prot · GV0974 · 2008-03-06 00:00:00 — Det finns en mängd olika saker som vi hellre skulle använda de pengar till som man nu använder för en mycket begränsad grupp som dessutom motverkar jämställdhet. pratar om föräldrarnas ansvar och kopplar det till den nattöppna barnomsorgen. Men det är ju ni som så stenhårt driver arbetslinjen och gör det omöjligt för föräldrar att försörja sig om de inte har barnomsorg! När ni nu så hårt driver arbetslinjen är det också ni som har skyldigheten att se till att det också finns möjligheter för föräldrar att kunna tacka ja till de jobb som kan vara aktuella. Regeringsrätten visar att skollagens nuvarande skrivning inte är tillräckligt tydlig, vilket vi kanske trodde tidigare. Det har visat sig att det inte är så. Då är det väl självklart att vi också ser över skollagens skrivningar så att det faktiskt blir barns rätt till barnomsorg oavsett vilken tid det handlar om. 204 () replik: Låt mig rätta en sak. När jag talade om föräldrars ansvar var det inte kopplat till barnomsorg på obekväm arbetstid, utan det var kopplat till er reservation 4 om samarbete mellan förskola och skola. Ni säger att kostnaden för vårdnadsbidraget är jättestor som ni säger att ni inte har någon aning om hur stor kostnaden blir. Den argumentationen hänger inte ihop. Jag håller med om att de siffror som kommer i pappaindexet är väldigt oroande. Jag skulle vilja att det utvecklas mycket snabbare. Jag är bekymrad över detta. Det är en anledning till att vi nu genomför en ganska kraftfull familjepolitisk reform, en valfrihetsreform för föräldrarna. Den innehåller fyra olika delar. Den innehåller den viktiga jämställdhetsbonusen, som jag tror kommer att innebära att fler pappor stannar hemma. Den innebär kvalitet i förskolan, som också detta är viktigt ur jämställdhetssynpunkt. Den innebär vårdnadsbidrag, och den innehåller barnomsorgspengen. Allt detta ska ses som ett paket, och jag tror att det är bra både för jämställdheten och för föräldrarnas valfrihet. När det gäller nattomsorg i övrigt tycker jag att mina kolleger har svarat bra. Jag tycker egentligen att alla kommuner ska ge den ersättningen, men som riksdagspolitiker måste man fundera på vad ska besluta om och vad kommunerna ska besluta om. Jag tycker inte att det är alldeles enkelt alltid. tycker jag att staten ska ta över mer beslutanderätt. Men det finns trots allt något som heter kommunalt självstyre, och ska vi också fundera över var gränsen går mellan det staten ska besluta om och det kommunerna själva ska ta ansvar för. Frågan om barnomsorg är just en sådan fråga, där vi uppenbarligen har kommit fram till olika linjer. 205 () replik: Då måste jag fråga om han är beredd att göra undantag i a-kassereglerna för de föräldrar som inte blir erbjudna barnomsorg på oregelbunden arbetstid. Om man inte härifrån tänker ta ansvar för att kommunerna faktiskt ska tillhandahålla sådan barnomsorg måste man rimligen det ju är ni som nationellt bestämmer hur hårt arbetslinjen ska drivas göra undantag för de föräldrar som inte blir erbjudna barnomsorg och därför tvingas tacka nej till arbeten. Det är den enda slutsats jag kan dra. Oavsett hur mycket vårdnadsbidraget kommer att kosta är det felsatsade pengar. Jag kan inte förstå hur här kan säga att det skulle vara en del i jämställdhetssatsningen. På vilket sätt skulle det vara det? Vi vet att det är en mycket stor andel kvinnor som kommer att ta ut vårdnadsbidrag. nämnde förut den fantastiska siffran män som tog ut detta i . Det är väl knappast något att hoppa jämfota av glädje över? När det gäller skollagen undrar jag vad anser om det som står i den. Syftet med skollagen var ju att barn ska ha rätt till omsorg kvällar, nätter och då man inte kan ordna detta på annat sätt. Det är så det står . Tycker man inte att detta är viktigt längre? börjar man prata om att man inte ska tvinga kommunerna och så vidare. Detta är ju den skrivning som har varit och som har visat sig inte vara tillräckligt stark. Man är alltså inte intresserad av att se till att skollagen följs. 