prot · GV0983 · 2008-03-26 00:00:00 — Det är viktigt att vi kommer vidare om man blir sjuk. Blir man sjuk ska man ha hjälp och stöd av samhället för att komma vidare. Vi tycker att de stöden är viktiga. Vi ser inte det, och kommer aldrig att se det, som ett offer eller som en hjälpmentalitet. Vi tycker att ett samhälle måste fungera med solidaritet mellan människor. Arbetsgivaren har ett stort ansvar där. De seriösa arbetsgivarna ser ju på sina arbetstagare som en resurs. Därför är det också viktigt att man jobbar med arbetsmiljöproblematiken och ser till att man åtgärdar den. Vi tror inte att kan lösa alla problem. Vi tror att vi som politiker kan ge direktiv så att man jobbar med människor på ett annat sätt. Det är vår kritik av hur regeringen har skött . Det är det vi tar upp. Vi är i opposition. Det är ni som har regeringsmakten. I regeringsmakten ingår ett regeringsunderlag, och därför tycker jag att det vore snyggt om ni uppträdde som om ni regerade tillsammans och inte sätter er på eller rad när det inte passar er. Ni har ansvar för detta allihop tillsammans. 101 () replik: och den tidigare myndigheten är en del av ett system. Väldigt mycket av den kritik vi ser här handlar om det gamla passiva systemet där rehabilitering inte fungerade, där kontakter med arbetsgivare inte fungerade och där sjukskrivningar fick löpa på . Jag menar att det vore väldigt klädsamt om kände något slags medansvar för att sjukskrivningarna och förtidspensioneringarna gick i höjden som de gjorde . Alla de aktiva åtgärder som vi har fått väl beskrivna här tidigare syftar till att hjälpa människor tillbaka till ett friskt, aktivt arbetsliv. Socialförsäkringar är en rättighet. På den punkten är vi helt överens. Den som är sjuk, den som har tappat arbetsförmågan, ska ha rätt till bra ersättning. Den som inte är sjuk ska inte ha rätt till någon ersättning. Så enkelt är det. Det är min och hela alliansens uppfattning vill jag påstå. 102 (): Om man ska summera den här debatten lite kan man använda talesättet om att det är mycket skrik för lite ull. Man kan också göra en annan reflexion, och det är att man letar efter nyckeln där ljuset är, även om man inte har tappat den där. Det känns så när man kommer in i den här debatten. Det här handlar om kritik mot kontakter med arbetsgivare, men här har pratats om arbetsgivares kontakter med . Man blir väldigt konfunderad. När det gäller vem som har haft ansvar säger man att det har varit jättebra tidigare, och är man jätteorolig för att vi tar bort ansvaret därför att inte fick några möten. Jag skulle vara väldigt orolig om det var tvärtom, att det var att fick möten som man ville ändra. Det är en viss skillnad i hur man diskuterar den här frågan. Sedan hänvisar man till andra länder och talar om att där har arbetsgivarna ansvaret. Ja, men de har också det totala ekonomiska ansvaret, exempelvis i . Vi vill väl inte flytta över så att arbetsgivarna ska ta ansvar för ekonomin när vi säger att vi ska ha allmän sjukförsäkring? Debatten är så spretig att man nästan häpnar när man lyssnar till den. Det man skulle kunna tänka sig hade varit tillagt till utskottets ställningstagande man kan vara lite självkritisk här är att man borde prata lite mer om företagshälsovårdens funktion, därför att den är nästa steg som är eftersatt, vilket alla är överens om, och det är kopplingen här. Jag kan ta ett exempel från , där man tyckte att primärvården var så dålig att SKF startade en egen vårdcentral för att deras anställda skulle ha vården lätt tillgänglig och få vård . Det fungerade alldeles ypperligt, särskilt som de hade många utländska anställda som jobbade, som normalt har större utslagningsfrekvens. Det finns alltså positiva inslag där arbetsgivare tar sitt ansvar. Något som jag också skulle vilja lyfta fram, som är lite märkligt är följande: Jag förstår inte riktigt vart man vill komma. Det är uppenbart att det har varit sådana brister i uppföljningen beträffande hur har kontaktat arbetsgivarna trots att ansvaret