prot · GV09125 · 2008-06-10 00:00:00 — Vi vet att långtidsarbetslösheten för unga i stort har ökat alldeles dramatiskt under den borgerliga regeringen. Dessutom har arbetsmarknadsministern i en tidigare interpellationsdebatt sagt att det är oerhört viktigt med ett snabbt inträde för unga på arbetsmarknaden så att de kan få ett fäste. Därför blir det ologiskt men kanske logiskt i en borgerlig politik att man inte satsar pengarna på sommarjobb för unga. 88 Arbetsmarknadsminister (): Tack till interpellanterna och övriga debattörer, , och , för att ni har lyft upp en oerhört viktig fråga. Även om vi är oense om vad vi ska göra är vi överens om hur viktigt och bra det är med ett sommarjobb. Det är ett bra sätt att tjäna sina första pengar, komma i kontakt med arbetslivet, få lite ansvar, ställa en del kritiska frågor och kanske lära sig mer om vart man är på väg i livet och vart man vill söka sig. Ett bra sommarjobb är ett viktigt sätt och en bra kontakt med arbetsmarknaden. Det håller jag helt med om. Men vi ska kanske titta lite på siffrorna först. Politik handlar också om att prioritera vad man gör med skattebetalarnas pengar så att de får störst effekt. Det är just därför som vi gör på det här sättet. När vi tog bort stödet 2007 steg antalet sommarjobb förmedlade av Arbetsförmedlingen med 16 300. vi inte hade statligt stöd slog vi rekord i antalet förmedlade sommarjobb på svensk arbetsmarknad. Det har aldrig förmedlats så många sommarjobb av Arbetsförmedlingen tidigare. Där det första jag ska säga. Det andra är att , nu som tidigare, har vi 65 000 anmälda sommarjobb på Arbetsförmedlingen. Det är lika många så här långt som när vi hade ett stöd på 100 miljoner. Socialdemokraterna vill ge 100 miljoner till i stort sett redan vinstdrivande kommuner, när vi har lika många sommarjobb utan stöd som vi hade 2006 med stöd. För mig är det en gåta att man vill slösa med skattebetalarnas resurser på det sättet. 65 000 sommarjobb är anmälda till Arbetsförmedlingen. Då ska man komma ihåg att den stora andelen sommarjobb i inte förmedlas via Arbetsförmedlingen utan förmedlas på annat sätt, antingen genom att ungdomarna själva hör av sig eller att de, som vanligtvis sker, har kontakt med någon annan via föräldrar eller vad det kan vara. Slutsatsen är den att det finns gott om sommarjobb på svensk arbetsmarknad. publicerade E 24 en artikel där , ungdomssekreterare på , säger att han är positiv inför möjligheten att få ett jobb . Rubriken på artikeln var Gott om sommarjobb. Academic Work, bemanningsföretaget som förmedlar jobb åt studenter, säger att det är samma tryck som . Man kan naturligtvis aldrig veta att det verkligen blir så, men om man tittar på den tillgängliga statistiken ser man att vi har lika många anmälda sommarjobb på Arbetsförmedlingen vid den här tidpunkten utan det statliga stödet som vi hade 2006 med 100 miljoner i stöd. Då blir min slutsats att det är slöseri med skattebetalarnas pengar att lägga de här 100 miljonerna på sommarjobb via kommunerna, en sektor som totalt sett går med vinst. Det är slöseri med skattebetalarnas resurser. Då vill jag hellre se till att vi har möjligheter att arbeta med att lyckosamt bekämpa utanförskap. Vi har till exempel jobbgarantin för unga, som har gjort att den totala långtidsarbetslösheten för ungdomar har sjunkit med 11 200 personer, det vill säga mer än en tredjedel, sedan vi tog över. 89 (): Då förstår jag att inte håller med sin borgerliga kommunstyrelseordförandekollega på som säger att sommarjobb inte är viktigt och att jag har tolkat arbetsmarknadsministern rätt, att han tycker att sommarjobb är viktigt men inte så viktigt att man vill satsa pengar på det. Det är väl där problemet kommer in. Varken min eller interpellation handlar om de välutbildade studenterna som via Academic Work kan få ett sommarjobb eller den person som är och pluggar på komvux som kan gå tillbaka som sommarvikarie på det jobb man hade tidigare. Det här handlar om 1617-åringar