206 () replik: Det pågår just nu en översyn av skollagen. Vi får väl se hur den exakta formuleringen på detta område blir. Jag skulle gissa att vi får återkomma i vidare debatter i den här frågan framöver. Jag ska vara mycket ärlig på denna punkt och säga att jag tycker att det är svårt att säga vad som ska vara kommunalt uppdrag och vad som ska vara statligt. I just den här frågan finns det goda argument för både det ena och det andra. Som folkpartist uppmanar jag mina kommunala folkpartikolleger att införa den här möjligheten. Vi tycker att den är viktig för att familjerna ska få sitt livspussel att gå ihop. har man naturligtvis också ett eget ansvar som familj för att försöka lösa detta. Vårdnadsbidraget är en del i ett stort paket. Jag tycker att balansen i det paketet är bra. Det innehåller viktiga politiska förslag som både stärker förskolans kvalitet, ökar jämställdheten och dessutom ger familjerna en ökad valfrihet. Jag beklagar att ytterligare ett replikskifte har gått utan att vi har fokuserat på vad vi i kan göra för att stärka den pedagogiska kvaliteten i förskolan. Jag tycker att förskolan är värd en debatt. Som politiker i utbildningsutskottet måste vi klara av att föra en debatt om förskolans kvalitet och om hur vi kan förbättra det pedagogiska innehållet i förskolan och inte bara fokusera på ett par saker som delvis är intressanta men som gör att vi missar mycket av det andra som måste göras. 207 (): I FN:s deklaration om barns rättigheter står det att barnens bästa ska komma i första rummet. För mig och är det en självklar ledstjärna i allt politiskt arbete. Barn ska aldrig behöva stå tillbaka för vuxnas rättigheter, och barnets bästa får aldrig offras för att nå ett politiskt mål, hur angeläget det än kan vara. De allra flesta föräldrar, herr talman, vill kombinera sitt föräldraskap med arbete. Det är ingen lätt uppgift att få livspusslet att gå ihop. För oss kristdemokrater är det självklart att det är statens och kommunernas uppgift att underlätta familjernas vardag genom att utforma bidragssystem och verksamheter utifrån barnets, familjens och föräldrarnas behov. Det handlar om att ge föräldrarna rätt till en ökad valfrihet, att lösa omsorgen på det sätt som föräldrarna anser vara det bästa för sig och sin familj och för barnen. Politiska beslut får inte användas som påtryckningsmedel för att tvinga föräldrar att göra de val som politiska makthavare anser vara de rätta. har kanske världens bästa och mest utbyggda förskola. Den är tillgänglig för alla barn och har en utbildad och engagerad personal. Själv har jag arbetat i förskolan, och jag är mycket glad för de åren. Det är en verksamhet som vi ska vara stolta över och som ska utvecklas och stärkas för framtiden. I det arbetet är vi kristdemokrater djupt engagerade. Den viktigaste satsningen för att stärka kvaliteten på förskolan är naturligtvis satsningen på personalen. Personalens kompetens är avgörande för verksamhetens innehåll och därmed kvaliteten. Det handlar om såväl förskollärare som barnskötare. Personalen är väldigt viktig för verksamheten. Tillsammans utvecklar de förskolans två ben: den pedagogiska verksamheten och omsorgen. Förskolans kvalitet får aldrig mätas utifrån barnets prestationer. Målen måste handla om lärande genom lek och trygg omsorg. Det är en pedagogisk verksamhet som erbjuder barnen en trygg och stimulerande miljö på detta område. Jag blev ganska förvånad över att var överraskad av att det var en kristdemokratisk minister i som förde fram förskolereformen aktivt och engagerat. Jag är inte särskilt förvånad. Det finns inga som känner barnens behov och familjens behov lika bra som föräldrarna. Därför är jag naturligtvis väldigt glad över de olika insatser som alliansregeringen nu gör för att öka föräldrarnas valfrihet och för att stärka förskolan. Det handlar om en pedagogisk förstärkning av förskolan. Det handlar om vårdnadsbidraget. Det handlar om