prot · GV0969 · 2008-02-21 00:00:00 — Jag tror också att högskolor och universitet har en viktig roll att spela när det gäller att samarbeta med skolor och att gymnasieungdomar får komma till högskolor och universitet för att se hur det fungerar. Då känner de kanske att det är något också för dem. Jag tror inte att det bara handlar om hela utbildningssystemet. Det handlar också om att universitet och högskolor har ett ansvar för att se till att det finns en god miljö. Alla ska ha möjligheter och förutsättningar att ta steget och våga studera på högskola och universitet. Det är inte självklart för dem som inte har föräldrar med akademisk bakgrund. 89 (): Även jag vill passa på att tacka statsrådet för svaret på interpellationen. gör ett försök att lite grann så split ungefär som om alliansen inte skulle vara överens. Apropå det tycker jag att det som sägs i svaret och det som jag sade i mitt förra inlägg visar att det finns en ganska bred enighet i hur man ser på frågorna från de borgerliga partierna. Vi vill förbättra. Vi tar frågorna på allvar. Vi låter de studiesociala utredningarna beta av de utmaningar som finns. Däremot är det viktigt att säga att det på sida i politiken räcker att titta i budgetalternativen för att se att det skiljer flera miljarder mellan de olika kolumnerna för vad de olika oppositionspartierna vill satsa på studiemedel. Jag återkommer till detta. Min poäng nu och i mitt förra inlägg och anledningen till att jag begärde ordet i debatten är att jag tycker att man ska ha en viss ärlighet i den politiska diskussionen. Man kan förstås ställa sig i talarstol och säga att det är hemskt och skamligt att regeringen ännu inte har höjt studiemedlen. Man kan använda vilka ord man vill. Men då måste man faktiskt också kunna hänvisa till någon konkret budget och ett skuggförslag som är konkret, där man säger att man vill göra på ett annat sätt. Men det kan inte göra, för hennes parti har inte föreslagit det. Socialdemokraterna avsatte inga extra pengar i sin budget för att öka studiemedlen förra gången. Man avsatte visserligen några extra miljoner för ytterligare några platser på högskolan. Men även där glömde man bort att lägga till pengar för studiemedlen för de extra platserna. Bara det visar ungefär hur seriöst man tar detta när man ska räkna hem det! Jag delar synen på bilden att studenter inte lever något lyxliv och att vi kommer att behöva göra förbättringar i ett system som för all del är väldigt generöst. Jag håller med om att den politiska utmaningen handlar om att göra ett bra system ännu bättre. Det är precis det som är tanken med den studiesociala utredningen. Vi har som sagt deltagit från mitt partis sida i höjningar av studiemedlen tidigare . Vi ska nu titta på nivåerna framöver och gå igenom både beloppsnivåer, fribeloppsgränser och alla de andra viktiga frågorna. Men tyckte inte ens att utredningen behövdes. Alla förslag finns tydligen redan. Jag kan bara önska henne lycka till med att övertyga sitt eget parti att också föreslå de förändringarna konkret. 90 Statsrådet (): Det är viktigt att säga då och då att i ett internationellt perspektiv har ett bra studiemedelsystem. Vi har dessutom avgiftsfria studier inom högskolan, vilket numera skiljer oss från de flesta länder i . Det är inte bara nattsvart. Studiemedlen ligger indexreglerat på den nivå där de låg när Socialdemokraterna avgick . Just företrädare för Socialdemokraterna bör nog inte hävda att nivån är katastrofal. Som jag sade är detta kopplat till prisutvecklingen. Sanningen är att samhället i övrigt har haft en standardförbättring. Studenterna kan säga att de har blivit relativt sett fattigare eftersom de inte riktigt har fått del av den standardutveckling som har skett i samhället runt omkring. Även det argumentet får vägas in. Det är en sak som den studiesociala utredningen kan fundera på. Är prisbasbeloppet det bästa sättet att indexreglera studiemedlen? Jag är glad om jag har kunnat skingra någon oklarhet. Regeringens intention är