prot · GV09120 · 2008-06-02 00:00:00 — Bakgrunden är skiljandet av kyrka och stat. utgick 50 miljoner i ersättning. Det skulle ökas på med ca 50 miljoner . kommer det att utgå 460 miljoner, vilket skulle ge en sammanlagd summa på närmare 2 miljarder. I kulturutskottet har vi fått en genomgång av som hade tittat på statens ansvar i frågan och hur insatserna hade fallit ut. Man kan se att vi har vissa intressekonflikter. De är till viss del kontroversiella, men de ska väl inte vara helt oöverkomliga. Faktum kvarstår att vi har olika infallsvinklar när det gäller kyrkan och kyrkornas användning. Användningen är den ena stora delen, underhållet den andra. Jag ska läsa så att vi får ta del av vilken bedömning har gjort. När det gäller användningsområdet vill man från anpassa de kyrkliga kulturminnena till det moderna gudstjänstlivets behov. Därför kommer det önskemål om att åstadkomma ett öppnare kyrkorum, en förändrad bänkinredning, ändrade uppvärmningssystem med mera. När det gäller användningen ska å andra sidan också påpekas att många församlingar använder flera kyrkor, och det finns fler kyrkor än man använder. Staten har sitt bevarandeperspektiv på de kyrkliga kulturminnena, där man eftersträvar att bevara kulturminnena i så intakt skick som möjligt. Där finns en konflikt som vi får försöka komma över. Det skulle vara intressant att se vad man har kommit fram till när det gäller det som ministern redogjorde för och som kommit in på bordet. Jag vill alltså ha några svar på frågorna vad gäller just samsynen, för det som har gått igenom och som vi fick höra om på kulturutskottet baserades ju på statens insatser, men även har ett ansvar över sina insatser. Det kanske inte skulle vara så passande att går in och kikar på deras verksamhetsområde, men när det gäller frågorna som kom upp i utskottet hade det kanske varit bättre att få en helhetsbild och att man även på den sidan hade gjort någon sorts utforskning av vad som hänt. Mina frågor till ministern är alltså: Hur kan vi göra framöver? Vad blir nästa steg? Det är ändå 18 månader kvar till att ett nytt avtal ska vara klart när 2009 går ut ska det helst vara klart. Hur tycker ministern att vi ska gå till väga för att hitta en bra samsyn? 142 HANS (): nämnde skilsmässan mellan svenska staten och . Det kanske inte är helt korrekt. Jag tror att det kan vara bättre att man pratar om den förändrade relationen, en relationsändring, för fortfarande finns det kvar kopplingar mellan svenska staten och samfundet . Det finns till exempel en lag som reglerar trossamfundet , och detta skiljer från alla andra trossamfund i . Det finns vissa sådana skillnader. En skillnad är också att staten och i samband med denna relationsförändring ingick ett avtal där man reglerade en del av dessa frågor. Det kan ibland misstänkas och missförstås, och jag har hört det i debatten tidigare här i , att den kyrkoantikvariska ersättningen är ett slags stöd till som samfund. Därför finns det all anledning att betona och understryka att skälet till att staten betalar ut kyrkoantikvarisk ersättning är att är den enskilt största förvaltaren av ett samlat kulturarv i vårt land. Det som egentligen finns av en levande svensk medeltidshistoria är det som kyrkan förvaltar i form av byggnader, fastigheter, kyrkogårdar och inte minst textilier och inventarier i övrigt. Det är alltså ett fantastiskt samlat kulturarv som har och, fru talman, det som är det absolut mest imponerande är att man använder detta till det som det har skapats för. Jag bor i och tillhör . Vår kyrka där är . Det är rätt imponerande att gå in i kyrkan och delta i en gudstjänst och veta att man är i samma lokal, byggd för ändamålet som har använts oavbrutet . När man går in i en vanlig svensk småstad och ser Domushusen eller någonting annat som kan vara kan man ställa sig frågan: Kommer dessa hus att stå kvar , och kommer de i så fall att användas för det syfte de byggdes för? Därför finns det all anledning att just uppmärksamma och betona den