barnomsorgspeng och en jämställdhetsbonus och en ökad flexibilitet för att möta varje familjs behov. Det här är viktiga steg för att ge mer makt till föräldrarna. Och här, herr talman, går det en väldigt tydlig politisk skiljelinje mellan vänsterpartierna, som är väldigt tydliga , och alliansregeringen. Inom den vänstra halvan av politiken tycker man att man vet bäst. Man vet precis vad föräldrarna vill ha. Man vet precis hur familjerna ska utforma sin vardag. Man vet exakt hur de vill ha det. Vi i alliansregeringen menar däremot att det är föräldrarna som vet bäst. Det är familjerna som ska ha tillbaka makten. Där går en tydlig politisk skiljelinje. Jag tycker att det är bra att den kommer fram så tydligt , inte minst med anledning av anförande. Det är mycket tydligt. Jag vill också säga några ord om en verksamhet som ligger under förskolan. Det är den öppna förskolan. Den finns inte med i betänkandet , men den ligger under förskolan och barnomsorgsformer. För mig och är den öppna förskolan väldigt viktig. Den har också nära anknytning till en av motionerna där det talas om ett nära samarbete mellan förskolan, barnomsorgen och barnavårdscentralen. Där vet vi att öppna förskolan har en stor uppgift. Problemet är bara att har mer än hälften av de kommunala öppna förskolorna försvunnit, alltså lagts ned. Här finns det mycket att göra för kommunpolitiker för att upprätta den öppna förskolan tillsammans med annan verksamhet för föräldrar och deras barn. Det brukar sägas att hur vi behandlar våra barn är ett mått på samhällets välstånd. Barns omsorg i är bra, men mer kan göras. Det handlar om de förstärkningar som regeringen gör, som jag har räknat upp, men också om en uppvärdering av familjedaghemmen och om ett ökat föräldrainflytande, som också ska läggas till den här diskussionen. Jag är, återigen, väldigt glad åt att tillsammans med alliansregeringen nu genomför flera viktiga reformer inom det här området. Varför är vårdnadsbidraget ett sådant stort hot? Varför är det ett sådant hot att ge föräldrar möjlighet till lite mer tid tillsammans med sitt barn under barnets allra tidigaste år? Är det någon som ska säga till mig här i kammaren att man tror att en tvååring som är hemma något mer tid med sina föräldrar får problem med läs- och språkutvecklingen? Vi pratar om de små barnen. Vårdnadsbidraget riktar sig till familjer och till det lilla barnet och handlar om valfrihet. Här låter det precis som att vi raserar hela förskolan. Alla barns möjligheter och förutsättningar att träna för att få en bra läs- och språkutveckling, som man naturligtvis ska göra i förskolan, raseras. Det här är inte sant. Det vet varenda pedagog. Det är viktigt att vi i kammaren också har det alldeles klart för oss. Vårdnadsbidraget är inget hot mot barnets förmåga att läsa, skriva och räkna när det kommer till skolan. Där finns det andra hotbilder som vi får diskutera i ett annat sammanhang. Jag ska också kort beröra frågan om barnomsorg på obekväm arbetstid. Enligt lagen ska förskoleverksamhet erbjudas alla barn i den omfattning som behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets behov. Här är tydliga. Vi är fortfarande väldigt angelägna om kommunernas självstyre. vill jag passa på tillfället att rikta en uppmaning till våra kommunpolitiker och till våra egna partikamrater. Vi ska gå hem och prata med våra partikamrater som är ute i kommunerna och har ansvar. Det handlar om kommunalråd, oppositionsråd, fullmäktige. Vi har alla partikamrater i våra partier som är ansvariga ute i kommunerna. Prata med dem om hur viktig vi tycker att den här frågan är! Det är viktigt att man tar sitt ansvar och ser till att de föräldrar i den egna kommunen som har behov av barnomsorg på obekväm arbetstid också får det. Där har vi en hemläxa att göra. Det blir min avslutning, herr talman. Var och en av oss ska ta med den frågan och inse att det är vårt eget arbete som har brustit. