kommer man inte heller att kunna nå fram till att förändra de fattiga och mest utsatta människornas situation. Där kommer ekonomisk tillväxt inte att leda till en förändring, utan bara till att berika ett fåtal. När det gäller frågan om ekonomiskt utanförskap tycker jag att utskottet gjort en bra utfrågning. Vi hade en utfrågning om politik för global utveckling innan vi lade fast texten i betänkandet i utskottet. Vi hade bland annat de Soto på besök hos oss här i och diskuterade hur politik för global utveckling fungerar sett utifrån ett helt annat perspektiv. Det var ett oerhört intressant inslag. Just att se på utveckling med andra ögon än våra nordiska svenska från väst är väldigt viktigt för att få en bild. En tydlig signal var att människor inte själva som individer får makt och möjligheter att förändra sin situation därför att de lever i ett rättslöst samhälle. Bortåt fyra miljarder människor bor i ett rättslöst samhälle. Där skapas inte heller möjlighet till förändring. Där lämnas människor utanför. Där når utvecklingsinsatserna inte fram och leder inte till en politik för global utveckling som når den enskilde individen och klarar fattigdomsperspektivet. Det är därför viktigt att arbeta på det området. Det handlar självklart också om klimatförändringarna och miljöpåverkan. Vi ska göra rätt när det gäller vårt bistånd oavsett om det är bilateralt eller multilateralt, om det är inom EU eller hur vi nu jobbar. Det är även här en fråga om en politik för global utveckling och samstämmighet mellan många områden. Det är de fattiga människorna som kommer att drabbas hårdast om vi inte klarar klimatfrågorna. Det handlar om en fortsättning på Kyotoprocessen som verkligen kan göra skillnad. I annat fall kommer all politik för global utveckling att förödas på grund av klimatförstöring. Det leder i sin tur till migrationsströmmar, sjukdomar och hälsohot och naturligtvis nya konflikter som vi redan har sett alltför många av för att kunna nå verklig förändring och millenniemålen. Det är en bra ansats också från regeringens sida när man markerar att det inte handlar om att se från till en annan och utvärdera, utan det krävs ett längre tidsperspektiv. Utifrån de bilder som vi har sett i utskottet saknas just det perspektivet. Vi tittar ofta från till ett annat men vi ser inte till de långa linjerna och vad våra insatser leder till i verkligheten. Jag hoppas att regeringen när den återkommer har gjort bruk av sitt PGU-ansvar och gjort konsekvensbedömningar, jobbat med PGU-forum och verkligen använt hela regeringen också i EU-rollen för att åstadkomma en förändring. Jag hoppas också att man då har sett det som jag tycker att den här kammaren ibland missar. Det är insikten om att det inte handlar om att diskutera enskilda budgetområden utifrån enbart ett svenskt perspektiv. Det handlar om politik för global utveckling och helhet och inte den svenska ensidigheten. Vi jobbar utifrån grundläggande värden. Det handlar om respekt för mänskliga rättigheter, demokrati, god samhällsstyrning, jämställdhet och hållbar utveckling. Det var lite spännande att höra här tidigare att oppositionen aldrig varit så enig. Det finns 30 reservationer, och man står bakom 13 samlat i oppositionen. Det är möjligen det mått som man ser på den strålande enigheten. När man tittar på de 13 reservationerna som den samlat sig bakom funderar man: Vad står den för? Vad är alternativet? Jag känner verkligen att det vore spännande att bjuda på den soppan så att alla skulle kunna smaka, för jag tycker lite grann att det handlar om att koka soppa på en spik. Ta bara reservation 1 där man uttrycker oro över att vår minister inte riktigt skulle vilja vara ansvarig för PGU. Det verkar vara huvudkärnan i reservationen. Det andra som står där är att man vill ha en stark samstämmighetspolitik. Det är