kyrkoantikvariska ersättningen och dess betydelse för att värna ett samlat svenskt kulturarv. tog upp några siffror, och det finns all anledning att påminna om dem, därför att vad den här regeringen gör innebär, till skillnad mot vad som sagts tidigare, inte någon kulturskymning, utan man satsar verkligen och bygger ut. kommer man nämligen att anslå 465 miljoner för den kyrkoantikvariska ersättningen. är den 395 miljoner. Hur mycket pengar skulle få för att värna det samlande kulturarvet i form av kyrkoantikvarisk ersättning var en av de saker man diskuterade i samband med relationsändringen. pratade man om siffran 465 miljoner. Det som är problemet för och övriga socialdemokrater är att när relationsändringen trädde i kraft fick i kyrkoantikvarisk ersättning , alltså , noll kronor. , det vill säga andra året, fick man noll kronor. fick man 50 miljoner. Den här regeringen levererar det som tidigare regeringar har lovat. Det, fru talman, är ett slags omvänd springnota. När det gäller en existerande springnota ber jag att få återkomma i en annan interpellationsdebatt. 143 Kulturminister (): Precis som sade är detta en komplex fråga, och det blir lite extra komplext om man ska fylla på de siffror som drog: Socialdemokraterna drog 2005 ned den kyrkoantikvariska ersättningen med 15 miljoner. Sedan lade man tillbaka pengarna, eftersom det blev en stark kritik mot detta. Men icke desto mindre var det faktiskt vad man gjorde. Vi har, tror jag, drygt 3 300 kyrkor i landet. Det är, precis som både och i sagt, en stor del av vårt kulturarv en viktig del och inte så lätthanterlig heller, för många av dessa kyrkor ligger på orter där det egentligen inte bor särskilt många men där man ändå har en stark känsla för sin kyrka. Man kanske bor i en helt annan del av landet men återvänder dit för större familjehögtider. Jag vet att har varit hos kulturutskottet och berättat om rapporten, där man går igenom hur man har använt den kyrkoantikvariska ersättningen. Jag har också träffat företrädarna för . De konstaterar att det finns stora regionala skillnader och också olika benägenhet hos olika stift att söka dessa medel. ska vi också ta del av den rapport som har gjort som vi nämnde inledningsvis, för dessa båda rapporter är förstås oundgängliga och väldigt viktiga underlag när vi nu ska formalisera diskussionerna med . Jag har träffat såväl ledningen som ärkebiskopen relativt och diskuterat de här frågorna, eftersom detta är angeläget för oss alla. Vi måste ha ett bra underlag, och då kan jag glädja mig åt att det numera i alla fall finns en stor samsyn politiskt om att detta är viktiga frågor. Utöver det som tog upp kan man också nämna kyrkorglarna och kyrkorummets betydelse för musiklivet. Kyrkorna är nämligen fortfarande, vilket många inte känner till, den största musikarrangören i landet. 144 i (s): Jag tycker om idrott och att dribbla med boll och puck, men siffror tycker jag inte är någon större vits att dribbla fram och tillbaka med. Om de 15 miljonerna kan jag bara säga att det var rätt som ministern sade, att vi lyfte ur dem, men tanken var ändå från början att betala tillbaka dem. Man lyfte ur dem ena året och lade in dem eller nästa igen. Jag kan också hålla med ministern om att det är viktigt med samsynen, och jag tycker att det andas lite positiv andemening i att vi ska vara med på banan från början. Men vi är lite nyfikna på ingångsvärdena när man från säger att länsstyrelsernas brist på egen tillsyn medför att eftersatta antikvariska behov riskerar att inte uppmärksammas och att man från också säger att ersättningssystemet som det är utformat inte ger största möjliga bevarandeeffekt för det kyrkliga kulturarvet. Under de ärenden jag har varit här i kammaren och debatterat har vi varit överens om att detta är en viktig punkt: att det ska fungera så att bevarandeeffekten är bra nog. Å andra sidan sade att de generellt inte [anser] att avsevärda skillnader i bedömningen mellan stift och länsstyrelser föreligger. I de fall RAÄ har noterat