att höja studiemedlen . Det finns som bekant tre delar: bidragsdelen, lånedelen och fribeloppet. Jag delar å ena sidan uppfattning om att det är bra om studenterna pluggar så hårt som möjligt så att de snabbt kommer ut i arbetslivet. Å andra sidan delar jag också helhjärtat uppfattning om att de som själva bedömer att de kan kombinera en hög studietakt med ett extraarbete bör ha den möjligheten. Som själv var inne på är det ett sätt att förbättra kontakten med arbetslivet. Det är också ett sätt för studenterna att förbättra sin ekonomi. Ett tredje argument, som ligger nära till hands för den här regeringen att påpeka, är att det ökar arbetsutbudet. Vi tror att arbete är det som skapar välstånd. Ju fler som arbetar, desto bättre är det. Jag tycker absolut att de studenter som klarar att jobba bör göra det. Tillvaron består inte bara av studier och arbete, utan det finns trots allt även för en del studenter något som kallas för fritid. Om man väljer att utnyttja en del av sin fritid till att jobba extra tycker jag att det ska vara ett individuellt val och inte någonting som vi politiker föreskriver. Jag tycker att det talar för att vi bör höja fribeloppsgränsen. Om jag skulle få bestämma själv skulle vi kunna avsätta en sådan ekonomisk ram för en reform på detta område att vi skulle kunna höja såväl lånedelen som bidragsdelen, och vi skulle även kunna höja fribeloppet. Jag kan inte lova att vi gör allt detta, men vi får se. Löftet är att vi ska göra något på detta område . 91 (): Först blev jag glad över att höra att man lovade att höja studiemedlen . Sedan blev jag lite orolig, när sade att det finns tre alternativ. Han talade om att man kan höja fribeloppet och att man då också har höjt studiemedlen. Jag hoppas att han inte menade det. Jag tror att det är viktigt att man höjer studiemedlen, och sedan kan man också höja fribeloppet. Men det är två olika frågor, och i valrörelsen lovade man att göra bådeoch. Jag tror inte att lyssnade riktigt. Han kanske inte heller har läst vårt budgetförslag tillräckligt noggrant. Min fråga till ministern handlar om och om man kommer att höja studiemedlen eller inte. Det var faktiskt någonting man lovade, precis som vi socialdemokrater också lovade att höja studiemedlen . Sedan har vi fribeloppet vid sidan av. Jag tror att studiemedlen är det viktiga. Det handlar om att studenterna ska få möjlighet att läsa på heltid. Det är många som arbetar vid sidan av och som hellre skulle ha velat ha att lägga ned på sina studier och bedriva dem tillräckligt bra. Det är många studenter som är stressade och mår dåligt . De känner att de inte riktigt hinner med. Men det är självklart att de studenter som klarar sig på sina studiemedel och ändå vill jobba vid sidan av ska kunna göra det. Det håller jag absolut med om. Det viktiga för studenter som läser på universitet och högskola är att försöka få en koppling till arbetsmarknaden under sin studietid. Då menar jag inte att man ska sitta i kassan på , utan det ska vara något i anslutning till det man studerar. Sådan samverkan med det omgivande samhället tycker jag att högskolorna och universiteten är för dåliga på. Jag skulle vilja ha svar på frågan, för jag blev lite orolig. När man säger att man höjer fribeloppet menar man då att man har höjt studiemedlen? Det är i så fall oroväckande. 92 Statsrådet (): talade i ett tidigare inlägg om att hon vill se bättre kontakter mellan gymnasiet och högskolan. Det är något jag verkligen kan instämma i. Det finns olika former. En idé som jag och jobbar med tillsammans är att få in lärare i gymnasiet som själva har forskarutbildning. Det är ett sätt att föra in högskolans arbetssätt i gymnasiet. Även det tror jag kan bidra till den önskvärda utvecklingen att bredda rekryteringen till högskolan. När vi diskuterar studenternas ekonomi finns alla de tre inslag jag talade om med. Också en höjning av fribeloppsgränsen har någon statsfinansiell påverkan även om den är svår att bedöma. De studenter som jobbar betalar förmodligen skatt. I så fall blir det också en intäkt för statsverket. Men när vi räknar så räknar vi med en kostnad för att höja gränsen. Beskedet är att vi ska höja studiemedlen. Det handlar om just studiemedlen, nämligen lånedelen och bidragsdelen. Jag hoppas att alla missförstånd på den punkten är utklarade. Men jag menar att alla tre delarna är viktiga för studenterna. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2007/08:375 om kvaliteten i förskolan och vårdnadsbidraget 93 Utbildningsminister (): har frågat mig hur jag vill behålla kvaliteten i förskolan samt åstadkomma valfrihet för de föräldrar som önskar förskola för sina barn när vårdnadsbidraget urholkar resurserna. Jag håller med interpellanten om att den svenska förskolan är unik. Förskolan kan numera ses som en del av utbildningsväsendet, och verksamheten fungerar ofta bra. Förskolans potential att stimulera barns naturliga lust att lära har inte utnyttjats fullt ut. En fortsatt utveckling av förskolan är av största vikt, och regeringen avser att satsa på att höja kvaliteten i förskolan ytterligare. Som tidigare meddelats genomför regeringen en familjepolitisk reform bestående av ett frivilligt kommunalt vårdnadsbidrag, jämställdhetsbonus, barnomsorgspeng och ett ökat pedagogiskt uppdrag i förskolan. Syftet med reformerna är att valfriheten, mångfalden och kvaliteten ska öka i barnomsorgen så att denna bättre möter familjernas behov genom att ge föräldrarna ökade möjligheter att välja den typ av verksamhet som är lämplig för just deras barn i deras situation. Fler än åtta av tio ett- till femåringar tillbringar delar av sin vardag i förskolan. Införandet av ett frivilligt kommunalt vårdnadsbidrag kommer inte att förta skyldigheten för kommunerna att erbjuda plats i förskolan av god kvalitet . Denna skyldighet ska självfallet kvarstå och betyder att barnen även framöver, om föräldrarna så väljer, kommer att ha möjlighet att delta i förskolans pedagogiska verksamhet. Under det senaste årtiondet har det pedagogiska inslaget i förskolan fått en allt större betydelse. Tidig pedagogisk stimulans ökar barns förmåga och lust att lära. Inte minst gynnas barnens språkliga utveckling. Regeringen har tidigare aviserat att förskolans pedagogiska uppdrag ska stärkas i takt med barnens utveckling. pågår ett arbete med dessa frågor. Ett lekfullt lärande i förskolan kan lägga grunden för att fler barn lyckas i skolan. Det kommer att särskilt gynna de barn som inte kan räkna med stöd hemifrån eller som av olika skäl är i behov av extra stöd. Därför avser regeringen att bland annat införa tydligare mål i förskolans läroplan, utökad kvalitetsgranskning av verksamheten samt förbättra utbildningen till förskollärare med en tydlig inriktning mot förskolans behov. För att ännu fler barn än tidigare ska få tillgång till pedagogisk verksamhet kommer rätten till allmän förskola att utvidgas till att gälla alla barn i stället för som . kommer möjlighet finnas att kombinera den allmänna förskolan med andra barnomsorgslösningar. Det bör säkerställas att förskolorna arbetar med en pedagogisk verksamhet som är anpassad till det enskilda barnets behov. För att säkra kvaliteten bör en tydlig uppföljning och utvärdering ske av arbetet. Statens skolverks utbildningsinspektion har bland annat som uppgift att inspektera att kommunerna följer sina skyldigheter på förskoleområdet. Regeringen planerar nu flera förändringar och ambitionshöjningar av utbildningsinspektionen för att ytterligare stärka denna kvalitetsgranskning. 