finns. Då kommer den massiva, får man väl säga, kritiken från , och så förutsätter de som normalt sett är myndighetskramare att myndigheterna är lomhörda och måste ha någon som pekar dem i ryggen och talar om hur de ska styra i direktiv. Jag tror faktiskt att med flera är lyhörda för kritiken. Finns det riktig kritik så kommer man att åtgärda detta. genomför man en jättestor omorganisation, som det inte har pratats om här, där man utser 3 000 särskilda sekreterare eller coacher, som man säger, för att följa fall som är långa och svåra. Det är ju jättebra. Man gör en omorganisation där man kopplar ihop lokalisering med arbetsförmedlingarna, vilket är jättebra. Man har alltså lyssnat på kritiken, och man är på väg åt rätt håll. Då kan man säga att man vill ännu mera och så vidare, men jag tycker att någonstans måste man anmäla sig för att diskutera den situation som har varit och som man har ansvar för, och dessutom den som föreligger. Sedan kan vi företrädare för alliansen säga att vi gör det och det och tror på det och det. Men diskussionen har inte handlat om vad rapporten handlar om, utan har dragit ut med diskussion om något som detta inte handlar om. Det är klart att vi kan ägna kammartid åt det, men jag tror inte att de som kommer efter oss är så nöjda med det. Jag tycker att vi framgent ska skärpa oss lite grann när det gäller att diskutera sakligt innehåll. Sedan är det fritt fram för var och en att framföra sina uppfattningar, men lite mer stringenta ska vi nog vara i det här utskottet, annars svämmar det över. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 103 (): I sin motion angående kontakter med arbetsgivare säger att regeringens förslag förvärrar problemen. Den enskilde lämnas i sticket, säger . Håller man sig till fakta kan man konstatera att vi har en myndighet, , som ansvarar för att utveckla rutiner och säkerställa komplett beslutsunderlag. Arbetsgivaren ska även fortsättningsvis lämna de upplysningar som behövs till för att behovet av rehabilitering ska kunna klarläggas. Arbetsgivaren har enligt arbetsmiljölagen fortfarande ansvaret för att vidta de åtgärder som behövs inom verksamheten för en effektiv rehabilitering. Hur kan Socialdemokraterna få detta till att individen lämnas i sticket? Beträffande avskaffandet av arbetsgivarens skyldighet att göra rehabiliteringsutredning framhöll man från under den offentliga utfrågning som vi hade att detta skulle komma att göra det möjligt med ett avstämningsmöte tidigare under sjukskrivningsprocessen, och ju tidigare åtgärd desto mer värdefullt. Utskottet förutsätter i sitt betänkande att intensifierar sina ansträngningar för att åstadkomma detta. Utskottet förutsätter också att andra brister som påvisas i rapporten kommer att åtgärdas av . Den kommande rehabiliteringskedjan kommer här att betyda mycket. Det blir lägre ersättning för den som blir sjuk, säger i sin motion. sjukskrivning finns möjlighet till förlängd sjukskrivning med möjlighet till fortsatt rehabilitering. Enligt nuvarande regler prövas den sjukskrivne senast för sjukersättning, tidigare kallad förtidspension, och då faller ersättningen från till . Från 80 till 75 i stället för från 80 till 64 det är inte lägre ersättning utan högre. Detta är två anmärkningsvärda påståenden från Socialdemokraterna, dels att den enskilde lämnas i sticket, dels att det blir lägre ersättning. Men, fru talman, det finns en tredje sak som förvånar i Socialdemokraternas motion, och det är att Socialdemokraterna talar om den oro regeringsförslagen innebär för alla med en redan tunn plånbok. Denna tunna plånbok är faktiskt s-märkt. De som hade de lägsta inkomsterna i Socialdemokraternas har haft EU:s hårdaste beskattning. Detta har regeringen ändrat på genom att införa jobbskattavdrag 1 och 2, som lättat på skattebördan för de lägre inkomstskikten. Det behövdes en borgerlig regering för att bekymra sig om den tunna plånboken och för att göra något åt den och för att göra nödvändiga förändringar på område. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 104 () replik: Jag kan inte fatta att ni inte kan vara överens om någonting på den sidan! Precis var uppe och sade att vi kanske skulle hålla oss till ämnet, och så går upp och gör precis tvärtom. Hon började så vackert med att prata om vår motion, och jag kan förstå att inte förstår att det är skillnad på om det är arbetsgivaren som har ansvaret för att göra rehabiliteringsinsatsen eller om det är . Jag kan förstå att ni inte tycker att det är någon skillnad, och därför kan jag tycka att er Schlingmann är bra, det vill säga att ni ska ut och göra tusen arbetsplatsbesök. Och fråga arbetsgivarna och arbetskamraterna om det är någon skillnad om de utreder där eller om de skickar in papperna. Ska någon ringa och sedan ska någon annan skriva ned det och skicka tillbaka det och så? Är det någon skillnad med ert sätt att se på organisationen, eller borde den som har kunskapen kryssa för och skriva i med en gång? Här står det ju. De har haft det ansvaret , tror jag. Man har inte behövt någon rehabilitering, utan man har gjort det ändå, för man vet att ansvaret ligger där. Det var precis det som kom fram på hearingen när man tittar på företag i andra länder där arbetsgivarna har ett större ansvar. Det är viktigt. Om vi nu ska hålla oss till vad som myndighet har att göra, vad man har gjort och vad som är våra problem så var det faktiskt så ni vill ju diskutera hur det var när vi hade regeringsansvaret att vi bestämde oss för att halvera sjukfrånvaron. Det är ju ingen här som tycker att det är bra att människor är sjuka. Vi var på god väg, och det rider ni på . Det kanske inte är så farligt, för det bästa är ju att människor blir friska och kommer åter. Det är en väldig skillnad på vem som har ansvaret. Vi tror på företagarna, och vi tror på arbetsorganisationerna. Ni däremot tror på en myndighet som fått jättemycket problem eftersom regeringen, när ni hade majoriteten, inte stöttade sin myndighet utan drog in pengarna och folk blev sjuka. 105 () replik: Jag har läst Socialdemokraternas motion. Där sägs att den enskilde lämnas i sticket, och det var det jag tog upp. Jag kan inte se att den enskilde lämnas i sticket, för vi har ju hela regelverket med arbetsmiljölagen där det sägs att arbetsgivarna ska ta sitt ansvar, och vi har som arbetar och naturligtvis också kommer att förbättra sig. Vad gäller avstämningsmötena hade man ett mycket större antal avstämningsmöten än 2005. Jag anser alltså inte att den enskilde är lämnad i sticket, vilket ni säger i er motion. Det är klart att vi vill att alla ska bli friska. Det är det som rehabiliteringskedjan också kommer att hjälpa till och stötta, alltså att man får pröva var man ligger och vad man kan göra. Den ska fokusera på det friska hos personen, inte på det som man inte kan göra, på det sjuka. 106 () replik: behandlar vi inte rehabiliteringskedjan. Vi behandlar en rapport från om hur man behandlat arbetsgivarkontakterna på . Den andra frågan ska vi diskutera , men ni går ifrån problemet här. Hela den borgerliga majoriteten går ifrån problemet. citerar vad vi skrivit i vår motion på grund av det säger. Det är de som säger att den enskilde lämnats i sticket, och det tar vi upp. De säger också att det inte finns några rutiner för hur man ska göra när man lägger över det hela på . Det är det vi skrivit om, och det är det vi klagar på. Sedan säger att hon inte förstår vad vi skrivit och varför. Läs rapporten först, och sedan kan vi diskutera frågan! Kom inte med rehabkedjan , för den ska vi diskutera när den kommer upp. Vi har inte sett hur den ser ut. Ni har kanske, eller borde ha, större kännedom om den. Samtliga i , , har klagat på den. De borgerliga politikerna i har klagat på den. Ingen har sagt: Å, vilken bra rehabkedja som kommer! Det kommer vi att diskutera . 