spännande, men hur ser den politiken ut? Hur är alternativet? Det sägs ingenting om det i reservation 1. Men man kan läsa lite vidare i de andra reservationerna. Jag saxar ur dem. Det handlar om alkoholens roll, enskilda svenska organisationers informationsverksamhet i , att ska se till att stänga skatteparadis och att vi ska problematisera relationen mellan tillväxt och fattigdomsbekämpning. Det finns en reservation om SRHR som för mig utifrån utskottets beskrivning i texten blir helt obegriplig. Vad är alternativet till det som står i utskottets text? Det finns en reservation om att utskottet utelämnar rätten till mat. Varifrån får man det, fru talman? Om oppositionen läser utskottets betänkande ser den att utskottet skriver om detta som en mänsklig rättighet. Är det inte just det som vi pratat om, att de mänskliga rättigheterna är odelbara? Har inte regeringen agerat både före mötet med FAO i och på Rommötet? När man läser de 13 av 30 reservationer som den strålande oppositionen enat sig bakom begrundar man hur alternativet ser ut. Hur ser den alternativa, samstämmiga politiken ut? Jag landar bara i en slutsats. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på reservationerna. 106 (): Utanför denna kammare vilar ett soligt, skimrande och vackert . Vi alla som är samlade i denna riksdag är oerhört privilegierade individer. Vi hör till de av världsbefolkningen, det vill säga tre miljarder individer i totalt 90 länder, som lever i stater där man kan tycka, tänka och tro fritt. Vi är privilegierade för att vi lever i ett av de 75 länder i världen där pressfriheten, yttrandefriheten och tryckfriheten respekteras. Vi lever i ett land där vi kan välja vem vi vill älska och leva våra liv med oavsett om vi älskar någon av samma kön eller motsatt. I resten av världen är homosexualitet förbjudet i över 80 länder. Vi är privilegierade för att vi lever i en värld där vi har förmånen som folkvalda att i våra egna beslut representera den ideologi, de väljare och de människor som har röstat fram oss i fria och demokratiska val. Även om många utmaningar återstår i svensk politik för global utveckling för att just försvara grundläggande mänskliga fri- och rättigheter är världen utanför denna kammare betydligt mindre solig och somrig. Som flera talare nämnt under debatten var det sannerligen inte bättre . Frihandeln, demokratin och friheten har gjort nya segrar på detta jordklot. De tar människor ur fattigdom. Men är svält, förtryck och naturkatastrofer samt diktatur en vardag för alltför många miljarder människor på denna jord. I morse och när jag skrev ihop detta gick jag in på några av de humanitära sajter som finns på nätet för att se vad som just händer denna dag, . Det var en ganska krass verklighet som bredde ut sig. Det kommer in nya rapporter om den svältkatastrof som breder ut sig på . Miljoner barn i och riskerar att dö svältdöden. Vi har kvar till valet i . Det är av tortyr, terror och lidande men också ett outsläckligt hopp om att diktaturen ska falla och att det zimbabwiska folket ska få sin välförtjänta demokrati. Oavsett hur det valet går kommer vi alla att behöva reflektera över hur vi ska skapa och bygga upp en solid post-Mugabe-fond. Vi har sett hur naturkatastrofer i och har släckt tusentals liv. Vi har sett hur korrupta diktatoriska regeringar på plats ofta struntar i sina lidande befolkningar för att diktaturfasaden inte ska rämna. De säger nej till att släppa in utländska hjälparbetare. Skyldigheten att skydda borde omvärderas och uppvärderas i global politik. Denna debatt handlar mycket om att främja frihet och demokrati. Den handlar om att bekämpa fattigdom och svält. Den handlar om att inte vika en tum när mänskliga fri- och rättigheter kränks. Den handlar om att sträva efter en biståndspolitik som både är glasklar värderingsmässigt