94 (): Den svenska förskolan är verkligen unik. Gång på gång toppar förskolan listan på de verksamheter som medborgarna har absolut störst förtroende för. Den är också ett föredöme internationellt. Men paradoxalt nog verkar den vara mer uppskattad utomlands än av regeringen. aviserar man en rad olika åtgärder som kommer att urholka den svenska förskolan. Det handlar om vårdnadsbidraget, barnomsorgspengen och det som redan är infört , nämligen den fria etableringsrätten. Jag tycker att det är väldigt tråkigt att nu har gett upp sin tidigare kamp mot det kvinnofientliga vårdnadsbidraget som bland annat ledde. Man har gett upp, och vårdnadsbidraget kommer att bli ett faktum. Kommuner och Landsting har uppskattat att vårdnadsbidraget kommer att kosta kommunerna . Det motsvarar ca 9 000 anställda inom förskolan och innebär mer än en tioprocentig neddragning av personalen. Tio anställda på ett dagis riskerar alltså att bli nio, för någonstans ska ju pengarna tas när vårdnadsbidraget ska betalas av kommunerna. Regeringen har hävdat att vårdnadsbidraget handlar om föräldrarnas valfrihet och att det inte kommer att påverka tillgängligheten till förskolan eller dess kvalitet. När man införde kontantstøtte, vårdnadsbidrag, i , någonting som det norska nu avskaffar, visade det sig att det blev precis tvärtom. Vårdnadsbidraget utnyttjades självfallet framför allt av kvinnor det är ingen nyhet och av väldigt många invandrarkvinnor i storstädernas förorter som inte hade fått något arbete. Med andra ord var det just de barn som hade absolut störst behov av barnomsorgens och förskolans kompensatoriska ansvar som ställdes utanför. Det är klart att detta också påverkar ekonomin. Regeringen har sagt att detta inte kommer att ske, för barnomsorgen kommer att vara precis som . Det är inte sant. Det kan säkert några av de lundapolitiker som sitter här redogöra för sedan. I har också kapitulerat. ska vårdnadsbidraget införas. Ett argument som man använder är just detta att nu kommer trycket mot barnomsorgen att minska. Det ser man som något positivt. Min fråga till statsrådet är: Vidhåller statsrådet fortfarande uppfattningen att ett vårdnadsbidrag inte kommer att påverka förskolans utformning och kvalitet? Vi vill i stället utveckla förskolan, och det från ett till . Vi vill förstärka kvaliteten och det pedagogiska innehållet. Varför ska inte till exempel barn som vill lära sig läsa och skriva få lov att göra det? Varför ska inte små fyra- och femåringar få lov att pröva ett nytt språk redan i förskolan? Mandarin på dagis skulle kunna få en ny innebörd. Det är så vi vill utveckla förskolan. Vi vill inte urholka den genom vårdnadsbidrag. Jag kan bara beklaga att har gett upp den kampen. Jag skulle vilja ha ett svar på frågan om skolministern fortfarande anser att vårdnadsbidraget inte kommer att påverka förskolans kvalitet. 95 (): I sin interpellation tar upp frågor om mål och kvalitet i förskolan. drar hon paralleller till en kommun som är styrd av en borgerlig allians, nämligen . , , hade jag besök av ett av våra kommunalråd, det tekniska kommunalrådet och moderaten . Han var upp från för att ta emot tidningen för årets bästa boendekommun, och var det . Vad mäter man där? Jo, det är lite av det som och var inne på. Det är vilken kvalitet man har i förskolan, vilken kvalitet man har i skolan och andra faktorer som gör att man trivs att bo i en kommun. I den undersökningen kom man fram till att förskolan var en av de viktigaste faktorerna till att man valde att bosätta sig i en kommun. Där låg väldigt högt. Jag tror, precis som , att de här frågorna är viktiga för den enskilde. Det har också gjort att man drivit de här frågorna om kvalitet, mångfald och valfrihet så hårt i det borgerligt styrda . Man var tidigt ute med olika alternativ. Man hade möjlighet att välja mellan privat och barnomsorg. Man var också tidigt ute med det som man kallar trebarnssystem där ett antal föräldrar kunde gå ihop och bilda ett barnomsorgskollektiv. Varför gjorde man detta i till skillnad från andra städer? Jo, det berodde mycket på att det inte ser likadant ut i som i , eller . har väldigt många studenter och studentfamiljer som har andra krav på barnomsorg än vad man kanske har i andra kommuner där man har förvärvsarbetande föräldrar. Man vill ha lite alternativ. Man vill också ha möjlighet att ha barnomsorg på andra tider än traditionella familjebildningar. Detta gör att man som kommunalpolitiker är tvungen att titta på den valfriheten