utan kontakter, vilkas föräldrar kanske är arbetslösa eller sjukskrivna och som inte kan dyka upp på mammas eller pappas jobb och be om sommarjobb. Det är de yngsta ungdomarna som har de sämsta kontakterna med arbetslivet. Det är där samhället kan göra en aktiv insats, med ganska små resurser, för att dessa ungdomar ska få lite egna pengar , känna sig viktiga, få en sysselsättning och få in den första foten på arbetsmarknaden. Jag har gjort en kartläggning över sommarjobben i min valkrets i , och där har sommarjobben just för den grupp som jag nämnde nära halverats jämfört med . Det är alltså särskilt allvarligt för 1617-åringar. Jag har då en väldigt tydlig och klar fråga till . Om man bor i , eller , är och har gjort allt i sin makt för att skaffa ett sommarjobb men misslyckats med det: Vad tycker du att man ska göra ? 90 (): Det är positivt att det känns som att vi har en gemensam grundsyn när arbetsmarknadsministern refererar till sommarjobb och att det är viktigt. Det fyller väldigt många olika mervärden för gruppen unga. Det är synd att vi ändå i någon mening pratar förbi varandra. Det är åtminstone min tolkning när ministern väljer att referera till statistik och siffror över sommarjobben och . Han hänvisar till att sommarjobben har ökat när det gäller dem som förmedlas från förmedlingarna och att det ser bra ut. Det stämmer säkert, och jag ifrågasätter inte ministerns siffror. Men det handlar om de vanliga sommarjobben, de som förmedlas till dem som har fyllt , i den privata sektorn eller vikariat för dem som är på semester inom kommunerna. Där ser det säkert bra ut. Det är inte riktigt de sommarjobben som jag pratar om. Jag pratar om de sommarjobb som har subventionerats fram via statliga medel, som ett sätt att få kommunerna att skjuta till extra medel för att ta fram sommarjobb till en grupp unga som annars inte skulle ha något vettigt att göra , till en grupp unga som får en första chans att prova på hur det är att arbeta, att passa tider, att fungera socialt i en grupp och det viktigaste av allt att skaffa sig kontakter. Många kommuner har, som jag sade i mitt förra inlägg, förmedlat de här sommarjobben just till de unga som har det allra tuffast att skaffa sig kontaktnät på egen hand. Jag vet att åtminstone min hemkommun gjorde på det sättet, för den hör till de kommuner som inte anser sig ha råd. Vi är nämligen inte en av de rika kommuner som bidrar till det stora överskott i den kommunala sektorn som ministern hänvisar till, utan vi är en av de kommuner som måste dra ned och skära. Det var en sak som försvann ganska tidigt när de statliga medlen för detta också försvann. Det är väldigt olyckligt. Ett sista perspektiv som jag skulle vilja lägga till detta handlar om . säger att man på alla politikområden ska göra det man kan för att ge alla barn och ungdomar lika förutsättningar i livet. Jag tycker att den här frågan är ett alldeles ypperligt exempel på hur man kan bidra till att ge barn och unga lika förutsättningar. Man kan bidra till att ge de unga som inte har en mamma eller pappa eller något annat kontaktnät som gör att de kan få sitt första sommarjobb den vägen en annan möjlighet att komma in. Det är väldigt synd att ministern, trots att han talar så positivt för sommarjobben och i någon mening tycks se värdet av dem, inte är riktigt medveten om vilka konsekvenser slopandet av de här medlen får. 91 (): Det är viktigt med ett snabbt inträde för unga på arbetsmarknaden, sade arbetsmarknadsminister men inte tillräckligt viktigt för att avsätta till exempel 100 miljoner till kommuner för att hjälpa unga människor, kanske framför allt dem som inte har uppnått myndighetsålder, att få in första foten på arbetsmarknaden. Det är jättetrist och, enligt mitt sätt att se, jätteorättvist. Som jag sade tidigare ramlar verkligheten över en när man själv upplever den. Har man då unga människor hemma som inte har uppnått den magiska åldern, som oavsett hur mycket de än försöker, hur mycket