prot · GW0926 · 2008-11-12 00:00:00 — Vi är också överens om att den nya lagen kommer att missgynna staten till förmån för kreditgivare och leverantörer. Det tycker jag och är bra, men jag vill fråga om er uppfattning i stället är att gynna staten på företagarnas bekostnad. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. 69 (): Jag kan börja med att instämma i mina allianskolleger inlägg. Det är mycket som är sagt där redan om de ställningstaganden som vi har gjort i utskottet. Det betänkande som vi debatterar som heter Lag om företagshypotek bygger på regeringens proposition som visade upp här förut. Den heter En bättre säkerhet för lån i företag. Det är det som är syftet och svar på den frågan. Att det är en bättre säkerhet ger naturligtvis större möjligheter att få låna pengar. Då har vi kanske svarat på den frågan. Det är en proposition som lite populärt har kallats för återställaren av en del talare. Det stämmer väl i viss mån eftersom företagsinteckningen får höjt värde om man i viss mån går års förmånsrättsregler. Men det blir felaktigt om man tittar på andra delar som faktiskt ligger fast. Statens förmånsrätt när det gäller skatter och avgifter är en sak som ligger kvar. Man kan naturligtvis ha en principiell invändning mot att vi går in och ändrar lagar som har varit att man inte kan veta deras värde. Men måste ju en regering ha rätt att komma med förslag och att ändra ett regelverk om det inte blir som man har tänkt sig. Jag skulle vilja gå så långt att jag säger att det inte bara är en rättighet utan en skyldighet att gå in och lägga fram förslag om förändring om det inte blir som man har tänkt sig. Det gäller kanske i synnerhet i detta fall, när det är en annan, tidigare regering som har lagt fram förslaget och genomdrivit det i mot många av de partier som sitter i majoritet nu och deras vilja. I den reservation som finns från Socialdemokraterna och framgår att effekterna av reform i allt väsentligt är positiva. Det kan man faktiskt instämma i till vissa delar det finns positiva inslag där. Men där finns även det undantag som dagens debatt handlar om, nämligen att det har blivit svårare, särskilt för småföretag, att låna med företagsinteckningen som säkerhet. Det handlar alltså om och allmän förmånsrätt. Precis som jag sade förut är svaret på den frågan att syftet är att förbättra den lånemöjligheten och finansieringsmöjligheterna för småföretagen. Lån har naturligtvis beviljats i tämligen stor omfattning även . Reformen har ju inte stannat av, men som vi har tagit upp här har det krävts kompletterande säkerheter både i form av borgen från företagarnas sida och pant i till exempel fastigheter. Detta har naturligtvis inte gjort företagarens vardag enklare på något sätt. Det är självklart att detta har blivit besvärligt för speciellt småföretagare. En annan effekt som vi kan se är att man vid en del tillfällen har börjat använda så kallad factoring och leasing i stället för att täcka upp sin finansiering. kommer vi med förslaget om att gå tillbaka och höja företagsinteckningens säkerhet genom att föreslå en särskild förmånsrätt i den definierade egendom som finns. Det finns ju vissa undantag som det har talats om här tidigare, så dem behöver jag inte upprepa. Då hamnar vi i ett läge där företagen får lättare att låna pengar det säger sig självt utan några personliga borgensåtaganden och andra säkerheter. Förhållandet med leasing och factoring blir väl också betydligt mindre aktuellt då. hade också en fråga om vi trodde att det här skulle få en omedelbar effekt och om det hade varit rätt läge nu i lågkonjunktur, om jag förstod frågan rätt. När man ska utvärdera en sådan här fråga blir det förstås svårare när man har olika förutsättningar. var inne på det, och diskuterade de positiva effekterna. De utvärderades i högkonjunktur, och ska man utvärdera detta i lågkonjunktur. Det är klart att det finns skillnader i detta. Jag tror att det blir ganska svårt att se den direkta effekten i