prot · GV0991 · 2008-04-08 00:00:00 — Hur prissättningsmodellen för läkemedel ska se ut på en omreglerad marknad är en fråga som är föremål för beredning, liksom många andra frågor som behandlas i betänkandet SOU 2008:4 Omreglering av apoteksmarknaden. Betänkandet bereds genom remissförfarande fram till , och eventuella remissynpunkter utgör underlag för kommande beslut. Jag kan därför inte närmare gå in på detaljer i denna del. Tillgängligheten till läkemedel i glesbygd ska inte försämras. Jag vill passa på att säga att verksamhet i glesbygd inte med automatik innebär dålig lönsamhet. Det är därmed inte givet att alla apotek i glesbygd är oattraktiva för företag på en omreglerad apoteksmarknad. I de områden där det är svårt att driva verksamhet, men där det ur patientperspektiv finns behov av service, finns olika sätt att garantera läkemedelstillgängligheten. I betänkandet SOU 2008:4 Omreglering av apoteksmarknaden förespråkar utredaren att aktörerna på marknaden får ett delat ansvar för apotekstäckningen i landet, genom att det i samband med avyttring av apotek från knyts villkor om detta till övertagandet av verksamhet. Man ska också beakta möjligheten för patienten att få läkemedel hemlevererade via brev, alternativt paket för avhämtning hos postombud. Med hänsyn till att betänkandet är ute på remiss kan jag inte exakt ange vilka åtgärder som kommer att vidtas för att säkerställa tillgängligheten i glesbygd. Ett av huvudsyftena med omregleringen av apoteksmarknaden är och förblir att förbättra tillgängligheten till hela läkemedelssortimentet. Det är min bedömning att efter omregleringen kommer att ha förutsättningar att konkurrera på samma villkor som övriga företag på apoteksmarknaden. Som framgår av proposition 2007/08:87 Bildande av moderbolag för samt vissa omstruktureringsåtgärder bedömer regeringen att merparten av antalet apotek som äger kommer att finnas kvar i statlig ägo. Jag vill dock understryka att skapandet av den nya apoteksmarknaden inte är ett nollsummespel som handlar om uppdelning av de apotek som finns i bestånd. Lika väsentligt är att det därutöver skapas nya apotek så att det totalt sett blir fler apotek. I andra länder där apoteksmarknaden omreglerats, såsom och , har omregleringen medfört bildande av ett stort antal nya apotek. Apoteksmarknaden på omreglerades 1996. hade antalet apotek där ökat . I omreglerades apoteksmarknaden . öppnades sammanlagt 176 nya apotek, vilket motsvarar en ökning av antalet apotek . Det är rimligt att anta att en motsvarande utveckling kommer att ske i . Detta innebär att även om behåller merparten av nuvarande apotek så kommer marknadsandelen sannolikt att bli betydligt lägre. 81 (): Tack, statsrådet, för svaret! Jag besökte faktiskt ett apotek för inte så länge sedan. Jag hade huvudvärk. Det kan man få ibland, inte minst när man är i opposition med den regering vi har. Nej jag ska inte lägga skulden på . Men huvudvärk hade jag, och jag gick in och skulle köpa en huvudvärkstablett. Jag tog något som är känt från reklamen, men så sade farmaceuten eller apotekaren eller vilken utbildning personen nu hade: Ska du verkligen ta det där märket? Kan du inte ta det här i stället? Det är samma ingredienser men väldigt mycket billigare. Det är ungefär halva priset. Är det inte bättre, om det inte finns något särskilt skäl till att du ska använda just detta? Jag fick alltså rådet i butiken att ta det billigare märket med samma ingredienser. Är det någon som tror att motsvarande kommer att ske med privata apotek där grossisterna går in och kan äga apotek med försäljningsavtal för vissa produkter, med tydliga ekonomiska intressen i konkurrens på en marknad mellan olika apotek? Jag har inte hört någon svara ja på den frågan. Det ska bli spännande att se om blir den enda enskilde som i så fall skulle göra det. Självklart kommer marknadsregleringen av apoteksmarknaden inte att främja kundpriserna. Det ser vi i där man har avreglerat inte omreglerat. Där har man högre priser. Citalopram, som jag precis fick reda på är ett medel mot depressioner, kostar i . I kostar det . Det är 3 dyrare i , där man har avreglerat marknaden, än i . I har vi en modell som innebär att vi pressar priser. Det är högre priser för kunderna i , högre priser i och högre priser i . Det vill säga att det knappast är en prispress och ett kundintresse som man får när man avreglerar apoteksmarknaden. Dessutom är de tre aktörer som har av marknaden i utsatta för granskning på grund av kartellbildning, det vill säga att de själva har gått in och försökt reglera marknaden. Det talas i svaret från statsrådet om att man ska garantera att det kommer fler apotek och att det i finns 176 nya apotek. Min fråga till är, och som är jag uppriktigt nyfiken på: Var finns de 176 nya apoteken? Hur har de etablerats? Är det i hela eller är det bara i delar av ? Om man ska reglera köparnas ansvar i glesbygd, hur ska det egentligen gå till? Ska man tala om för någon som bedriver ett så kallat olönsamt apotek att denne nog får ta förlusten för det är viktigt att det finns apotek överallt i stället för att vi har ett gemensamt apoteksmonopol som garanterar denna service till medborgarna? I interpellationssvaret bekräftar också att i den nya rollen inte ska agera på något annat sätt än alla andra aktörer på den marknad man vill skapa. Ska jag tolka det som, för att vara lite mer formell, att anser det otänkbart att ställa några särskilda krav på ett statligt bolag så fort en marknad har införts? Abdikerar man från förutsättningarna att använda det statliga ägarskapet till att ställa särskilda krav på etiskt förhållningssätt, på kvalitet eller, för den delen, på att vara prispressare på marknaden? vet jag förvisso att prispressen minimeras eftersom marknaden kommer att innebära att det blir ett oligopol. Min grundfråga till statsrådet var den jag inledde med. Är det verkligen så att man även på den nya marknaden kommer att få rådet att ta billigare medicin? Eller är det så att marknadsintressena gör att man väljer att försälja de produkter som man har gjort avtal med grossister om att leverera? har ingen svarat ja på den frågan, utan de flesta tror precis som jag att det blir dyrare för kunderna. Kundintresset underordnas marknadsintresset. 