kontakter de än försöker utnyttja eller hur mycket nätverk de än har, inte får ett jobb är den kommunala satsningen oerhört viktig. Om unga människor i så pass tidig ålder som känner att de inte får någon chans, att de inte får något jobb, går, att kompisarna kanske har jobb men man inte har det själv, innebär det också en misstro till att det finns en plats på arbetsmarknaden för dem. Därför blir det trist och tråkigt att den borgerliga regeringen inte vill satsa de egentligen ganska futtiga, om man tittar på det i stort, 100 miljoner som skulle göra att unga människor över hela landet skulle få chansen att ha ett jobb att gå till. 92 Arbetsmarknadsminister (): Det är klart att sommarjobb är viktiga. Där har vi inte några delade meningar. Därför tycker jag att det är så roligt att det är lika många sommarjobb anmälda till Arbetsförmedlingen vid den här tidpunkten som det var vid den här tidpunkten 2006. Då måste man ställa sig en fråga. Om vi har lika många sommarjobb anmälda till Arbetsförmedlingen utan 100 miljoner i stöd till välmående kommuner som vi hade 2006 när Socialdemokraterna sprätte 100 miljoner över redan vinstdrivande och vinstgivande kommuner blir ju frågan om det är en god prioritering av skattebetalarnas medel. Jag tycker inte det. Vår uppgift är att försöka prioritera. är inte futtigt, . Det är mycket pengar. Vi vill prioritera utanförskapsbekämpning, till exempel när det gäller alla de långtidsarbetslösa ungdomar som ni lämnade efter er. Där ska vi sätta in de medlen, särskilt eftersom vi nu har lika många sommarjobb anmälda som 2006. 93 (): Jag tolkar det som att man, om man är och bor i , , eller , inte kan räkna med att arbetsmarknadsministern kommer att ta något ansvar för att man åtminstone ska ha en större chans att få ett sommarjobb. Man har kanske försökt. Man har sökt de här jobben på Arbetsförmedlingen, men de kräver att man måste vara . Man har försökt med de få kontakter man har, men det har inte fungerat. Då är alltså beskedet att arbetsmarknadsminister inte tycker att det är speciellt viktigt i slutändan att de personerna får ett sommarjobb . Vi har fått ett klart besked. Jag tackar för det och önskar arbetsmarknadsministern en gladare sommar än vad de 1617-åringar som står utan jobb kommer att få. 94 (): Jag kan bara vidare konstatera att det känns som att vi är överens, fast vi är inte överens. I någon mening talar vi förbi varandra, medvetet eller omedvetet. Oavsett vad ministern säger när det gäller hur många vanliga sommarvikariat som finns eller inte finns är det inte många av de sommarjobben som går till de unga som är . De finns heller inte i alla kommuner, och de är inte jämnt fördelade till ungdomar med olika förutsättningar. Framför allt handlar det om det här sista, om de unga som har sämre förutsättningar, som av olika skäl inte har föräldrar som är i arbetslivet och därmed har kontakter som gör att de den vägen kan få ett sommarjobb. Det är ofta den grupp unga som också har det tuffare med det ordinarie inträdet på arbetsmarknaden, de som verkligen hade tjänat på att man hade gjort den här investeringen i dem . Det hade sannolikt betalat sig långsiktigt. Därför tycker jag att det är så oerhört synd att det inte känns som att vi pratar riktigt samma språk. Sedan är jag bara lite fundersam. Ministern har ett ytterligare inlägg. Därför tänkte jag faktiskt slänga in en liten ny fråga. Jag har hört ministern både här och vid andra tillfällen hänvisa till den välmående kommunsektorn, som om det finns ett stort överskott hos kommunerna. Man tycker att vi inte behöver lägga några pengar på kommunerna när det gäller sommarjobben eftersom det där finns så stora överskott. Ministern vet likaväl som jag att det här överskottet är väldigt ojämnt fördelat. Långtifrån alla kommuner har överskott. Är det i någon mening ministerns mening att man borde omfördela det här? Jag som är från en liten inlandskommun skulle gärna vilja att regeringen hade tankar på att titta över fördelningssystemet och fördela från de mer välmående kommunerna till de mindre. Det hade varit bra om det är det som är sättet att tolka det här svaret. 