prot · GV09122 · 2008-06-04 00:00:00 — antog , på förslag från den socialdemokratiska regeringen och i brett politiskt samförstånd, en nationell strategi mot hiv och aids. Målet var att halvera antalet nysmittade i vårt land . Det är ett fullt realistiskt mål. Siffrorna är alarmerande, och årssiffran 541 nysmittade är den högsta . Av dessa har 178 smittats i , vilket kan jämföras med ett genomsnitt på 88 fall . Dessvärre är dessa siffror inte särskilt överraskande. Andra sexuellt överförbara sjukdomar har ökat och tyder på en förändring i riskbeteendet. Detta syns nu också i statistik över hiv och aids. Informationsinsatser behöver förnyas. Informationen är en färskvara. Vi föreslår att regeringen tar initiativ till en nationell informationskampanj om smittskydd och hivfrågor. En viktig del av detta bör vara att stödja de personer som lever i som hivpositiva. Ett annat område där politiken behöver skärpas är tobaksområdet. Jag nöjer mig med att ta upp en konkret tobaksfråga. För att komma åt tobaksbruk bland ungdomar måste vi komma åt tobaksförsäljningen till minderåriga. Vi föreslår att tobakslagen ändras så att det krävs tillståndsplikt för försäljning av tobak. Det innebär att en handlare som säljer tobak till en minderårig kan få sitt tillstånd indraget. Arbetet mot narkotika och alkohol måste också drivas med stor intensitet. Den borgerliga regeringen har lagt ned och . Vi tycker att det är ett mycket olyckligt beslut. Specialiseringen har varit bra, och det har lett till en kraftig ökning av det förebyggande arbetet. När uppgifterna sköts helt internt eller fördelas till andra myndigheter är risken stor att arbetet blir otydligare och tappar fokus, tempo och samordning. har tidigare utlovat en ensidig minskning av införselkvoterna till när det gäller alkohol. Det vore kanske bra om kan ge besked om varför något sådant beslut inte har fattats av regeringen. Ett annat folkhälsoproblem är att vi rör oss för lite. För lite fysisk aktivitet är till stor del ett problem i det moderna samhället och grunden till många välfärdssjukdomar. Det är framför allt den vardagliga fysiska aktiviteten som minskar i stora folkgrupper. Ökad motion har inte kunnat kompensera det faktum att många rör sig för lite i vardagslivet. Samhället kan och bör arbeta för att stimulera och möjliggöra ökad fysisk aktivitet hos befolkningen. Detta arbete måste bedrivas brett och långsiktigt. Det handlar om att sjukvården stimulerar till ökad fysisk aktivitet till exempel genom motiverande hälsosamtal eller rekommendationer om motion, på recept till exempel. Hälso- och sjukvårdens kompetens kan också ställas till förfogande för de skolor som vill ha hjälp med en systematisk genomgång av skolmat, skolhälsovård, motion och rörelse på schemat. Rörelse på schemat och uppmuntran till aktiv lek är andra delar som är viktiga i skolans värld. Idrottsrörelsen är en viktig aktör och har en stor och bred kompetens vad gäller rörelse och motion. Deras aktiviteter bör man stimulera. Man bör vara välvillig till de stöd som idrottsrörelsen behöver. Ökad fysisk aktivitet gäller alla åldrar och måste ske utifrån egna förutsättningar. Fysisk aktivitet för äldre pekas ut som ett viktigt område i den nationella äldreutvecklingsplanen som antogs 2006. Aktivitetsprogram som är anpassade till äldres behov är ett viktigt sätt att stimulera till fysisk aktivitet. En förutsättning för att fler rör på sig tillräckligt i vardagen är att samhällets fysiska planering sker utifrån detta perspektiv. Ett grundläggande område är möjligheterna till en säker gång- och cykeltrafik, men staten och kommunerna har också ett övergripande ansvar för att den fysiska planeringen sker utifrån människors behov av fysisk aktivitet, och då pratar man mycket om naturområden och rekreationsområden. Regeringen tar i folkhälsopropositionen upp några av dessa ovan redovisade frågor. Bland annat ska en utvärdering göras av fysisk aktivitet på recept. En manual ska utarbetas om fysisk aktivitet och samhällsplanering, och ett dialogforum ska diskutera vad olika aktörer kan göra. Vi tycker att det är bra, men vi tycker att det är lite tunt och vagt. Vi föreslår att regeringen tar initiativ till en dialog med samtliga aktörer som ska leda fram till en nationell strategi för att främja och öka den fysiska aktiviteten för hela befolkningen. Vi står bakom samtliga reservationer men nöjer oss med att lyfta upp reservation 30 och 34. 