och modig i handling. Det kanske är den viktigaste utmaningen som alla parlamentariker har i en värld där knappt hälften av världsbefolkningen lever i fria stater. Som liberal är jag noga med att betona att bistånd aldrig kan krossa världsfattigdomen. Det är den fria handeln, den öppna marknaden utan tullar och hinder, som är det bästa sättet att bekämpa klyftan mellan rika och fattiga länder. Däremot är bistånd rätt använt ett mycket effektivt smörjmedel för att främja demokrati och rättsstat och skapa de tydliga reglerna för en fungerande marknad med privat ägande. För att uttrycka det med den amerikanske presidenten ord: Om det fria samhället inte kan hjälpa de många som är fattiga kan det aldrig rädda de få som är rika. Jag tycker att världsutvecklingen är ett ganska spännande exempel på det. Men frihandeln i sig räcker inte som metod vare sig för att bygga upp igen, ge bromsmediciner åt hivsjuka barn i södra eller stärka kvinnors rätt till fri abort i . Därför behöver vi också ett generöst solidariskt men också kravinriktat bistånd. Att ställa krav är att bry sig, brukar vi säga i mitt eget . Det stämmer också på detta fält. Enprocentsmål är inte heller i sig ett politiskt mål, men det är en viktig garant för att världens fattiga inte ska svikas som en temporär budgetregulator. Därför ska det kraftfullt vara kvar. All politik består av tre stycken utgångspunkter principer, prioriteringar och pengar. I denna debatt om biståndets vara brukar vi häfta oss fast vid pengaaspekten. Visst är den oerhört viktig, men i de brösttoner som hörs framför allt i socialdemokratin, och tycks ofta distans saknas. Om man räknar bort alla avräkningar från biståndsramen jag talar om skuldavskrivningar, flyktingmottagande, EU-bistånd, administration med mera, ökade biståndsanslaget med . Totalt sett har avräkningarna minskat från biståndsramen med jämfört med . Vi kan ha synpunkter på avskrivningar, EKN med mera. förlorar man strider. Det är jag den första att ödmjukt skriva under på. Vi är fyra partier i en borgerlig alliansregering fyra partier med ibland olika högt tonläge i olika frågor och olika prioriteringar när det gäller vad vi väljer att lyfta fram. Men över lag har det svenska biståndet ökat, och det ska man vara stolt över. Totalt kan man räkna ut att ökningen blir 7 miljarder . Det är en höjning jämfört med Socialdemokraternas sista budget på biståndsfronten. I genomsnitt uppnådde Socialdemokratiska regeringar under sina vid makten med stöd av och av bnp eller bni i bistånd. Borgerliga regeringar och under alliansregeringen har däremot konsekvent uppnått . Skillnaden mellan och i bistånd handlar om hela . är vad fattiga människor gick miste om av socialdemokratiskt styre med stöd av och . Man tycker att Socialdemokraterna kanske borde notera bjälken i det egna ögat innan man påtalar alla brister hos andra. Jag är inte helnöjd på alla punkter; det är jag den första att erkänna. Det är ganska sorgligt att inte kunna ägna sig åt ett uns av självkritik. Men självkritik av sund art har väl aldrig varit socialdemokratins främsta gren politiskt sett. Många av oss härinne skänker regelbundet pengar till olika biståndsorganisationer. Min favorit på området är , vars fantastiska arbete jag har bevittnat på fält i alltifrån folkmordets till arbetet för att hjälpa hivsjuka i södra eller andra konfliktzoner. Det som är unikt med är att i deras arbete vet jag konkret vad mina pengar går till. kan betala fyra kirurgiska kit för behandlingen av splitterskador. kan behandla 100 personer för hjärnhinneinflammation. kan rädda livet på ett mycket svårt undernärt barn. kan rädda 15 personer från att dö i kolera. kan ge tre barn ett livslångt vaccinationsskydd mot mässlingen. Visst är bilateralt och multilateralt bistånd och bistånd till enskilda organisationer från staten