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Vissa frågor rörande Försvarsmaktens personal Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2007/08:FöU7 Vissa frågor rörande Försvarsmaktens personal. 208 (): Frånvaron av mina partikamrater i kammaren beror inte på deras ointresse. Det har andra orsaker. Vi ska nu behandla betänkandet FöU7 Vissa frågor rörande Försvarsmaktens personal och de motioner som är väckta under allmänna motionstiden . Det finns fem reservationer i ärendet. Jag vill börja med att säga att vi i Socialdemokraterna yrkar bifall till samtliga våra reservationer, 1, 2 och 5. Och jag kommer att lägga fokus på jämställdhet och mångfald i mitt anförande. Precis som det står i betänkandet har utskottet vid upprepade tillfällen behandlat frågor som rör jämställdhet och mångfald. Frågor som är svåra att komma till rätta med kommer ofta upp på bordet, eftersom arbetet med jämställdhet och mångfald är ett svårt ämne och återkommer ofta. Det var ett mycket aktuellt och prioriterat ämne även under den förra regeringen. Även om det här var före min tid i vet jag att kvinnorna i utskottet inbjöds över partigränserna för att göra gemensam sak av dessa viktiga frågor. Vi har kommit långt politiskt inom det här området, och det ska vi vara stolta över. Jag hoppas att vi fortsätter på den inslagna vägen. Representanter för Försvarsmakten har inför utskottet lämnat en redovisning och svarat på frågor om arbetet med att främja jämställdhet och mångfald samt vilka konkreta åtgärder som vidtas vid bland annat diskriminering. Utskottet konstaterade att arbetet bedrivs på ett mycket ambitiöst sätt men kan konstatera att andelen kvinnor i Försvarsmakten är för liten. Det behövs konkreta åtgärder för att förändra detta. Regeringen måste öka andelen kvinnliga värnpliktiga och officerare på alla nivåer. Regeringen och dess myndigheter måste fortsatt aktivt driva detta arbete för att främja jämställdhet och mångfald samt vidta åtgärder mot diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och sexuell läggning. Forskning visar att arbetsplatser fungerar bättre med manliga och kvinnliga anställda. Det gäller även våra förband. Det behövs både kvinnor och män när vi skickar ut soldater på internationella uppdrag. De få kvinnor som finns får ofta dra ett tungt lass ute på våra internationella uppdrag, och det måste underlättas för dem. Enligt erfarenheter upptäcker kvinnor andra saker vid till exempel husrannsakningar och får en helt annan information än männen, vilket är viktigt för en helhetsbild. Möjligheten att kroppsvisitera och förhöra kvinnor ökar om det är kvinnor som utför detta liksom förmågan att nå ut till den kvinnliga befolkningen. Kvinnor som har blivit våldtagna kommunicerar lättare med kvinnor än med män. Kvinnor som blir sjuka kommunicerar lättare med kvinnor än med män. Män får ibland inte röra kvinnor av religiösa skäl, och kvinnor behöver ibland tolka kvinnor. Detta sammantaget, herr talman, gör att det behövs fler kvinnor för att nå ut till kvinnor. Det är nödvändigt för att klara de fredsfrämjande insatserna. Försvarsmakten domineras naturligt av män på grund av pliktlagstiftningen. Vi vill gärna se en utvärdering av Försvarsmaktens jämställdhetsplan för att kunna följa effekterna och utvecklingen inom myndigheten. Implementeringen av FN-resolutionen om krigets påverkan på kvinnor och barn, kvinnors deltagande i konfliktlösning och arbete för långsiktig fred måste fortgå. Vi vill se en utvärdering av funktionen genderansvarig under internationella missioner. Det är viktigt att erfarenheter tas till vara och att arbetet med resolution formaliseras. Jag hoppas att den startade tar detta på allvar och att det leder till att andelen kvinnor blir större än , att man hittar lösningar som möjliggör fler kvinnor inom Försvarsmakten. 