193 (): Jag ska börja med att ta upp några allmänna synpunkter på propositionen. Regeringens folkhälsoproposition har varit efterlängtad. lovade regeringen att folkhälsopropositionen skulle läggas fram i . är vi , och debatterar vi propositionen En förnyad folkhälsopolitik. Det är bra att vi får möjlighet att debattera den här propositionen som vi har väntat så länge på. Visst finns det förnyelse. Borta är de socioekonomiska faktorernas betydelse för folkhälsan. Inkomstskillnader och strukturella sociala skillnader nämns inte. Regeringen vill i stället öka folkhälsan genom att öka människors möjlighet att välja utförare av vård, omsorg, stöd och service. Hälsans bestämningsfaktorer verkar inte heller ha så stor betydelse för folkhälsan längre. Vi ska vara glada över att det övergripande nationella målet finns kvar, nämligen att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Men hur dessa förutsättningar skapas går inte att läsa i propositionen. I stället är det individens perspektiv och valfrihet som ska råda. Jag påstår att det finns en kluvenhet i regeringens förslag. Vi kan ta föräldrastödet som exempel. I propositionen vi kan läsa: Föräldrastödet ska erbjudas alla föräldrar med barn upp till dess att barnet har fyllt . Om detta ska bli verklighet är det nödvändigt att hela samhället engageras. Det handlar inte om en för föräldrar obligatorisk verksamhet, däremot handlar det om att bygga upp en verksamhet som är tillgänglig och intressant för alla föräldrar och som är anpassad efter barnens ålder och mognad. Det är inte obligatoriskt, men hela samhället ska engageras, och det ska vara en verksamhet för alla föräldrar. Några pengar för uppbyggnaden av en sådan verksamhet finns inte med i propositionen. Jag förmodar att det är Kommuner och Landsting som ska bygga upp denna verksamhet. Folkhälsoministern kanske redan har talat med SKL om detta. Det finns kanske pengar någonstans som inte redovisas i propositionen. Den här regeringen brukar tala mycket om vetenskap och evidens, och det tycker jag är bra. Men den här propositionen bygger väldigt mycket på tyckande och tro. Det är svårt att hitta fakta eller källor bakom påståendena. Jag har två exempel från propositionen. På s. 31 kan vi läsa att det finns ett starkt samband mellan flera olika former av cancer, däribland bröstcancer, och en hög alkoholkonsumtion. Visst kan det vara så, men var kan jag läsa mer om alkoholkonsumtionens betydelse för förekomsten av bröstcancer? Jag tycker att det vore intressant, för det är en uppgift som jag inte har mött tidigare. Det andra exemplet handlar om något som kallas för samproblemsjukdomar och som bland annat frivilliga och ideella organisationer ska råda bot på. Jag letade efter definitionen på ordet samproblemsjukdomar på nätet . Jag fick en träff. Det var ett citat från folkhälsopropositionen som en kristdemokrat hade använt i en debatt. Hon hade inte heller förklarat ordet samproblemsjukdomar närmare. Men det kanske folkhälsoministern kan göra sedan. Fler än vi i oppositionen har reagerat undrande på den nya folkhälsopolitiken. Jag ska citera en forskare från , , som i tidningen skriver följande: Regeringen kombinerar i propositionen konservatism och liberalism. En konservativ uppfattning om att människor har behov av vägledning och färdigheter för att träffa riktiga val och att staten därför har ett ansvar för att hjälpa dem (paternalistisk omsorg). Och en liberal uppfattning om att människor ska behandlas som förnuftsvarelser, som