107 () replik: Jag vet inte riktigt om det var en fråga som jag skulle svara på eller om det mer var ett allmänt uttalande. Jag är inte den första som drar in rehabkedjan i debatten. Vi har talat om sådant som måste arbetas med inom , och jag tror att det arbetet kommer att stärkas. Jag har läst Socialdemokraternas motion och antar att de menar det som sägs i den. Det var de sakerna jag lyfte upp och kommenterade. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §.) Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2007/08:SfU4 Socialavgifter (skr. 2007/08:33). 108 (): Det här är min första debatt som ledamot av socialförsäkringsutskottet. Det är spännande, och jag är glad över möjligheten att få arbeta med dessa viktiga frågor framöver. Vi hanterar många spännande frågor i vårt utskott. En av de viktigaste handlar om hur vi finansierar de gemensamma trygghetssystemen. Därför tänkte jag ägna åt det tunna betänkandet om socialavgifter. Jag känner en oro; det var min första reflexion när jag kom in som ny ledamot i utskottet. Jag känner en oro för det som är kärnan i den svenska, skandinaviska, nordiska modellen när det gäller sociala trygghetssystem och transfereringssystem. Just nu har vi ett överskott i de sociala avgifterna. Just nu finns det pengar över. Men vad används de till? Och hur kommer de borgerliga att fortsätta agera när det gäller att karva i arbetsgivaravgifterna, att hitta sätt att underifrån bryta loss delar av det som finansierar de gemensamma trygghetssystemen? Där känner jag en oro. Jag vill passa på att tydliggöra att för oss socialdemokrater är arbetsgivaravgifterna ett avstått löneutrymme. Det är avgifter som inte är arbetsgivarnas pengar. Det är arbetstagarna som i löneförhandlingar avstått detta löneutrymme för att kunna ha en gemensam trygghet när man hamnar i sjukdom, arbetshandikapp eller av andra skäl behöver ha en gemensam ekonomisk trygghet. Där är vi glasklara. Det är ett avstått löneutrymme. Det är inte arbetsgivarnas pengar. Det gör mig än mer orolig när den borgerliga majoriteten lägger fram förslag, drar tillbaka, aviserar, ändrar, justerar, kommer tillbaka. Vi motionerar, de lägger fram nya förslag, och vi får aldrig möjlighet att diskutera på riktigt. Jag ser inte fram emot förslaget om justeringar eller om de kallas förändringar, differentieringar, diversifieringar av arbetsgivaravgiften, men jag ser fram emot debatten. Och jag hoppas att vi snart får ta den debatten på riktigt. Det har ryktats om att regeringen återigen justerat men att det kommer en proposition . Jag ser fram emot debatten, men jag kan nog redan på förhand säga att jag inte ser fram emot resultatet av det som regeringen lägger fram och den borgerliga majoriteten i kammaren kommer att fatta beslut om. Jag vill emellertid ta tillfället i akt och påpeka en brist i de trygghetssystem vi har och i de sociala avgifterna. Det gäller något som vi socialdemokrater också motionerat om. Vi har en ganska enkel logik när det gäller socialavgifterna, nämligen att man betalar in på lika villkor och de som betalar in på lika villkor får del av trygghetssystemen. Som jag sade tidigare handlar det om ett avstått löneutrymme. Det finns dock en liten lapsus som vi uppmärksammat majoriteten på. Det gäller egenföretagare som inte har ett fast driftställe i utan är fast stationerade någon annanstans men verkar i . De tillhör automatiskt det svenska socialförsäkringssystemet, om de inte aktivt begär att få finnas i hemlandet, trots att de inte betalar in socialavgifter eftersom de endast till en begränsad del är skattskyldiga i . Detta har vi motionerat om och skulle vilja ha en förändring av för att tydliggöra de raka rören när det gäller socialförsäkringarna. Alla har rätt till dem men alla ska också hjälpa till att betala till dem. Jag vill därför, fru talman, yrka bifall till den socialdemokratiska reservationen, reservation 3, och avsluta med att säga att jag ser fram emot debatten om socialavgifterna, denna viktiga kärna i det som är våra gemensamma trygghetssystem, och hur vi finansierar dem. Jag är ledsen, men jag ser inte fram emot resultatet av den debatten. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , , och (alla s). 