lågkonjunktur. Men jag vill nog säga att detta med all säkerhet kommer att göra det lättare för företagarna att låna pengar till sin verksamhet. Vi ska inte glömma bort det betydelsefulla inslaget i propositionen, som utskottet har ställt sig bakom, som handlar om att statens förmånsrätt när det gäller utbetalade lönegarantimedel försvinner. Det kommer att gynna företagen. Vid en konkurs måste ju möjligheterna att få utdelning för företagens del då bli betydligt större. Jag ska begränsa mig eftersom jag tycker att det mesta är sagt i den här frågan. Jag avslutar därför, fru talman, med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga reservationer. 70 () replik: Jag tycker att tar upp en viktig aspekt, nämligen utvärderingen. Vi har stått här i talarstolen under ett antal debatter som har gått och debatterat statistik. Vi har inte haft någon statistikdebatt , och det tycker jag har varit skönt. Det blir lätt så att man använder sig av olika argument åt det ena eller andra hållet och på så sätt försöker övertyga varandra. Det är skönt att ändå erkänner att den här reformen inte kommer att få någon som helst effekt på grund av den ekonomiska situation som världen och samhället befinner sig i den stora globala krisen. Hade det inte då varit bättre att vänta med att genomföra reformen för att på så sätt kunna se om det inte kunde ha utvecklats ett antal positiva effekter under lågkonjunktur på obeståndssidan och när det gäller konkurser? Jag tror att man på det sättet skulle kunna öka antalet rekonstruktioner. Den andra delen, som både och , i sin replik, berörde är frågan om personligt borgensåtagande. Jag tycker att vi ska se det som ett misslyckande att det på den svenska kreditmarknaden i stort sett är ett måste att privata företagare och småföretagare som driver aktiebolag blir tvungna att gå i personlig borgen. Vad finns det då för skäl att bedriva verksamheten som aktiebolag? 71 () replik: Det är intressant att höra hur man kan bli citerad. menar att jag skulle ha sagt att det här inte skulle ha någon sorts effekt. Jag vill nog göra den bedömningen att det är i lågkonjunktur som en sådan här reform ligger rätt i tiden. Det är bra att den kommer just nu för att kunna upprätthålla finansieringen. Däremot sade jag att det är svårt att på kort sikt utvärdera en sak med den bakgrund vi nu har med den finansiella krisen och lågkonjunkturen. Jag sade också att jag tror att det med all säkerhet kommer att underlätta för företagen att låna pengar med den nya typen av förmånsrätt. Jag tycker att det där var en ren felcitering. Jag kan förstå att försvarar ert gamla beslut mot bakgrund av de tidigare ställningstaganden ni har gjort. Men det är egentligen inte det som är huvudsyftet. Huvudsyftet är att vi ska skapa regler som fungerar i samhället. Även om det nu har gått ganska har man bland annat sett i studier från ITPS, , att det finns negativa effekter. Jag kan inte förstå varför man inte ska notera detta och skapa nya regler. Vi ska också notera att det sker ett avstamp och att de positiva delar som fanns regelverk inte tas bort, utan läggs till, förändras och reformeras i rätt riktning. 72 () replik: Jag tror i alla fall att kreditgivningen under de kommande månaderna och kanske kommer att försämras. Det beror nog i stor utsträckning på det konjunkturläge vi har . Jag tror alltså att bankerna kommer att bli ännu mer försiktiga med att bevilja lån. Det hade de blivit oavsett om reformen hade genomförts eller inte. Jag tror inte att reformen kommer att få speciellt stor betydelse. Bankerna använder sig av factoring och leasing, och det tror jag är en utveckling som hade skett oavsett om man hade genomfört reform eller inte. Bankerna ser att det är ett bra och lätt sätt att kunna få in kapital och framför allt att kunna hålla uppe en säkerhet. Jag tror att det är ett system som vi hade fått se komma oavsett hur kreditgivningen hade utvecklats. Jag har en fråga till : Kommer regeringen att följa frågan och se till