för att kunna ge föräldrar en bra barnomsorg oavsett om de jobbar på ett fast jobb eller jobbar på obekväma arbetstider. Man öppnade också tidigt dagis på obekväma arbetstider med mera. Jag tror att det är viktigt att man ser detta i förhållande till hur man ser på barnomsorgen. Jag tycker att det är viktigt, precis som både och har varit inne på, att man erbjuder den barnomsorg folk vill ha. Vill man ha barnomsorg så ska man naturligtvis få det. Vill man ha möjlighet att ta ett vårdnadsbidrag så ska man ha möjlighet till det. Vill man ha möjlighet att välja ett alternativt dagis, antingen inom den kommunala omsorgen eller i ett enskilt alternativ, så ska man kunna göra det. Det jag reagerar på i den här interpellationen är att man generaliserar. Man säger att det här inte kommer att fungera därför att man inför vårdnadsbidrag och att det inte kommer att fungera därför att man i har valt att sänka skatten. Så är det inte, . Du är välkommen att besöka . Jag har pratat med kommunstyrelsens ordförande om att det finns en stående inbjudan om att titta på hur en bra, fungerande barnomsorg fungerar i en kommun som är styrd av alliansen. 96 (): Den här interpellationen besjälas av kritik mot vårdnadsbidraget. Det är egentligen det och värdering av vårdnadsbidraget som den framför allt handlar om. Det får man respektera vi kan ha olika åsikter men tyvärr är den full av rent sakliga felaktigheter som ska styrka argumentationen. Liksom bor jag i och har jobbat som kommunpolitiker i , men det behöver man inte ha gjort för att se att det är fel. Man kan slå upp jämförelsetal för skolhuvudmän och se hur mycket det ligger i fakta. hävdar ju att har dålig barnomsorg eller är på väg att få det, har köer till barnomsorgen, är en lågskattekommun och så vidare. I verkligheten har ingen kö utan tvärtom har man en högre ambition än vad lagen säger om att ge barnomsorgsplats . Man har maxgränser för gruppstorlekar. Snittstorleken är 13 barn per grupp jämfört med 17 i motsvarande kommuner. Man satsar mer på skola och barnomsorg än till exempel hemkommun . Kostnaden per barn i barnomsorgen är . I ligger den på . När man lägger ihop kostnaderna för alla barn blir det ganska stora skillnader. Samma siffror ser vi när det gäller satsningar på skola, grundskola och gymnasieskola, i och . Däremot, på tal om lågskattekommun, har och exakt samma skattesats , men satsar mer på skolan än vad gör. är det här kanske inte i första hand en diskussion om och , utan det var mest för att visa att det finns ett antal sakfel i den här interpellationen. Lika dåligt räknar Socialdemokraterna när man debatterar det här för hela riket. Man använder siffran 3 miljarder att vårdnadsbidraget skulle ge en merkostnad totalt i landet på 3 miljarder. Jag vet inte hur man har kommit fram till den siffran. Det satt några tjänstemän från och försökte få fram den, och vår slutsats var att Socialdemokraterna måste ha räknat fel och trott att vårdnadsbidraget gäller till det att barn har fyllt . Det gäller alltså bara tills de har fyllt tre. I verkligheten är det av föräldrarna med barn i den ålder som är aktuell som inte utnyttjar barnomsorgen alls. Skulle alla de begära vårdnadsbidrag så blir det en merkostnad i hela landet på 600 miljoner en rimlig kostnad i sådana här sammanhang för att öka valfriheten. Om däremot ännu fler väljer vårdnadsbidrag i stället för barnomsorg så sjunker naturligtvis kostnaderna för den kommunala barnomsorgen. Alliansregeringen har som sagt lagt fram förslag om ett familjepolitiskt paket, jämställdhetsbonus, vårdnadsbidrag, barnomsorgspeng och kvalitet i förskolan. Ett mycket viktigt inslag i detta paket, som går förbi, är att föräldrar som delar på ansvaret får uppmuntran, och möjlighet till ökad valfrihet stimuleras dessutom. Socialdemokraterna har ju inte presenterat någon politik med uppmuntran till jämställt utnyttjande av föräldraförsäkringen, varken i regeringsställning eller i opposition. Däremot vägrade Socialdemokraterna, när vi debatterade