95 Arbetsmarknadsminister (): Jag ska nog akta mig för att ge mig in i det statliga systemet för kommunstödet. Jag avstår från det, även om det säkert är en viktig och intressant diskussion i sig. Låt mig tacka interpellanterna och debattörerna för en god och bra debatt. Det är bra med engagemang i den här frågan, men det är också, tycker jag, viktigt att vi ser över att vi använder skattebetalarnas medel på rätt sätt och på ett bra sätt. För mig är detta ganska uppenbart. Om man har lika många anmälda sommarjobb utan stöd som man hade med stöd visar det för mig att man felprioriterade statens medel. 100 miljoner är inte småpotatis. Det är mycket pengar. Vi vill naturligtvis se till att de får bättre effekt, till exempel genom att lägga dem inom ramen för jobbgarantin för unga. Sedan är det så att alla sommarjobb inte anmäls till Arbetsförmedlingen. Det är bara en bråkdel av sommarjobben som anmäls. Man kan ta det perspektiv som interpellanterna tar, att det är viktigt att se till och den uppfattningen delar jag naturligtvis att de som i övrigt har svårt att själva få kontakt med arbetsgivare eller kommer från miljöer där man kanske inte har så nära kontakt med arbetsmarknaden också har tillgång till arbete och sommarjobb via Arbetsförmedlingen. Det är därför som jag tycker att det är så bra att vi har lika många anmälda sommarjobb vid den här tidpunkten som vi hade 2006. Men vi har det utan 100 miljoner i extra stöd. De pengarna använder vi bättre för dem som är långtidsarbetslösa och som behöver mer hjälp för att ta sig in på arbetsmarknaden efter att ha varit borta . Jag citerar återigen , som är ungdomssekreterare på . Han är positiv inför möjligheterna att få ett jobb . I en artikel i 24 , under , säger han: Vi vet av erfarenhet att det finns mycket tillfälliga sommarjobb oavsett konjunktur. Det ser vi fram emot, att många får möjlighet att testa sina vingar på sommarjobb. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna . 14 § Svar på interpellationerna 2007/08:677, 697 och 737 om brist på arbetskraft och företagsamheten 96 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag är beredd att ompröva mina tidigare uttalanden om att det är företagen själva som ska utbilda sina anställda om det är brist på något yrke. Hon har också frågat mig om jag är beredd att satsa på bristyrkesutbildningar och om jag är beredd att ompröva mina tidigare uttalanden om arbetsmarknadspolitiska åtgärder. har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att underlätta för företagen att få tag i arbetskraft med rätt kompetens. Vidare har hon frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att ge arbetslösa bättre möjligheter att skaffa sig den kompetens som företagen efterfrågar. har frågat mig om jag har för avsikt att vidta åtgärder för att tillgodose företagens behov av arbetskraft inom landets gränser samt vilken tidsplan jag i så fall har för detta arbete. har även frågat mig om jag kommer att verka för att kompensera småföretagen för den höjning av arbetsgivaravgiften som de drabbats av. Jag vill inleda med att säga att de som hävdar att arbetslösheten ökar har fel. Det finns osäkerhet om framtiden, men arbetsmarknaden är fortfarande stark. Antalet öppet arbetslösa och i arbetsmarknadsåtgärder är lägre nu än 2007. Nya lediga platser är något färre nu än 2007 men betydligt fler än 2006. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att stimulera utbudet av arbetskraft. Exempel på detta är jobbskatteavdragets två steg, förändringar inom sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna samt lägre volymer i de arbetsmarknadspolitiska programmen. Regeringens politik fungerar; sysselsättningen ökar, arbetslösheten är rekordlåg, och utanförskapet minskar. I rådande sysselsättningsläge kommer jag inte att föreslå ökade volymer av arbetsmarknadsutbildning. Vi prövar i stället andra vägar för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden och skapa fler jobb. Fler platser skulle på kort sikt bara innebära att färre personer står till arbetsmarknadens förfogande. När en individ slutfört en arbetsmarknadsutbildning kan efterfrågan på arbetskraft mycket väl ha minskat. Regeringen har som mål att fler ungdomar ska välja utbildningar som ger dem kvalifikationer som efterfrågas på arbetsmarknaden. Omfattande reformer av den gymnasiala yrkesutbildningen planeras så att studievägarna anpassas efter förändringarna inom olika bransch- och yrkesområden. För att lyckas med detta är det viktigt att företag och branscher blir mer delaktiga i utformning och genomförande av den grundläggande yrkesutbildningen. inleds därför en försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning. Kvalificerad yrkesutbildning är en viktig del av den eftergymnasiala utbildningen. Det främsta kriteriet för att starta en sådan utbildning är att det finns ett tydligt behov och en efterfrågan av den kompetens som utbildningen leder till. Satsningar på kvalificerad yrkesutbildning har genomförts av regeringen, och de tillfälliga 2 000 platserna har permanentats . Men arbetsgivarna måste självklart också ta ett eget ansvar för att de som rekryteras har de färdigheter verksamheten kräver. I detta sammanhang vill jag också nämna regeringens förslag om nya regler för arbetskraftsinvandring. Syftet med förslaget är att underlätta arbetsgivares rekrytering av arbetskraft från tredjeland, och det är arbetsgivarens behov av rekrytering som ska vara utgångspunkten vid handläggningen av tillståndsärenden. Ett effektivare och mer flexibelt system för arbetskraftsinvandring underlättar för företagen att expandera och bidrar till att säkra framtida tillväxt och välfärd. Den generella nedsättningen av arbetsgivaravgifter för småföretag har tagits bort av regeringen för att den var ineffektiv och dyr. Regeringen har i stället vidtagit en mängd åtgärder för att förbättra företagsklimatet och företagens villkor. Företagandet har till exempel gynnats av den slopade förmögenhetsskatten. Det innebar också att den så kallade lex Ugglabeskattningen togs bort. Regeringen har också genomfört ett flertal lättnader i de så kallade 3:12-reglerna. Det har också blivit billigare att anställa. Till exempel har löneskatten slopats för vissa äldre, och socialavgifterna har sänkts för ungdomar. 97 (): Först vill jag tacka ministern för svaret, men jag blev inte särskilt mycket klokare av det. Det är möjligt att jag inte heller hade förväntat mig det eftersom så har sagt: Nej, jag ska inte ompröva mina beslut om att det behövs mer bristyrkesutbildningar. Nej, jag ska inte ompröva mina beslut om att företagen själva ska utbilda. Dessutom säger : Nej, det är ingen fara eftersom arbetslösheten fortfarande ligger på en bra nivå. Men vad då glömmer är att de beslut som vi här i och ni i regeringen ska ta handlar om framtiden. Det är precis så som säger, nämligen att det har gått bra för . var fantastiska tillväxtår. Vi fick fler och fler jobb. Vårt sista år vid regeringsmakten och ert första år vid regeringsmakten var väldigt bra år. Men allteftersom högkonjunkturen har mattats av och allteftersom er politik har börjat bita minskar nu tillströmningen av nya jobb. fick vi ta del av Arbetsförmedlingens prognoser som visar på att sysselsättningen minskar. Vad många av dessa arbetslösa har gemensamt är att de har svårt att förankra sig på arbetsmarknaden. De har fått tillfälliga jobb. Dessutom har de en kort utbildning som bakgrund. Med dessa fakta borde ta till sig mer av det som händer ute i samhället och fundera på det. Visst, det är lätt att säga: Vi har en jobbpolitik. Det är det lätt att säga när det går bra för . Det är betydligt svårare när vi, som vi nu gör, går in i en lågkonjunktur. Jag är ute på många olika arbetsplatser i . Som riksdagsledamot gör man ju olika