att det sker kontinuerliga utvärderingar? Det tror jag är viktigt att göra för att se vilka effekter den här återställaren kommer att få. 73 () replik: Jag svarar på den sista frågan: Det utgår jag från att man gör från regeringens sida när det gäller detta beslut och alla andra beslut också. Det ingår i det politiska arbetet att utvärdera sina beslut. Det är precis det som har gjorts i det här fallet. Regeringen har kommit till slutsatsen att det behövs förändringar här, och det är de som genomförs . Sedan kan man alltid spekulera i vad som hade hänt om man inte hade gjort saker och ting. Det viktiga i det här sammanhanget är faktiskt att skapa regler som håller . Jag tycker att det är ett icke relevant resonemang att ta upp vad som händer . är vi i en väldigt specifik situation. Vi har en finansiell kris och vi har en lågkonjunktur. Det är klart att alla är väldigt försiktiga just . De förtroendegivande åtgärder, skulle jag vilja påstå, som regeringen ändå har vidtagit kommer att göra att de finansiella hjulen naturligtvis kommer att börja rulla igen. Då är det ingen nackdel att de här reglerna är på plats. Som jag sade förut kommer de med all säkerhet att leda till att företag får lättare att låna och finansiera sin verksamhet. 74 (): Jag vill börja med att tacka för en utmärkt historieskrivning. Det var så det var. För mig som med mycket kort varsel ersätter var det särskilt värdefullt. Fram till utgången av fanns regler om så kallat företagshypotek i lagen om företagshypotek. Företagshypoteket hade utvecklats för att en näringsidkares rörelseegendom skulle kunna utnyttjas som kreditsäkerhet utan att näringsidkaren behövde avstå från besittningen. Näringsidkaren hade alltså rätt att förfoga över den egendom som ingick i hypoteksunderlaget, och underlaget kunde växla från dag till dag. På så sätt skilde sig alltså företagshypoteket från vad som i allmänhet gäller för en säkerhet i lös egendom. fattade beslut om en genomgripande reform av förmånsrättslagstiftningen. hade då mest konkurser i hela världen, och syftet med den nya reformen var att hejda denna utveckling och få bankerna att ta ett allt större ansvar. Genom den nya lagstiftningen omvandlades företagshypoteket till en företagsinteckning med allmän förmånsrätt i av värdet av all gäldenärens egendom, sedan borgenärer med bättre förmånsrätt fått betalt. Lagen om företagshypotek ersattes med en lag om företagsinteckning. Denna reform gick vi kristdemokrater med på under förutsättning att vi beslutade om en utvärdering för att säkra att inte företagen fick svårigheter att skaffa nödvändiga krediter. Företagsinteckningen ger alltså inte allmän förmånsrätt och gäller inte vid utmätning utan endast vid konkurs. En företagsinteckning beviljas med ett visst belopp i all sökandens egendom. Den förmånsrätt som följer med en upplåtelse av en företagsinteckning hos en fysisk person omfattar alltså även hans eller hennes privata egendom. Några undantag för kassa och bankmedel görs inte heller. Alliansen föreslår nu en reform som innebär att företagsinteckningen ersätts av en säkerhetsrätt benämnd företagshypotek. Säkerhetsrätten ska gälla i den lösa egendom som ingår i näringsverksamheten. Den ska inte omfatta kassa och bankmedel eller finansiella instrument avsedda för allmän omsättning. Företagshypoteket ska ge särskild förmånsrätt. Enligt de utvärderingar som , , har gjort har det framkommit att företagens kreditvillkor har försämrats efter att lagen reformerades . Försämringarna är så pass stora att de överstiger fördelarna. Även näringslivet har framfört sådan kritik och därför bör nu en lagstiftning som förstärker företagsinteckningens värde som kreditsäkerhet inte anstå ytterligare. Med dessa ord yrkar jag bifall till utskottets förslag. 