mycket mer komplext och komplicerat än så. Det handlar ofta om processer som kan vara oerhört svåra att mäta. När blir ett land demokratiskt? Vad bidrog svenska miljoner med för att kunna påverka detta i rätt riktning? Vet vi exakt hur mycket en svensk stödinsats kan ha hjälpt för att förhindra ett folkmord i ett konfliktområde? är det inte enkelt att veta exakt. Men det är oerhört viktigt att pengarna redovisas tydligt och att vi ser att de gör nytta. Det ska självfallet vara nolltolerans mot korruption i biståndet. Inte en krona ska få gå till diktatorers fickor. Men vi måste också en gång för alla i denna kammare få vara stolta över att är ett av de få länder i världen som står upp för den globala solidariteten på ett bra sätt. Glöm inte detta! är ett av ett fåtal länder som lever upp till ett enprocentsmål, och tillhör de endast fem länder som lever upp till FN:s mål om i bistånd. Det är något som jag tycker alla ska uppmärksamma. Miljoner barn världen över i fattiga länder får gå i skolan tack vare svenskt bistånd. Om inte hade funnits exempelvis i eller skulle man inte ha haft en läskunnighet bland barn, vuxna och ungdomar på . Oppositionspartier i många av världens svåraste diktaturer skulle inte heller överleva utan svenskt stöd. De insatser vi gör på , i , i och i många andra länder är otroligt viktiga. De spelar roll. De gör skillnad. Tusen och åter tusen kvinnor skulle också stå utan rättigheter, mödravård och preventivmedel utan svenska insatser. Jag skulle vilja säga att många länder, inte minst i södra , knappast skulle ha kvinnliga parlamentariker i sina parlament om det inte hade gjorts ambitiösa biståndssatsningar där vi har tryckt på och försvarat kvinnors rättigheter. Jag tror att det är skönt för vår biståndsminister att känna ett starkt stöd från denna kammare både när det gäller inriktning och andra aspekter av biståndet. Den mest positiva utvecklingen med alliansregeringens biståndspolitik för mig som folkpartist är inriktningen på värderingar. Demokrati är inte kompromissbart, och marknadsekonomi är det enda sunda ekonomiska system som fungerar. Man kan aldrig avvika från de punkterna. Vi ser också i svensk historia att just demokrati och mänskliga rättigheter ses som en absolut huvudprioritering i utvecklingssamarbetet. Det är en stor framgång för oss i . ser vi också hur jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen läggs sida vid sida med demokrati och miljö, som är det tredje spåret. Det är också väldigt glädjande. Jag ser fram emot att tillsammans med er i utrikesutskottet och tillsammans med regeringen, förstås, längre fram arbeta fram en skrivelse för just demokratibistånd och bistånd för demokrati och se hur vi ska kunna förankra detta. Jag tror att det finns många spännande åsikter både från höger och vänster på hur det arbetet ska kunna bli bättre. En av de absoluta hjärtefrågorna för oss i är yttrandefrihet. Vi tycker att det är jätteviktigt att regeringen en gång för alla öronmärker mer pengar till detta arbete. Jag vill avsluta med att rikta en uppmaning till vår duktiga biståndsminister . Det gäller förstås Rysslandsbiståndet, som har debatterats i denna kammare tidigare, i interpellationer, skriftliga frågor och annat. Jag vet att biståndsministern tillsammans med utrikesminister med flera nu försöker söka vägar för hur vi återigen ska kunna se till att detta stöd kommer upp och blir starkt och stabilt. Våra ryska vänner lever i en knagglig demokrati . från är en av dem som har valövervakat på plats, och vet att det inte går i rätt riktning. Därför måste vi ha ett starkt stöd för oberoende journalister och för våra kamrater i oppositionspartier på olika sätt. Det är något som jag hoppas att biståndsministern tar med sig från denna debatt. Jag tror att vi har en enig kammare i dessa frågor. Allt det här måste prioriteras och flyttas fram starkare. 