kan och bör välja själva hur de vill leva sina liv och att respekt ska visas för den enskildas autonomi och integritet. Regeringen vill ha fria individer som gör som regeringen vill. Jag upprepar den sista meningen från citatet: Regeringen vill ha fria individer som gör som regeringen vill. Ett exempel på paternalism, enligt min mening, är förslaget som kallas för utvecklat stöd för gravida kvinnor med missbruk. Regeringen tänker återkomma med ett konkret förslag om utvidgad tvångsvård enligt LVM, lagen om vård av missbrukare, för de kvinnor som inte förmår att upphöra med sitt missbruk. är avvisande till mer tvångsvård och menar att det finns en lagstiftning som räcker gott och väl. Vi anser i stället att en fungerande vårdgaranti för både män och kvinnor med missbruksproblem är en mer framgångsrik väg. Det finns utrymme för tvångsvård, och en framtida utredning borde snarare inrikta sig på hur vården för dessa kvinnor ska utvecklas än på mer tvång. har tillsammans med Socialdemokraterna och en viktig reservation som jag tänker beröra lite närmare. Det handlar om barns och ungas uppväxtvillkor, målområde 3 i folkhälsopropositionen. Det verkar som om regeringen har missat ordet uppväxtvillkor. Självklart är det bra att regeringen har för avsikt att satsa på föräldrastöd och tänker utreda barns och ungdomars psykiska hälsa. Men barns uppväxtvillkor ser så olika ut. Alla familjer har olika behov och förutsättningar. Det finns stora grupper av barn vars föräldrar har sämre förutsättningar än andra att erbjuda ett bra stöd. I det perspektivet står det klart att regeringen med sina individuellt riktade åtgärder riskerar att svika stora grupper av barn. menar att till exempel flickor och pojkar vars föräldrar sitter i fängelse, är häktade eller har psykiska problem har uppväxtvillkor som inte går att jämföra med någon annans. Det handlar om tusentals barn som befinner sig i speciellt svåra situationer. Av deras uppväxtvillkor behöver man göra djupanalyser så att man kan ge också de barnen jämlika villkor. När det gäller barns och ungas uppväxtvillkor förbiser också regeringen det faktum att många barn i växer upp i fattigdom. Att växa upp i fattigdom påverkar självklart folkhälsan. Asylsökande, papperslösa och gömda barn har en mycket utsatt situation när det gäller hälsoaspekter. har beräknat utvecklingen av barnfattigdomen för räkning. Läget förvärras mest för barn med ensamstående föräldrar. Där ökar fattigdomen från till , vilket motsvarar 145 260 barn. Utredningstjänsten har i beräkningarna utgått från prognoser om antalet personer med sjukpenning, föräldrapenning och arbetslöshet enligt prognoser från och . I beräkningarna ingår förändringarna i sjukpenning, föräldrapenning, pensioner, sjuk- och aktivitetsersättning, arbetsmarknadsunderstöd, skatter, avgifter för barnomsorg och ett stort antal fler relevanta variabler. Siffrorna borde oroa också regeringen. har barnfattigdomen ökat avsefärt. Andelen barn i fattiga hushåll 2006 var . Siffran ökade till 2007 och beräknas siffran öka ytterligare till . Som jag sade i början av mitt anförande nämner regeringen inte de socioekonomiska faktorernas betydelse för folkhälsan. Vill regeringen att hälsoklyftorna ska öka? Nej, det tror jag inte. Men regeringen förblindas av skattesänkningspolitiken i så stor utsträckning att man inte tänker på konsekvenserna av sin politik för småbarnsföräldrar. Sammantaget gör regeringen nedskärningar på i sänkta ersättningsnivåer för småbarnsföräldrar. Utskottsmajoriteten hänvisar till pågående arbete och blundar för ökningen av barnfattigdomen. Det är sorgligt. Det nationella målet för folkhälsopolitiken att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen verkar vara svårt att nå med regeringens politik. menar att det är viktigt att inse att folkhälsopolitiken inte är ett isolerat politikområde utan måste implementeras inom alla politikområden, annars kommer vi inte att kunna nå de mål vi i stort sett är