75 () replik: Jag vill ställa en fråga till . Det här är en fråga som har diskuterats inom det kristdemokratiska partiet under , framför allt var frågan extra het under början av förra mandatperioden. Jag vill gärna veta hur resonerade när man bytte ståndpunkt. Jag måste säga att när vi har haft de här diskussionerna i kammaren har jag känt att det kristdemokratiska partiet i mångt och mycket ställt upp på de kriterier och det resonemang som man hade haft i kommittén. Det var därför man faktiskt var med och drev igenom den här reformen. Vad är det för någonting som bara har gjort att man inte ser reformen som lika bra som man gjorde året innan? 76 () replik: Det var så, , att det var vi, Socialdemokraterna och som genomdrev det här. Jag får be om ursäkt för att jag kanske har lite suddiga minnen bakåt, men i det stora hela var det i alla fall så att hade varit med och med kraft verkat för den förändring som kom till stånd då. ville vi försäkra oss om att det ska ske en utvärdering om det visar sig att det kan bli problem på sina håll. Som jag nämnde i mitt anförande har ITPS visat att det har blivit problem. Även från företagshåll har det framkommit synpunkter på att man nog får göra någon form av justering. Då har vi i alliansen resonerat oss samman och kommit fram till att det här är, om jag så får säga, en första justering. Alliansen har ju jobbpolitik som högsta prioritet. Självfallet är vi mycket lyhörda för att företagen ska kunna existera på så bra villkor som möjligt. Det är ju det som skapar jobb. 77 () replik: Men ändrade ju uppfattning ganska snabbt. Utvärderingsarbetet hade inte riktigt kommit i gång. Det tycker jag är intressant att påpeka. När vi ändå pratar utvärdering vill jag egentligen ställa samma fråga som jag ställde till . Kommer staten att följa den här frågan? Jag tycker att det vore intressant att veta om kreditgivningen kommer att förändras. Jag tror inte att den kommer att göra det. På grund av det ekonomiska läge vi befinner oss i tror jag att kreditgivningen kommer att bli sämre än den har varit. Kan lova att regeringen ska följa frågan nogsamt så att vi om kan diskutera frågan igen och då se hur den utvärderingen har slagit in? 78 () replik: Varken , jag eller någon annan vet så värst mycket om framtiden. Det är faktiskt så. Som jag sade i min förra replik är jag fullständigt övertygad om att regeringen kommer att följa utvecklingen mycket noga när det gäller kreditsäkerheter och hur företagen på bästa sätt ska kunna leva vidare och utvecklas för att allt fler ska kunna komma i arbete. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 22 §.) 18 § Europeiskt småmålsförfarande Föredrogs civilutskottets betänkande 2008/09:CU6 Europeiskt småmålsförfarande (prop. 2007/08:165). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 22 §.) 19 § Elektroniska företagsinteckningsbrev, m.m. Föredrogs civilutskottets betänkande 2008/09:CU7 Elektroniska företagsinteckningsbrev, m.m. (prop. 2008/09:17). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 22 §.) 20 § Nya regler för arbetskraftsinvandring Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2008/09:SfU3 Nya regler för arbetskraftsinvandring (prop. 2007/08:147). 79 (): Det är ingen nyhet för människor att vi är alltmer beroende av kontakt och impulser över gränserna. Människor flyttar över nationsgränserna av många skäl; de har gift sig och vill sammanstråla med sin make eller maka, de flyr undan förföljelse eller de har hittat ett arbete i ett annat land. Vi för i stor utsträckning handel över nationsgränserna. Internationalismen är en verklighet inte en abstrakt idé, en känsla på distans. Världen kommer till oss, och vi måste komma ut i världen. Det har talats om den stora och svåra utmaning som hela den industrialiserade delen av världen står inför inom en inte helt oöverskådlig tid. Den äldre befolkningen som behöver vård och omsorg kommer att växa lavinartat, inte bara här i utan runt om i hela världen. kommer den arbetande delen av befolkningen att bli en allt mindre del i samhället. Tillgången till arbetskraft kommer att vara avgörande för att vi ska garantera en god och fungerande välfärd. Detta kan kännas avlägset i då varslen