209 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1 och 4. Resolution är ett bindande dokument som innebär att det internationella samfundet måste uppmärksamma och ta speciella hänsyn till kvinnors utsatta situation under krig samt att FN:s medlemsländer måste verka för att involvera kvinnor i fredsförebyggande och konfliktlösande arbete. anser att det är viktigt att vårt internationella engagemang ökar kvinnors delaktighet i arbetet med att förebygga, hantera och lösa konflikter samt att man fortsatt medvetet arbetar för en implementering av FN:s resolution och ökar kvinnors deltagande i både civila och militära insatser. Kvaliteten på insatserna höjs genom att värdlandets kvinnor på ett tydligare vis omfattas av insatserna. När det gäller kvinnors delaktighet och genusperspektivets genomslag i säkerhetspolitiken är det helt centralt med det opinionsarbete och den utbildningsinsats som organisationer som till exempel för fred och frihet och insamlingsstiftelsen till kvinna genomför. Dessa frågor drivs inte av sig själva. Regeringen skriver att resolution inte får bli enbart en läpparnas bekännelse. Därför måste verka för ett antal konkreta åtgärder. bör bland annat arbeta för att fler kvinnor ska finnas med i de internationella insatsstyrkor som skickas ut. Vidare bör utbildningen av dem som ska delta i en mission förbättras ytterligare när det gäller respekten för kvinnor och förståelsen för vad kvinnor och barn kan råka ut för. saknar en beskrivning av vad regeringen avser att göra för att implementera detta. Hur ser de konkreta förslagen ut? Försvarsledningen markerar kraftfullt när oacceptabla beteenden som innebär diskriminering rapporteras inom organisationen. Arbetet med att få attityder som motverkar diskriminering att sippra ned och sätta sig i organisationen så att värderingarna omfattar alla Försvarsmaktens soldater och anställda fortsätter. Försvarsledningen måste ha den politiska ledningens stöd i detta arbete, och det är viktigt att kraftfulla signaler om vad som är oacceptabla beteenden kommer från regeringen och försvarsministern. yrkar att den nya regeringen redovisar sin syn på det arbete som Försvarsmakten och dess stödmyndigheter har genomfört inom jämställdhetsområdet inklusive den nationella handlingsplan för genomförande av resolution som den tidigare regeringen antog samt det arbete som bedrivs mot diskriminering. Regeringen bör redovisa sin syn på hur detta arbete bör bedrivas i fortsättningen samt de mål man anser ska vara uppfyllda inom . 210 (): Försvarsmaktens personal och personalförsörjning är dess viktigaste innehåll men kanske också dess största framtida utmaning. Att Försvarsmakten ges förutsättningar att bli en bra arbetsgivare och att Försvarsmaktens personal känner att den kan verka i en miljö präglad av jämlikhet, öppenhet och tolerans är en grundläggande förutsättning för en bra personalförsörjning. Det är därför glädjande att Försvarsmakten själv driver på den frågan, inte minst genom det arbete som överbefälhavare personligen lagt ned i initiativet att utveckla Försvarsmaktens så kallade värdegrund. Den innebär helt enkelt att vissa värderingar inte accepteras inom myndigheten som till exempel en människosyn som medför diskriminering och medvetna kränkningar av medarbetare eller medborgare, vare sig i eller internationellt. Personal och personalförsörjning är också det område inom försvarspolitiken som kanske främst har förändrats genom alliansregeringens tillträde . Det har handlat om initiativet att se över pliktlagstiftningen, det har handlat om att eventuellt öppna upp för längre anställningstider för kontraktsanställda soldater, och det har handlat om att öppna upp för ett tvåbefälssystem med mottot ett yrke flera karriärvägar. När vi samlas här för att just diskutera vissa frågor rörande Försvarsmaktens personal uppfattar jag att det råder rätt så stor uppslutning kring många grundläggande principer. Vi är alla överens om att det är viktigt att FN-resolution konsekvent genomförs i praktiken, att Försvarsmakten behöver fler kvinnor bland de värnpliktiga och i sin officerskår den nuvarande nivån på är alldeles för låg och att det är viktigt att vi får fler kvinnor ute på