besök. När jag besöker i och arbetsplatser i och på andra ställen i märker jag dels att antalet varsel ökar, dels att företagarna söker vissa typer av arbetskraft. Det är anmärkningsvärt att inte vill tänka om, att han fullständigt kört fast i sitt sätt att argumentera och att han påstår att regeringen har en jobbpolitik när det i själva verket är tvärtom. Ni har under ridit på högkonjunkturen. när er politik börjar bita visar det sig att jobbskatteavdraget inte har gett några nya jobb. Sedan gäller det kommentaren om att arbetsgivarna själva får ta ett ansvar. Det finns ett starkt klassperspektiv i detta med om utbildningen ska ske inom företaget. Där har jag en följdfråga: Tror att det är en lokalvårdare på ett företag eller att det är chefen på ett företag som får mest fortbildning? Det är möjligt att frågan är retorisk, för jag vet svaret. Jag vet att det är chefer och de som finns på höga positioner på varje företag som får väldigt mycket fortbildning. De får utbildning i engelska, ledarskap och teknik. De får olika typer av utbildningsmöjligheter så att de kan bygga på sin tidigare långa utbildning. Men de på låga anställningar som inte har så lång utbildning kanske lokalvårdare får inte alls lika mycket utbildning av företaget, så det finns ett starkt klassperspektiv i tänkande. Det är inte förvånande eftersom det är högerpolitik som den här regeringen bedriver. 98 (): Även jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Det råder väl ingen tvekan om att det är svårt för företagen att hitta arbetskraft med rätt kompetens. Det gör att sysselsättningsutvecklingen bromsar in och att konjunkturavmattningen stärks. Det ser vi också exempel på, inte minst i storstadsområdena. Som ett exempel kan nämnas att har brist på arbetskraft inom en rad verksamhetsområden, både inom den privata sektorn och inom den offentliga sektorn. Det gäller då transportsektorn, byggsektorn, tillverkningsindustrin, finansiella tjänster, restaurangbranschen, skolan och vården för att ta bara några aktuella exempel. Inte heller råder det väl någon tvekan om att näringspolitik och arbetsmarknadspolitik hänger ihop. Vi behöver varandra. Parterna behöver i allra högsta grad varandra. Då är det, ministern, oerhört viktigt att lyssna på båda parterna. Arbetsmarknadspolitiken prövas när konjunkturen vänder. Den dagen arbetsmarknadspolitiken verkligen prövas är när man måste rusta upp den som blivit friställd och se till att den personen snabbt kan komma ut i jobb igen. Det handlar också om att, när konjunkturen vänder och något företag läggs ned eller branscher inte har samma möjligheter som tidigare att ta emot folk, ge möjligheter till att sadla om och om att vara förberedd inför förändringar. Hur ser framtidens arbetsmarknad ut? Hur ser framtidsinriktningen där ut som Littorin vill beskriva den? Vi socialdemokrater här har tidigare uttryckt att vi ska konkurrera med kunskap och kompetens, inte med låga löner. För mig som socialdemokrat är det en bra ambition som syftar till att vara i framkant, som syftar till att satsa på utbildning och kompetens och också att satsa på att utveckla olika jobb. Det gäller då arbetslinjen och att kunna vidareutveckla, få mer kompetens, undvika inlåsningseffekter, se till att motverka dåliga arbetsmiljöer och så vidare. En stor fråga, inte minst för många småföretagare, är den om bristen på kompetent arbetskraft som kan gå in och ta lediga jobb. Det råder ingen tvekan, fru talman, om att flaskhalsproblemen är tydliga. har beräknat att antalet misslyckade rekryteringsförsök uppgick till 90 000. Huvudanledningen är brist på arbetskraft med rätt utbildning och rätt erfarenhet. Ja, det är klart att man då lätt tar sig för pannan. Då är det, ministern, viktigt att lyssna både på näringslivet och på dem på arbetsmarknaden. Det är svårt att inse att det inte finns ett samband när det gäller de neddragningar på en rad former av utbildningar som regeringen genomfört och de flaskhalsar som uppstår.