står som spön i backen, då utanförskapet och klyftorna i samhället växer och när skillnaden mellan dem som har och dem som inte har blir ett allt större problem i samhället. Men det är ändå en frågeställning som vi måste förhålla oss till . inbjuder en av våra så kallade tankesmedjor till ett seminarium på temat Arbetskraftsinvandring mitt i lågkonjunkturen går det ihop? Det är en relevant frågeställning, och det finns redan en rad funderingar som man kan koppla till det betänkande som vi debatterar , om nya regler för arbetskraftsinvandring. Det finns många olika vinklingar. Hur ser den framtida åldersstrukturen ut i och i vår omvärld? Vilka är konsekvenserna av en alltmer globaliserad arbetsmarknad? Vad innebär ökad rörlighet på arbetsmarknaden för utvecklingen i och de andra industrialiserade länderna, för utvandringsländerna men framför allt för de berörda människorna? Vad krävs av den svenska arbetsmarknaden för att arbetskraftsinvandring ska få de resultat som vi önskar på såväl kort som lång sikt? Dessa och många andra frågor framhölls i den parlamentariska , som ligger till grund för dagens betänkande. Jag vill understryka att det verkar finnas en bred uppslutning kring de grundläggande förslagen om behovet av och möjligheterna för en ökad arbetskraftsinvandring till . Jag säger detta därför att det i tidigare migrationspolitiska debatter försökt hävdas att så inte skulle vara fallet. En genomläsning av såväl som dagens betänkande med reservationer talar sitt tydliga språk: Det finns en bred uppslutning kring de grundläggande förslagen. Men vi har från Socialdemokraternas sida, och i delar tillsammans med , två reservationer, 1 och 2, vilka jag härmed yrkar bifall till. Dessa reservationer har sin bakgrund i vad kom fram till. Arbetskraftsinvandring är inget nytt fenomen. Här i i finns fortfarande många namn som anknyter till den tid då människor från det som är flyttade hit för att arbeta. Till bruken i kom vallonerna, som byggde landet med hammarslag och eld. kom människor hit från för att vara med och bygga välfärden. Den lagstiftning som gäller har sin bakgrund i erfarenheterna av denna större offensivt organiserade arbetskraftsinvandring under högkonjunkturen på 1960- och . Arbetskraftsinvandringen kommer också att vara viktig för att säkra den generella välfärden , dock inte den enda lösningen. Men den måste ske så att vi kan garantera ordning och reda på arbetsmarknaden. En högkonjunktur följs av lågkonjunktur och därmed en vikande arbetsmarknad. I just ett sådant läge fann med alla partier och parterna på den svenska arbetsmarknaden att behovet av en väl fungerande och organiserad arbetsmarknad skulle hantera situationen, detta för att de arbetstagare som lockats till också skulle få ett värdigt liv i tider av lågkonjunktur. Ordning och reda på arbetsmarknaden måste råda, för alla på arbetsmarknaden, oavsett konjunkturläge. Ett mycket brett samförstånd fanns kring detta. I insåg man värdet av detta brett förankrade synsätt och att värnandet av såväl arbetsmarknaden som de enskilda arbetstagarnas situation i anslutning till arbetskraftsinvandring var en gemensam angelägenhet. I det förslag som ligger på bord förändrar olyckligtvis utskottsmajoriteten detta förhållande. Detta beskrivs också i många remissyttranden i frågan. Den samsyn som funnits ska nu ersättas av att arbetsgivaren ensam ska ses som den som ska avgöra om önskad kompetens finns att tillgå i landet eller inom EU. Den arbetsmarknadsprövning som tidigare setts som ett gemensamt ansvarstagande förs bort, och ett prövningsansvar om avtals- och anställningsvillkor förs över till . Vi socialdemokrater är oroade över denna förändring. förslag om bibehållen arbetsmarknadsprövning är ett viktigt stabiliserande instrument som utskottsmajoriteten nu vill släppa ur händerna. I utskottsmajoritetens förslag beskriver man arbetsmarknaden i ett brett spektrum. I en skrivning tar man upp arbetsgivarens roll och skriver om de anställda: Dessa