sådana skillnader ger underlagsmaterialet vanligen ingen vägledning till att förstå och analysera de skilda bedömningsgrunderna. Vi har alltså två olika meningar som står emot varandra. Men jag tror att vi kan komma fram till en samsyn däremellan också. Det ligger kanske någonstans mittemellan, och det kanske går att hitta ett ingångsvärde i det hela. Vad jag kunde förstå skulle man ha någon form av gemensam vägledning, och frågorna skulle inte få avgöras av olika regioner och mellan stiften. Hur långt anser ministern att vi ska gå? Ska vi förstatliga det hela och ha ett ovanifrånperspektiv, där från statligt håll sätter ned foten och bestämmer, eller ska vissa rörelser få lov att vara med i bedömningen ute i stiften också? Kan man exempelvis göra olika bedömningar ute i stiften av vad man ska använda kyrkan till? Kyrkan har också ett ansvar. Vi vet att flera stift saknar en stiftsantikvarie. Där ligger också ett stort ansvar på . Icke desto mindre är jag ju politiker och har förmånen att vara det på heltid. Jag vill därför också ha möjligheten att ha ett inflytande. kan jag väl fråga ministern hur ni rent politiskt gör era ställningstaganden och går vidare i debatter, kanske har någon utfrågning i utskottet eller kommer att gå vidare med den här frågan så att vi känner att vi är med på bredden. Jag tror att ju fler vi är som kan agera, lyssna, se och ge vår syn på det hela, desto troligare att vi får en bra lösning. 145 HANS (): När det gäller möjligheten att få inflytande, vilket är viktigt, som påpekar, finns ju åtminstone en rimlig möjlighet och det är i samband med att regeringen lägger fram sin budget . Då måste man ju ge svar på frågan hur vi ska hantera relationen mellan och svenska staten efter att avtalet gått ut . Min innerliga förhoppning är att vår alliansregering även kommer att avge budgetförslag , 2013 och 2014, där just den kyrkoantikvariska ersättningen också kommer att finnas med under budgetförslag. Sedan, för att bara ange en del av den problematik som berör, har vi krocken mellan , som företräder staten och den traditionellt hierarkiska ordningen, och . är ju inte en nationellt uppbyggd organisation som ger order till stiften, som ger order till församlingarna. är precis den omvända triangeln. Det viktigaste är församlingarna som sedan samlas i stift som i sin tur samlas på den nationella nivån. Det är därför staten med sin fyrkantighet har så svårt att nå och förstå hur kyrkan agerar och resonerar. Den minsta beståndsdelen och den viktigaste beståndsdelen i är inte den nationella nivån utan det är församlingsnivån. Det är just därför det blir den här typen av kollisioner mellan hur staten resonerar och hur resonerar. Sedan är det precis som säger väldigt stora skillnader. Jag tror att det handlar om per medlem i , i och per medlem för i stöd som man sedan använder till kyrkoantikvarisk ersättning. Jag tror att man måste inse att just den här skillnaden finns. I övrigt, fru talman, önskar jag kulturministern lycka till med de kommande budgetförslagen , 2013 och 2014, där den kyrkoantikvariska ersättningen också kommer att finnas med. 146 Kulturminister (): Vi kommer säkert att få anledning att återkomma till den här frågan. Jag skulle för min del välkomna om kulturutskottet tar initiativ till en hearing till exempel under nästa riksdagsår för att diskutera de här frågorna. Det finns säkert mycket som man kan belysa. har jag som sagt inte tagit del än av egen utredning. Men det finns självklart intresse för att vara med och ha synpunkter på hur den här ersättningen fördelas, men också på hur man vill använda kyrkorummet framöver, självfallet. Den dialogen förs också. Jag uppfattar att det finns en rätt stor samsyn. Men finns en hel del att göra när det gäller tillsynsområdet, hur de här pengarna de facto används och hur det kommer sig att man på vissa håll faktiskt inte söker alls, eller söker för det som många kan uppfatta som något annat än det som skulle behövas. När det gäller tillsynen finns