överens om. När det gäller målområdet Hälsa i arbetslivet förväntade jag mig verkligen mer. Regeringen satsar ju hårt på arbetet. Vi vet att arbetsmiljöarbetet har tagit många kliv tillbaka, till exempel har lagts ned, arbetslivsforskningen har minskat kraftigt och av resurser ska försvinna. Vad kommer dessa försämringar i arbetslivet att få för konsekvenser för arbetslivet? Det verkar inte heller bekymra regeringen. anser att folkhälsa bör ses som en naturlig och självklar faktor i alla former av åtgärder, beslut, uppföljningar och lagstiftningar. Det är därför vi föreslår ett hälsoindex i statsbudgeten. Ett hälsoindex borde vara ett lika viktigt inslag som att redovisa tillväxtfaktorer och budgetprognos. Propositionen är omfattande, och har ett stort antal yrkanden i betänkandet. Det är inte möjligt för mig att ta upp alla, men jag vill ändå påminna om ännu en grupp i samhället som har en hög ohälsa. Jag syftar på homo-, bi- och transsexuella personer. Ohälsan i denna grupp är oroande. De fördomar och den stigmatisering som HBT-personer utsätts för bidrar säkerligen till att försämra hälsan. Det handlar särskilt om den psykiska ohälsan. Därför föreslår att HBT-perspektivet bör stärkas i folkhälsomålen. Självklart står jag bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservationerna 2 och 22. 194 (): Skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Så lyder målet, som vi har hört av tidigare talare och som faktiskt antog 2003. Att främja hälsa är ett sätt att styra samhället mot långsiktig hållbarhet både ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det handlar om samhällsstrukturer och inte bara om enskilda individers livsstil. mål för folkhälsopolitiken är att skapa dessa samhälleliga förutsättningar så att människor ges verklig möjlighet att göra goda val och få en jämlik och god hälsa. Då behövs politiska beslut en politik där både samhällets ansvar och människors förutsättningar att göra goda val beaktas. Vi har en struktur för samlat folkhälsoarbete i . Den bygger på det gedigna arbete som gjordes av 19972000. Detta ledde till att fattade beslut om ett nationellt övergripande folkhälsomål och en sektorsövergripande målstruktur för det samlade folkhälsoarbetet med elva målområden. Det är alltså det övergripande målet som är styrande för folkhälsopolitiken. Kort efter regeringsskiftet lades en skrivelse fram för uppföljning av folkhälsopolitiken. Nuvarande regering valde att dra tillbaka den, och regeringen återkommer först nu med propositionen En förnyad folkhälsopolitik. Vad består förnyelsen av? Det finns mycket övrigt att önska i denna proposition utifrån mitt sätt att se. ifrågasätter starkt regeringens nya grepp på folkhälsoområdet. Det är tydligt att man vill sätta sin ideologiska politiska prägel genom att lyfta upp vissa frågor och tona ned det övergripande målet som har antagit. Vi menar dock att de moderatledda regeringspartierna missar essensen för modern folkhälsopolitik. Folkhälsopolitiken kan aldrig reduceras till det som individer gör, väljer att göra eller skulle kunna göra. Individens situation är självklart viktig, likaså de sociala sammanhang individen befinner sig i, oavsett om det är familj, vänkretsar, arbetsplatser eller annat. Essensen av folkhälsa är att kunna se de samhälleliga strukturer och sammanhang som skapar förutsättningar för hälsa respektive ohälsa. Det är att se konsekvenser av politiska förslag i ett brett folkhälsoperspektiv. Så länge individen inte gör det spelar det ingen roll hur mycket individerna själva är redo att välja. Det samhälleliga ansvaret i den här propositionen är nedtonat, och politikens ansvar för att skapa de samhälleliga förutsättningarna är borta. Därför har yrkat avslag på propositionen och väljer i stället att lägga fram ett eget förslag med 51 hemställanspunkter för att tydliggöra vilka åtgärder vi vill se i folkhälsopolitiken. Förslaget till riksdagsbeslut i den här propositionen som gör det till en