personer är utlämnade till oseriösa och hänsynslösa arbetsgivare som inte drar sig för att utnyttja deras utsatthet. Av beskrivningen kan man utläsa att även utskottsmajoriteten ser en fara i att arbetsgivaren ensidigt ska vara den som avgör behovet av arbetskraftsinvandring och hur arbetskraften kan utnyttjas på en alltmer globaliserad arbetsmarknad. Man drar dock inga slutsatser av sitt ställningstagande. Vi socialdemokrater har därför tagit fasta på vad fackliga organisationer men också andra tunga remissinstanser uttrycker och instämmer därför i slutsatser om behovet av en arbetsmarknadsprövning: en struktur som skapar stabilitet och en ordning och reda på arbetsmarknaden som kännetecknats av vad vi brukar kalla den svenska modellen. Att utskottsmajoriteten , trots sina uttalanden kring delar av vad som utgör den svenska arbetsmarknaden, föreslår denna omsvängning är beklagligt och ett agerande som löper risk att sätta den svenska modellen under hårt tryck. I vår reservation föreslår vi avslag på regeringens förslag om vad som i utredningen kallas spårbytet. I svensk migrationspolitik ges asylsökande under vissa förutsättningar möjlighet till så kallat arbetstillståndsundantag. Med detta tillstånd ges asylsökande möjlighet att få möta den svenska arbetsmarknaden och skaffa sig erfarenheter som är till gagn såväl vid kommande integration i samhället som inför ett eventuellt återvändande till hemlandet. Grunden vid asylsökande utgörs av prövning av individens skyddsskäl. Möjligheten att möta den svenska arbetsmarknaden är ett tillkommande instrument för att stötta individen och skapa en meningsfull tid under en annars jobbig prövotid vad gäller asylskälen. I betänkandet föreslås nu att asylsökande som fått avslag på sin asylansökan, men som kunnat jobba , under vissa förutsättningar ska kunna byta spår och ansöka om arbetskraftsinvandring inifrån landet. Vi socialdemokrater menar liksom många remissinstanser att detta förfaringssätt löper risk att undergräva asylsystemet. Det är allvarligt. Graden av arbetsförhet och inte skyddsskälen blir avgörande för uppehållstillståndet. Rätten till asyl får inte tummas på! Det handlar om människosyn och om människovärde. Utskottsmajoriteten beskriver också i betänkandet den utsatthet som många asylsökande hamnar i när deras uppehållstillstånd blir avhängigt en enskild arbetsgivares intyg vid en prövning om framtid som arbetssökande inifrån landet. I boken beskriver två kända journalister och debattörer med erfarenhet av internationell arbetsmarknad situationen som gäller för många migrantarbetare i världen men också i . I intervjuer med enskilda personer men också med företrädare för fackliga organisationer ges en bild av en arbetsmarknadssituation som få av oss önskar. Den utsatthet som många hamnar i är bekymmersam, som fackliga organisationer, skattemyndigheten med flera ger en oroväckande bild av utvecklingen: utnyttjande, utsatthet och avsaknad av traditionella skyddsmekanismer. Det förslag som regeringen framlagt om nya regler för arbetskraftsinvandring och det betänkande som diskuteras lämnar en del övrigt att önska. I de delar där man har frångått den parlamentariska utredningens slutsatser skapar man lätt en bild av vad som i boken beskrivs om migrantarbetarnas situation. Vi socialdemokrater ser värdet i en ökad arbetskraftsinvandring såväl för individen som för och för utvandringsländerna. Detta förutsätter dock en struktur på arbetskraftsrörligheten som inte utarmar, skapar social dumpning eller oordning på en i övrigt fungerande arbetsmarknad. På frågan om arbetskraftsinvandring mitt i lågkonjunkturen går ihop blir svaret ja. Men ett ja på frågan kräver ordning och reda, och tyvärr tycks utskottsmajoriteten bortse från det. Jag yrkar därför än en gång bifall till reservationerna 1 och 2. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , och (alla s). 80 (): Att människor flyttar mellan länder av olika skäl är en process som ställer krav på samhället.