internationella insatser. Det handlar om att få in ett mer jämställt perspektiv, men det handlar inte minst om praktisk nytta. De erfarenheter som vi har från observatörsteam som verkat i enbart bestående av kvinnor är mycket positiva. Det handlar också om att regeringen fortsätter att driva arbetet med att utveckla mångfald och jämställdhet samt åtgärder mot diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet eller sexuell läggning. Vi har även avsatt mycket tid för att följa upp de här frågorna i vårt arbete i försvarsutskottet. Representanter för Försvarsmakten har vid upprepade tillfällen inför utskottet lämnat redovisningar och svar på hur arbetet bedrivs och vilka åtgärder man avser att vidta för att öka andelen kvinnor både bland värnpliktiga, i officerskåren och i de internationella insatserna. Utskottet utgår även från att Försvarsmakten kommer att återkomma i denna fråga till utskottet . Även alliansregeringen har varit drivande i frågorna om genderperspektiv och kvinnors deltagande i internationella insatser. Den nationella strategi om internationella fredsfrämjande insatser som regeringen håller på att ta fram kommer att framhålla att andelen kvinnor som deltar i svenska bidrag till internationella fredsfrämjande insatser och krishanteringsinsatser ska öka i enlighet med FN-resolution . I takt med att regeringen kommer att uppfylla ambitionen att fördubbla förmågan att genomföra internationella insatser kommer detta arbete att få större genomslagskraft såväl inom Försvarsmakten som internationellt. Men det har även handlat om att följa upp det arbete som sker på myndighetsnivå. I regleringsbreven för Försvarsmakten och finns bland annat återrapporteringskrav som berör 1325 och på vilket sätt ett jämställdhetsperspektiv integreras i den insatsverksamhet som de båda myndigheterna utför. Detta arbete följs upp och utvärderas av när till exempel årsredovisning och budgetunderlag inkommer. Jag vill särskilt lyfta upp som ett viktigt framsteg som regeringen har gjort när det handlar om genderperspektiv. I direktiven för denna utredning framhålls just att utredningen ska titta på förutsättningen för att öppna för att mönstring och genomförande av militärtjänstgöring blir könsneutral. En könsneutral mönstring är naturligtvis ett utmärkt sätt att väcka unga kvinnors intresse och engagemang för militär verksamhet. Det är kanske något överraskande att den socialdemokratiska minoritetsregeringen inte tog det initiativet när de hade regeringsmakten. Genderfrågorna har även präglat den nordiska stridsgruppen, och som är force commander för den nordiska stridsgruppen har lagt ned stor kraft och energi på att integrera genderfrågorna i utvecklingen av stridsgruppen, och han har klart och tydligt på den här punkten deklarerat att de som inte håller med inte är välkomna. På den europeiska nivån har varit drivande för att genusperspektiven ska vävas in vid genomförande av EU:s krishanteringsinsatser. Vi har positiva erfarenheter av detta efter EU:s insats i , då bidrog med en gender adviser. För att sammanfatta finns alltså en bred uppslutning här i kammaren kring vikten av detta, och arbetet bedrivs med ett stort intentionsdjup av regeringen. Låt mig runda av med ett par personliga reflexioner. Särskilt i internationella insatser är en jämnare könsfördelning och fler kvinnor ute på fältet av stor vikt. Det är i det skede när soldater rör sig ute bland civilbefolkningen och vill komma i kontakt med kvinnor som det gör skillnad. Det kan vara den enda chansen att närma sig den kvinnliga lokalbefolkningen i ett insatsområde. Däremot i den första insatsen, när det gäller att gå in mellan två stridande parter, är soldaternas kön irrelevant. Då är det primära enbart välutbildade soldater. Jag har en önskan om att försvarsutskottet ska fortsätta driva frågorna om genderperspektiv kraftfullt och med stor emfas, men vi ska göra det på ett rationellt sätt. Arbetet ska vara kvalitativt snarare än kvantitativt inriktat.