det flera frågor inom det här området. Man vidgar det till den begravningsutredning som vi har tillsatt och som kommer att arbeta under ledning av hovrättspresident . De ska se över länsstyrelsernas roll när det gäller begravningsavgift och begravningsombud, men också alternativa begravningsmetoder. Frågorna som rör i olika delar kommer vi absolut att få anledning att återkomma till. Jag gläds åt att vi ändå har fått ett bra underlag och att de här diskussionerna nu kommer att bli mer intensifierade och formaliserade, som det heter, från och med . Men om kulturutskottet vill ta ett eget initiativ just genom att ha en hearing tycker jag att det vore väldigt trevligt. Överläggningen var härmed avslutad. 26 § Svar på interpellation 2007/08:702 om kostnadsansvar för antikvariska utgrävningar 147 Kulturminister (): i har frågat mig vad jag avser att göra för att kostnadsansvaret vid arkeologiska utgrävningar ska bli tydligare. är en regering som består av fyra partier där kulturministern råkar vara moderat. Jag välkomnar självklart synpunkter och programförslag från mina riksdagskolleger. Det är ett värdefullt bidrag till vårt arbete med att förbättra kulturpolitikens villkor. Kostnadsansvaret i samband med arkeologiska utgrävningar regleras i 2 kap. lagen om kulturminnen, den vi brukar kalla för kulturminneslagen. Regeringen arbetar för tillfället med att bereda en mängd frågor som är kopplade till den uppdragsarkeologiska verksamheten. Målet med översynen är att se vilka förändringar som kan göras och som kan leda till att förhållandena på den uppdragsarkeologiska marknaden fungerar mer tillfredsställande, bland annat genom att det skapas förutsättningar för en effektiv konkurrens. I enlighet med vad som aviserades i budgetpropositionen har haft i uppdrag att bland annat göra en analys för att pröva det nuvarande undantaget från lagen om offentlig upphandling i lagen om kulturminnen. Uppdraget har redovisats, och redovisningen kommer att vara ett viktigt underlag i det fortsatta arbetet inför ett ställningstagande i frågan. 148 i (s): Just kostnadsansvaret har jag och ministern diskuterat tidigare. Här finns också en rad olika faktorer som påverkar detsamma. Vi har, som också har nämnts i svaret och som jag tycker är viktigt att upprepa, ett kulturarv. Vi har kulturmiljöer som ska bevaras, och vi har duktiga och kompetenta riksantikvarier och människor hos länsstyrelserna. Vi har också samhällsnyttan som i varje fall har en viss förståelse för detta, tycker jag, men där det ibland också kan vara lite konfrontationer när det gäller vilket som är det viktigaste. Ska vi bevara vårt kulturarv, eller ska vi först och främst se till samhällsnyttan? För det mesta hittar man där också en samsyn. Vi kan göra utgrävningar och efterforskningar exempelvis där man ska göra nybyggnation och behöver gräva i marken, eller vi kan göra en undersökning vid vägbyggen och titta på området. kan man göra undantag. Man säger att man har undersökt något liknande i området och att man gör bedömningen att vi redan vet tillräckligt om detta. Vi i har ett starkt grundlagsskydd. Det tycker jag att vi ska vara stolta över. måste vi vara pragmatiska och fungera även praktiskt. Faktorer som påverkar är just konkurrensen. Vi har det klassiska som har diskuterats i , undersökningsverksamhet vad gäller arkeologiska undersökningar där vi har lagen om offentlig upphandling, och vi har önskan att få svar hur det blir när den ska skiljas från . Här är lagen om offentlig upphandling en knäckfråga. Jag vet att man i gjort undersökningar för att se vad det nuvarande undantaget i lagen om kulturminnen kan gälla i lagen om offentlig upphandling. Det har, som sagt, redovisats. Men hur kan det få praktisk betydelse, ministern? Kan vi se att det kommer att ha praktisk betydelse? Vi kan väl försöka hitta rätt i detta. gjorde vi ett tillkännagivande till den förra regeringen om att de skulle skiljas åt, att det skulle finnas ett statligt bolag. Någonstans på vägen har frågan om det ska vara ett statligt bolag försvunnit. Det finns en oro på olika håll, inte minst i den södra delen av , framför allt . Man ligger i startgroparna för att i så fall försöka bilda något eget. Man känner sig inte tillfreds med detta. Jag kan ha viss förståelse för att det tar tid med utredningen. Det är fråga om många faktorer, inte minst detta med lagen om offentlig upphandling, men det hade varit önskvärt att få se en tidsplan. Därför undrar jag: Vad händer framöver? Kan vi få någon liten tidsplan för att se vad som gäller? Kanske kan vi få den inför nästa budget som kommer ? 