109 (): Låt mig börja med att hälsa välkommen till socialförsäkringsutskottet och de många och ibland långa debatter vi har och kommer att ha. Jag kan lova att och Socialdemokraterna, och ibland också , kommer att vara överens i sin kritik av den borgerliga regeringen, inte minst i det avseende som tog upp, nämligen att man genom att sänka arbetsgivaravgifterna i allmänhet successivt håller på att dra undan grunden för den generella välfärden och möjligheterna att göra någonting åt många av de problem som finns på arbetsplatser och i socialförsäkringarna. Det är ogenomtänkt eller mycket väl genomtänkt, beroende på vad syftet egentligen är. Det är ogenomtänkt om man tror att man kommer att kunna fortsätta att ha en gemensam välfärdsstruktur som den vi har . Det är väl genomtänkt om själva syftet är att gå in för en privatisering av stora delar av socialförsäkringssystemen, där privata lösningar för den som har råd att stifta egna avtal och teckna egna försäkringar ersätter den generella modell som fackföreningsrörelsen och arbetarrörelsens två partier i gemensamt har byggt upp. Vi kommer också att vara oense . Det återstår väl att se vid vilka tillfällen det blir framöver. Jag har under mina år här i trots allt vid ett antal tillfällen tyckt att det har öppnats lite för ofta för privata lösningar inom socialförsäkringsområdet också från socialdemokratiskt håll. Men ska jag gå över till dagens debatt. Vi har i det betänkande som här diskuteras ett par reservationer. Vi har en grundläggande inställning till de sociala avgifterna. Den är att det handlar om avstått löneutrymme, precis som har anförts, och detta ska användas som om det vore avstått löneutrymme. Skälet är att det behöver göras stora förbättringar i socialförsäkringssystemen men också i fråga om hur arbetsplatser är organiserade. Det handlar om möjligheten att komma tillbaka till arbete och möjligheterna att förhindra att människor slås ut från arbetsmarknaden. Därför har vi i dagens betänkande bland annat reservation nr 4, som är den jag väljer att yrka bifall till. Den handlar om att det överskott i socialförsäkringssystemen som just nu finns ska användas och komma de försäkrade till del. Jag måste få fråga , som talade tidigare, om det inte är en uppfattning som också Socialdemokraterna egentligen delar. Kommande debattörer från den borgerliga sidan och har möjlighet att i sina inlägg göra vad de kan för att klargöra sin position i den frågan. Man har ju i majoritetens svar sagt: Nej, det är inte aktuellt. Men jag tycker att argumentationen är blek och svag. Det vi vill göra är alltså att använda överskottet till att stärka försäkringarna och få ett arbetsliv som gör att människor får plats i det, ett rymligt arbetsliv, som just förhindrar att människor slås ut. Därför välkomnar jag om fler kan ansluta sig till det förslaget. Sedan har vi ett förslag om en förändring av arbetsgivaravgifterna för visstidsanställda. Det är ett stort problem på svensk arbetsmarknad att människor tvingas till tillfälliga och dåliga anställningsformer där man alldeles för lätt förlorar jobbet om man inte är lydig mot chefen, om man inte följer de ibland märkliga regler som sätts upp på ett företag. Problemet med de tillfälliga anställningsformerna är att de är osäkra men också att det är ett högre ohälsotal. Folk blir lättare och oftare sjuka. Dessutom går de arbetslösa i perioder när de inte har något arbete, när de inte får de här korta kontrakten. Skälen är alltså många för att vi här skulle ta ut en högre arbetsgivaravgift för att just kunna finansiera den gemensamma välfärden också för de människor som har visstidsanställningar. Därför har vi föreslagit att man skulle ha högre arbetsgivaravgift för visstidsanställningar än för tillsvidareanställningar. Det här skulle också bli en stimulans för företag ekonomiska incitament brukar ju vara populära på den borgerliga sidan att faktiskt se till att minska antalet visstidsanställningar och öka tillsvidareanställningar. Men