proposition, inte en skrivelse är att ska godkänna regeringens förslag om att omformulera rubrikerna i folkhälsopolitikens målområden. Regeringen har slagit på trumman för denna proposition, det vill säga att det är en proposition och inte en skrivelse. Men handen på hjärtat, inte är väl rubrikändringen er viktigaste politik, ? Den värdeladdning som rubrikerna innehåller är en tydlig inriktning för målområdena, vilket också gör att människor snabbt får en inblick i vad målområdena handlar om och vilken inriktning politiken ska ha. föreslog ursprungligen 18 nationella mål. Det var inte av slumpmässiga skäl eller obetänksamhet när den tidigare regeringen i samarbete med och valde att i stället utgå från politikområden men skapa en tydlighet för dessa målområden med hjälp av rubriker med en tydlig inriktning. Det gav en signal om åt vilket håll man vill gå och hur man vill se att utvecklingen ska ske. Var och en kan uppfatta en tydlig skillnad i exempelvis rubriceringen Hälsa i arbetslivet respektive Ökad hälsa i arbetslivet, liksom Miljöer och produkter jämfört med och säkra miljöer och produkter. Folkhälsoområdet är komplext och kräver målinriktade arbetssätt. Den tydlighet i färdriktning som rubrikerna har inneburit är snarare något man behöver mer av i politiska sammanhang inte mindre. Ett målinriktat och organiserat folkhälsoarbete förutsätter goda kunskaper om hur man kan påverka de levnadsförhållanden som har betydelse för folkhälsan. Men då måste man också ta till sig den vetenskapliga forskning som finns. Folkhälsovetenskap är den grund som propositionens förslag borde ha. Allvarligast är att regeringen väljer bort vikten av samhälleliga förhållanden för folkhälsa, likaså vikten av att ojämlikhet i hälsa måste motverkas. Det strukturella perspektivet saknas. I stället riktas fokus mot individen och det lilla sociala sammanhanget närmast runt individen. Man talar om människans behov av integritet och valfrihet, människans villkor och individens förutsättningar. Att det är viktiga frågor ska inte ifrågasättas, men genom den fokusförändring som görs missar man essensen för modern folkhälsopolitik. Det här är och bok . Den läses på när man läser in sig på vad som är folkhälsovetenskap. Jag rekommenderar varmt läsning av denna Grundläggande folkhälsovetenskap. Folkhälsovetenskap kan definieras på följande sätt: Med folkhälsovetenskap avses det tvärvetenskapliga område som syftar till att studera arbetslivets, levnadsvanornas, miljöns, samhällsstrukturens och vårdsystemets betydelse för befolkningens hälsa samt hälso- och sjukvårdens effektivitet. Häri ryms även studier av olika hälsopolitiska åtgärders effekter. Den så kallade Achesonrapporten, som kom 1998, definierar folkhälsovetenskapen kortfattat på följande sätt: Public health sciences is the science and art of preventing disease, prolonging life and promoting health through organised efforts of society. Det handlar alltså om samhället. Det handlar om en politik som går in i alla politikområden. Som jag ser det har man valt bort jämlikhet och hållbarhet. Dessa utgångspunkter som fanns i den tidigare folkhälsopolitiska skrivelsen till har man nu valt bort. Jag tycker att det är väldigt olyckligt, för det är grundläggande för att kunna uppnå det övergripande målet för folkhälsopolitiken. I stället väljer regeringen att lägga fokus på det lilla sociala sammanhanget runt individer, och resonemangen rör människans behov av integritet och valfrihet. Regeringen skriver till och med: Folkhälsoarbetet bör ha människans behov av integritet och valfrihet som grund. Det resonemanget bygger inte på modern folkhälsovetenskaplig forskning. Det är mycket olyckligt att regeringen bortser från den kunskap som finns. Professor och professor har till exempel skrivit om detta ganska mycket i sina vetenskapliga publikationer. menar att man inte bara kan välja bort de här utgångspunkterna och kalla området en folkhälsopolitik på lika villkor. Det kan inte