det här i socialförsäkringsutskottsdebatten i , att svara på om de är intresserade av till exempel fullständig kvotering och så vidare. Jag tycker att det är synd att på det här sättet haka upp sig på denna valfrihetsdel i reformen, för det här är första gången sedan som socialförsäkringen och föräldraförsäkringen får en rejäl skjuts framåt mot att uppmuntra jämställdhet. Det glömmer helt. 97 (): Att kunna ta ställning till de ekonomiska konsekvenserna av ett så dåligt utrett förslag är omöjligt. Förslaget bör därför utredas grundligare med en fullödig beskrivning av de kommunalekonomiska effekterna, till exempel genom att beskriva hur vårdnadsbidraget kan slå i olika kommuntyper. Inte minst saknas en analys av hur vårdnadsbidraget kommer att påverka förskolans resurser samt vilka vårdnadsbidragets effekter blir när det samordnas med avdragsrätten för hushållsnära tjänster. Så står det i yttrande till över konsekvenserna när det gäller vårdnadsbidraget. Jag tror att har all anledning att fundera på om det här förslaget över huvud taget har någon som helst fast förankring i analys och hur konsekvenserna blir i den kommunala sektorn. Det finns bara en plånbok i en kommun. Gör man någonting extra så får man ta ut det någon annanstans. Att försöka ge någon sorts bild av att vårdnadsbidraget inte ger några effekter eller att man med enkel matematik eller höftningar i analysen kan lösa det här, det är att föra folk bakom ljuset. Det här är ett problem som man måste ta tag i, och där har regeringen inte i sina förslag och funderingar över huvud taget någon grund att stå på. Det finns alltså all anledning att peka på en bakläxa för regeringen när det gäller den biten. Gå hem och gör ett bättre jobb! När det gäller själva vårdnadsbidraget tycker jag att man ska ta utgångspunkt i Pirls och undersökningar av skolresultat. Det har visat sig att tioåringar som har gått i förskola har bättre resultat när det gäller läs- och skrivfärdigheter än övriga barn. Förskolan har positiva och varaktiga effekter när det gäller skolresultat. Även den sociala kompetensen påverkas i positiv riktning. Det är med andra ord gynnsamt att barn börjar i förskolan . målas i den politiska debatten upp en motsättning mellan föräldrarnas tid med barnen och förskolan. Det menar jag är mycket olyckligt. Det krävs tid för föräldrarna, men det krävs också en kvalitetsmässigt bra förskola, och på den punkten finns ingen motsättning. Jag tycker att det regeringen sysslar med på den här punkten är olyckligt. Jag tycker att man i stället för att koncentrera så mycket kraft på vårdnadsbidraget som någon sorts framtidsreform skulle koncentrera kraften på förskolans kvalitet. Vårdnadsbidraget riskerar att få starka negativa konsekvenser på förskolan i kommunerna. Därför står den i direkt motsats till kvaliteten i förskolan. Tillsammans med avdragsrätten för hushållsnära tjänster banar det vägen för billiga, privata omsorgslösningar. Det blir sammantaget ett rejält statligt bidrag som öppnar för anställning av privata barnflickor i mer välbeställda familjer. Det är det ena perspektivet. Det andra är, vilket erfarenheter från visar, att det i invandrartäta områden blir en stark överrepresentation vad gäller att utnyttja vårdnadsbidraget. Just de barn som är i behov av en stark och intensiv språkutveckling går miste om detta, och kontakten med det svenska språket riskerar att skjutas upp till skolstarten . Vad har de eleverna då för möjligheter att klara skolan på ett bra sätt? Jag har också funderat på hur vårdnadsbidraget hänger ihop med den så kallade arbetslinje som regeringen säger sig stå för. Det skulle vara intressant att höra ministerns kommentar dels på den punkten, dels beträffande de övriga saker som jag nämnt i mitt inlägg. 98 Utbildningsminister (): Till skillnad från klarar regeringen av att hålla två tankar i huvudet . Det går att både ge föräldrar valfrihet när barnen är väldigt små, att få mer tid med sina barn, och höja kvaliteten i den svenska förskolan.