149 Kulturminister (): Som säger är de här inte några helt enkla frågor. De har diskuterats även under den föregående mandatperioden. Det finns ett starkt önskemål att man ska renodla och särskilja den uppdragsarkeologiska verksamheten från . Jag besökte arkeologernas årsmöte i . Där togs ett flertal av dessa frågor upp, liksom den rapport som kommit från , som också nämnde. är professor vid vid . Han tyckte sig se att det finns goda förutsättningar för att få en ökad konkurrens. ska man vara medveten om att det här är en väldigt liten marknad. Det är ju endast en begränsad tid av året man kan gräva, och det finns inte hur många uppdrag som helst. Men det finns, trots allt, ett intresse för att vidga den. När det gäller tidsaspekten lovar jag att vi återkommer senast /09 eftersom frågorna i allra högsta grad också är aktuella med anledning av rapporten och de synpunkter vi fått från arkeologerna själva. Det kommer då naturligtvis också att handla om den rätt besvärliga frågan om lagen om offentlig upphandling. Jag kommer givetvis att återkomma, och om har någon ytterligare fråga ska jag försöka besvara den. 150 i (s): Det känns tillfredsställande att få ett svar. Jag hoppas att tidsplanen håller. Vi har väntat ganska länge, men jag har förståelse för att det tagit tid. Mycket är komplext i denna värld av lagar, men vi har ju inte lagar bara för deras egen skull utan de är till för att skydda. Det ska också ta tid att ändra i grundlagen. Därför känns det bra att vi nu kommit så långt att vi skulle kunna få ett svar . Det tror jag att man skulle uppskatta även ute i landet. Låt mig, fru talman, göra ytterligare ett kort tillägg. Just när det gäller kostnadsansvar och sådant är det viktigt att man inte drar in på kostnader. Det finns ett viktigt uppdrag vad gäller att exponera för allmänheten. Det finns ett oerhört sug, och kanske kunde man önska att detta än mer kunde ingå i undervisningen. Vi har diskuterat kultur i skolan och hur det ska komma fram. Jag sätter inte upp någon ålder här, men ju tidigare desto bättre. Det handlar om att på något sätt kunna föra in det i skolarbetet. Då kunde man regionalt komma in i skolan och tidigt skapa ett intresse för vår kulturmiljö, som jag vet att vi alla värnar och har en förståelse för. 151 Kulturminister (): Jag instämmer i det som säger. Också jag tycker att det vore roligt om det kunde bli en tydlig del i skolornas arbete med kultur. Det finns redan på flera håll där eleverna får vara med på utgrävningar. har utställningar som bland annat tar upp detta och som är riktade framför allt till barn. Även om det inte är hembygdsrörelsens eller bygdegårdarnas uppgift att ta upp just det arkeologiska bidrar även de till att hålla intresset för bygden levande. Det är alltså många som har ett gemensamt intresse här. Överläggningen var härmed avslutad. 