ses som annat än en tillbakagång i svenskt folkhälsoarbete. Det är olyckligt att regeringen nu bryter den positiva trend med att skapa samhälleliga förutsättningar för hälsa som påbörjats. Visst finns det enskilda förslag i propositionen som är bra, till exempel att intensifiera det självmordsförebyggande arbetet eller att ge och i uppdrag att främja bra kostvanor och fysisk aktivitet. Men det som regeringen lägger fram till för beslut är, som sagt, de ändrade rubrikerna på målområdena. De andra förslagen i propositionen är skrivna på ett sådant sätt att det är en beskrivning av regeringens vilja, men det ger inte möjlighet för att ta ställning till konkreta uppdrag. de gröna anser att den ändrade inriktningen på folkhälsopolitiken är av en sådan art att vi vill avslå propositionen. Regeringen har inte heller förstått eller haft vilja att koppla samman klimatfrågorna och hälsoutvecklingen. Professor vid var i och berättade om kopplingar mellan klimatpåverkan och hälsopåverkan. Två graders ökad temperatur kommer att leda till fler infektionssjukdomar. Malariamyggan kan komma tillbaka även i . Det kommer att leda till en ändrad utbredning av harpest och andra infektionssjukdomar. Det kommer att leda till ökad påverkan på de människor som lider av hjärt-kärlsjukdomar när vi får tropiska nätter kanske månader i följd. har presenterat rapporten , en självklar del av miljöarbetet. I den här rapporten ger dels en översikt av miljörelaterad hälsopåverkan i , dels sin syn på hur hälsofrågor kan hanteras i miljömålsarbetet. De beskriver hur man på ett bättre sätt kan ta hänsyn till hälsa i arbetet med att uppnå miljömålen, och vice versa. Men i den här propositionen finns det inte ens nämnt. Miljörelaterad hälsopåverkan ja, tog fram värden för hälsoeffekter som beror på miljöfaktorer. I antal påverkade handlade det för om nästan 138 000 svenskar som har en försämrad livskvalitet, ca 500 000 som har en nedsatt aktivitetsförmåga eller besvär som kan relateras till olika miljöfaktorer och 14 000 dödsfall . Om kopplingen mellan klimat och hälsa skriver inte regeringen en rad i sin folkhälsoproposition. Det är mycket anmärkningsvärt. Jag kan inte låta bli att också ta upp utveckling och insatser inom olika målområden. saknar att folkhälsoläget inte beskrivs utifrån de bestämningsfaktorer som finns identifierade inom de olika målområdena. ges i stället en bild som utgår från riskfaktorer och hälsoutfall, medan den folkhälsopolitiska rapportering som redovisas av hälsans bestämningsfaktorer saknas. Det är väldigt olika nivå på de förslag som tas upp av regeringen stort och smått blandas. Som jag har sagt tidigare anser vi att vissa förslag är bra medan andra har helt fel fokus. Vi har tagit upp det i motionen. Upprörande är särskilt formuleringarna inom målområdet Trygg och säker sexualitet och en god reproduktiv hälsa. Jag undrar om helt har sovit när man släppte igenom denna proposition. Fokus har flyttat från tryggt och säkert sex till att motverka riskbeteende. Man beskriver inte längre HBT-personer, utan man omformulerar det till beakta att ungdomar är en heterogen grupp. Eller är det homosexuella, transpersoner och bisexuella man avser när man skriver att ungdomar är en heterogen grupp? Det står också: En graviditet som inledningsvis upplevs som oönskad fortsätter inte alltid att vara det, utan en del kvinnor ändrar sig och bestämmer sig för att fullfölja graviditeten. Är det kd som helt har utformat texten i propositionen? Tycker ni att man ska raljera så över rätten till abort? Vi har tidigare här i kammaren diskuterat socialförsäkringssystemet och den påverkan det kommer att bli på människor när man känner otrygghet för sin sociala och ekonomiska trygghet. Det påverkar folkhälsan betydligt. Det finns inte heller mycket med i denna proposition. Avslutningsvis, fru ålderspresident, är folkhälsoarbete långsiktigt, och det ska bygga på grundläggande folkhälsovetenskaplig forskning, inte på tyckande.