107 (): Först vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande UU5 och avslag på alla motioner. Vi lyckades hålla ihop utredningen om biståndspolitiken här i . Vi var också eniga om det beslut som fattade 2003 om politik för global utveckling. Om vi ser bakåt på det sättet kan vi se att vi har haft en ganska sammanhållen syn på biståndspolitik. är situationen lite annorlunda. Den samlade oppositionen har delat upp politiken för att vara slagkraftig. Jag är lite besviken. är inte här inne. Jag tänkte att jag skulle bemöta honom lite grann. Vi står inför en situation där vi ekonomiskt sett bibehåller enprocentsmålet. Den ekonomiska tillväxt som har varit har gjort att den summa pengar som ska hitta rätt mottagare har ökat väldigt mycket eftersom bni ökar. Med lite distans kan vi se att det har ökat från 20 till 30 miljarder . Dessa pengar ska hanteras på ett bra sätt. Vi var också överens om att vi skulle göra en koncentration för att bli mer effektiva. Vi skulle samla ihop stödet till färre länder. Det är precis detta som vi nu diskuterar här, nämligen politikens genomförande. Jag måste erkänna att jag blir en aning besviken på oppositionen i det här läget. Ni skulle kunna bidra ganska mycket, men när jag läser reservationerna blir jag mer imponerad av utskottets stilister som lyckas göra en reservation av de jättesmå skillnader som egentligen finns. Det ni begär i reservationerna är lite mer av regeringens och majoritetens politik. Det finns inga alternativ. Det finns inga nya svar. Vi behöver inte fundera på om vi kan hitta någonting som är bättre här. Jag hade hoppats att det skulle vara det. Jag är mycket imponerad av engagemang för bistånd och har stor respekt för det. Han har tydligen varit i på en av resorna, och det är jättebra. Han har dessutom träffat dem som får minskat bistånd. Det är klart att då är man inte så glad, men vi har varit överens om koncentrationen till färre länder. Jag har också varnat regeringen och sagt att man får sköta det på ett bra sätt när man trappar ned. Att trappa upp är lätt, men att trappa ned är mycket svårare. Det är också kul att se att frotterar sig med de svenska företagsledarna. Det är bra . De var kritiska till att vi inte har någon representation kvar, och det är vi många som är. Vi skulle vilja ha fler sådana. Vi vill också ha med Svensk Näringsliv i sammanhanget. Det är bättre att de är kritiska än att de är passiva. Låt oss fortsätta att jobba med dem. Jag skulle ha velat se en lite tuffare och lite starkare opposition i dagens debatt. säger att han gärna vill se en debatt om de här frågorna framöver. Ja, den är här . Den kunde ha varit för länge sedan. Då kunde vi ha tagit mer hänsyn till Vänsterns goda politik och hittat den. är det passerat för den här gången, men det blir väl fler tillfällen. Det finns 18 fokusområden med speciella mål i vart och ett. Hur ser ni på de målen? Är de bra eller dåliga? Det skulle ha varit kul att höra en uppfattning om detta och inte bara att det är svagt. pekar på en kil mellan och oss övriga partier. Jag vill säga att vi är överens om den politik som är framlagd. Vi har olika uppfattningar i olika frågor. Vi har tuffa diskussioner ibland, men när vi lägger fram det på bordet är vi överens om det. Vi är inte alltid nöjda. Vi kanske får ändra på det . Vi kommer självfallet att förhandla med vår biståndsminister. Men det som ligger här står vi för tillsammans. Vi ska söka länder med bra mottagningsförmåga där vi också kan etablera en resultatstyrning. Jag tycker att vi ska vara ödmjuka gentemot revisionen som hittar fel och brister. Då kan vi förbättra oss . Det är vår uppgift att hitta de länder som kan ta emot biståndet på ett klokt och bra sätt och där vi också kan begära att vi får följa upp resultatet.