även här är den borgerliga majoriteten kallsinnig. Det som ska göras är att man ska sänka arbetsgivaravgifterna lite här och lite där. Det är just nu egentligen oklart var. Visst, man har gjort det på några punkter när det gäller ungdomar. Egentligen är det också där oklart varför. Men har man i alla fall tänkt sig att man ska göra det på några andra områden. Men det är oklart vilka branscher det blir och hur det blir och vem som gör vad och när förslagen kommer och så vidare. Så kan det vara . Man får stryk redan i debatten innan man ska lägga fram förslag och vågar därför inte lämna förslagen ens till . Det får vi leva med. är argumentationen mot regeringens politik så överväldigande att politiken aldrig ens presenteras för . Men den grundläggande frågan låt mig avslutningsvis återkomma till den i det här sammanhanget handlar om att inse att det vi här talar om, sociala avgifter, är en del av det som arbetstagarna, som arbetarna, som löntagarna har kämpat för att få till stånd. Därför är det inte att se som vilken inkomst till statskassan som helst, utan det måste vara tydligt kopplat till att man faktiskt får möjligheter att komma tillbaka i arbete, att man får rymliga arbetsplatser och förbättrar de gemensamma välfärdssystemen. 110 (): Jag vill också börja med att hälsa välkommen till den första debatten i utskottet. Jag är säker på att vi kommer att ha många spännande och intressanta debatter. I det här betänkandet behandlas en del av förslag om sänkning av arbetsgivaravgifterna. Jag väljer här att börja tala om vår syn på företagande och kommer senare in på den reservation som vi har lämnat om vårt specifika förslag att utreda nedsättning av arbetsgivaravgiften för forskningsintensiva företag. I fanns drygt 900 000 företag registrerade . Av dem är två tredjedelar, eller ca 620 000, enmansföretag. av företagarna är kvinnor, och är män, enligt statistik från och . vill göra det enklare, billigare och roligare att driva företag i . Vi ser företagande som en möjlighet för människor att förverkliga idéer, bidra till samhällsutvecklingen och möjliggöra en kreativ och skapande sysselsättning. En aktiv företagarpolitik måste ha flera olika beståndsdelar. I grunden krävs ett gynnsamt samhällsklimat med sunda statsfinanser, bra infrastruktur och god tillgång till välutbildad arbetskraft, som också har rimliga villkor på arbetsmarknaden. Samhället måste organiseras på ett sådant sätt att företagsamhet och entreprenörskap uppmuntras i stället för att motverkas. För att klara det behöver ett antal regleringar förändras eller tas bort för att minimera onödiga hinder. Jag vill börja med att tydliggöra att vill se en generell nedsättning av arbetsgivaravgifter. Det är en del av vår tanke med grön skatteväxling. Med låg skatt på arbete och i stället ökad skatt på energianvändning och miljöförstörande verksamhet ges incitament att ställa om samhället från ett slit-och-släng-samhälle till ett modernt resursbevarande samhälle där vi har råd att ta hand om varandra. Ett mänskligt arbete ska inte behöva beskattas hårdare än energi och maskiner. Regeringens nya regler om sänkning av arbetsgivaravgifterna för 1824-åringar innebär stora tröskeleffekter med risk för åldersdiskriminering och dessutom ökade vinster för och andra som har många ungdomar anställda. De aviserade förslagen om sänkning av sociala avgifter för tjänsteföretagen har dansat fram och tillbaka. Just nu verkar förslaget ha omvandlats till en ytterligare sänkning för ungdomar. Löneskatten för personer födda avskaffade regeringen i budgetpropositionen . I vårpropositionen 2007 aviserades att löneskatten för personer födda ska avskaffas . har avvisat de här förändringarna. Vi vill i stället se en generell skattesänkning för alla företag. Förut hade vi en sådan , men den togs bort när den nuvarande regeringen tillträdde. förslag innebär nedsatta arbetsgivaravgifter på upp till en maximal lönesumma på . Alla företag med en lönesumma får en skattelättnad med eller .