27 § Svar på interpellation 2007/08:703 om ett på 152 Kulturminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att ges förutsättningar att bli ett levande Bergmancentrum öppet för allmänheten. filmer hör till de mest betydelsefulla inom den internationella filmkonsten. verk har format filmhistorien och berör än människor världen över. För regeringen är det viktigt att konstnärliga arv bevaras och görs tillgängligt för den svenska och den internationella publiken. Utöver de insatser som görs fortlöpande för att bevara och tillgängliggöra filmarvet inom ramen för Svenska Filminstitutets uppdrag beslutade regeringen därför om fördelningen av till minne av . Medlen tilldelades Stiftelsen för bevarandeinsatser samt digitalisering av arkiv, samt nya visningskopior av filmer, för nya visningskopior av filmer avsedda för den internationella publiken, samt för en internationell teaterfestival i namn och inköp av rättigheter för att kunna framföra verk för en svensk teaterpublik. De insatser som görs fortlöpande och de insatser som regeringen därutöver särskilt beslutat om är ett uttryck för uppfattningen att staten har ett ansvar att bidra till att verk bevaras och tillgängliggörs för en samtida publik liksom för kommande generationer. , med dess unika miljöer, har som alla Bergmanintresserade vet en koppling till flera av filmer. Den årliga Bergmanveckan på bidrar på ett positivt sätt till att stimulera intresset för konstnärskap. Lokalt finns också ett starkt engagemang för att etablera ett Bergmancentrum på . När det gäller frågan om statens ansvar för att förvalta arvet efter anser jag att statens ansvar omfattar verk. Jag anser emellertid inte att det hör till statens primära uppgifter att bidra till förvaltandet av på . 153 (): Jag tackar kulturministern för svaret på interpellationen. Det var tyvärr det svar som jag hade förväntat mig inte speciellt positivt, inte speciellt framåtsyftande, inte speciellt fyllt med kärlek till den gärning som stod för, inte speciellt hoppfullt när jag ser till vad som händer med det arv som lämnade efter sig ute på . Den här interpellationen handlar om en akut situation kring försäljningen av fastighet på , en situation och ett tillfälle som bara kommer en gång och som enligt min mening staten borde ha ett mycket starkt intresse av att fånga i flykten. Vi talar ofta om kulturens internationella dimensioner, det vill säga att vi kan använda kulturen som ett medel för att människor ska få möjlighet att komma varandra närmare. Inte minst inom ramen för EU är det en högst aktuell fråga. Men det handlar också om hur vi som nation ska ta till vara våra trots allt ganska få lysande stjärnor både under deras aktiva tid och även när de gått bort, hur vi ska vårda deras minne på ett mer aktivt sätt än vad vi gjort tidigare samt hur vi kan nyttja deras minne och deras verk i det framtida kulturskapandet. Som ministern vet är begravd på kyrkogården på , en plats som redan blivit en vallfärdsort. var verkligen älskad av Fåröborna. När han levde var han oerhört omtänksam om sin omgivning, vilket man kanske inte förstår när man som utomstående betraktar . När nu ska läggas ned planeras ett Bergmancentrum i denna byggnad. Den ligger väldigt nära , så visst vore placeringen av ett centrum i just den byggnaden mycket lämplig. Sedan är det fastigheter, som kommer ut till försäljning. Sammantaget är det sju fastigheter. Men alla är inte aktuella att värna i det här fallet. Det är främst , själva huvudbyggnaden, som bör räddas, möjligen också den gamla biografen, som är unik och innehåller väldigt mycket historik. Själva skulle fungera alldeles utmärkt som ett Bergmanmuseum om man lyckades köpa denna byggnad som den är, med inredning, bibliotek och allt. Men det finns också planer på att i ena delen av byggnaden det är en ganska stor byggnad inreda bostäder som filmskapare kunde hyra in sig i av sitt skapande. var känd för sina unika filmmiljöer. Detta vore naturligtvis ett sätt att även låta andra regissörer skapa film i samma miljö. Jag hoppas att ministern i sitt svar haft även detta i bakhuvudet, vad ett museum, ett centrum och filmskaparbostäder kan innebära för och för minne, turistiskt och för filmskapare, nationellt och internationellt. Finns det ändå inte, kulturministern, ett statligt intresse även i denna del av minne på det sätt som den moderata ordföranden i kultur- och fritidsnämnden på , , hävdar i samtal med mig? 154 HANS (): Jag är döden. Det är inget konstaterande, utan ett citat ur Det sjunde inseglet, huvudsakligen inspelad vid Hovs hallar på .