82 (): Jag vill tacka statsrådet för svaren på viktiga frågor. Jag ska be att få citera som säger så här: konstaterar att den begränsade analys som regeringen har gjort inte har baserats på områdeskunskap från t.ex. myndigheter, och att den inte har omfattat relevanta områden för respektive bolag och de marknader de verkar på. bedömning är att det underlag regeringen har tagit fram inför beslut, därmed inte är ett tillräckligt heltäckande underlag för bedömningen av förutsättningar för försäljning. Vidare: bedömning är att beredningen av ärendet inte uppfyller regeringsformens beredningskrav, bl.a. eftersom regeringen inte inhämtat synpunkter från myndigheter med expertkunskap. Detta gäller inte propositionen om försäljning av apotek, utan det gäller proposition 2006/07:57 om försäljning av sex andra statliga bolag. Men jag tar upp frågan eftersom socialministern i svaret återkommer till att frågan är under beredning och att viktiga frågor inte går att svara på . Socialministern säger så här i svaret: Frågan om försäljning av apotek kan inte besvaras isolerat från andra faktorer. begär regeringen just nu mandat att säga ja till att påbörja försäljning av apotek. Det är samma socialminister som i svaret säger att frågan om försäljning av apotek inte kan besvaras isolerat från andra faktorer. Vi fick tidigare i debatten höra att socialministern lovar att man inte ska genomföra någon försäljning innan har tagit ställning till vilka regler som ska gälla på en avreglerad marknad. Men då måste man ställa frågan: Varför ska i så fall fatta beslut om ett sådant bemyndigande? Varför ta en sådan stor risk, socialministern, när man tittar på hur allvarligt såg på hanteringen av den tidigare mycket tunna propositionen från regeringen om försäljning av statliga bolag? Varför är det så bråttom, socialministern, om du ändå inte tänker utnyttja det mandat som du begär att ska ge regeringen? Hur kan du säkerställa att inte kommer att ha samma kritiska synpunkter mot att bryta mot regeringsformens beredningskrav i denna tunna proposition när du själv anser att frågan om försäljning inte kan besvaras isolerat från andra faktorer? 83 FINN (): Jag får tacka för interpellationen som ytterligare tydliggör skillnaden mellan regeringens och den politiska majoritetens syn på problemen med läkemedel och det som förs fram från oppositionen. Interpellanten driver något slags tes som, enligt mitt sätt att se det, är mycket traditionell för monopolkramare, nämligen att välståndet för ställs före alla patienters behov av god tillgänglighet till säkra och effektiva läkemedel till rimliga kostnader, både för dem själva och för samhället genom den goda subventioneringstradition som är solidariskt finansierad. Härvidlag finns ingen som helst skillnad mellan blocken. Här gäller det också att bevaka detta i en nödvändig omreglering för att fokusera på tillgänglighet och rimliga priser. Den enögdhet som framskymtar är närmast kvartalsekonomiskt inriktad för att liksom krama i nuvarande skick. Jag konstaterade i den förra interpellationsdebatten, men fick ingen respons från vänsterblocket, att denna goda modell inte finns i resten av världen utan bara i totalitära samhällen. Det speglar hur lite affärsmässig den är. Vi hade en offentlig utfrågning i socialutskottet för att belysa frågan om . Här har felaktigt framförts en syn att utfrågningen var mycket kritisk. Det fanns tunga remissinstanser, inte minst de stora patientorganisationerna, som lyfte fram det positiva i omreglering som tanke. Vår kanske viktigaste myndighet av de myndigheter som har med läkemedelsfrågor att göra, , var också positiv till omreglering som sådan. som jag känner som en flitig riksdagsman och därför kan tänkas få huvudvärk en helgdagsnatt när han arbetar flitigt med sitt opponerande har ett enda apotek i hela att vända sig till. Det har ett brett sortiment av olika produkter. Varför har man så många produkter, , om det bara är det billigaste som gäller? Jo, för att vi talar om likvärdiga produkter som dock inte är identiska. Man kan titta på en rad olika substanser som görs av olika läkemedelsföretag men som kan ha lite olika företräden i olika fall. Den valfrihet det innebär att kunna välja mellan olika produkter är ganska viktig. Det är slående att säga att när man i interpellationen talar om att man befarar dålig tillgänglighet är det kanske väl situerat för en riksdagsman att kunna gå några stenkast härifrån till . Men det finns som sagt bara i , och det är där man kan få hjälp en helgnatt om man skulle drabbas av huvudvärk. återkommer med en envishet jag skulle nästan vilja säga besatthet till problemet att regeringen kräver ett bemyndigande för att genomföra det förslag till omreglering på ett ansvarsfullt sätt av monopol som vi har politisk majoritet för i . har själv betonat att hon känner till att det finns en politisk majoritet för en sådan här önskad förändring i syfte att öka tillgängligheten och att förbättra för enskilda medborgare att få effektiva och säkra läkemedel när de behöver detta. Jag kan ställa mig lite frågande till varför man med en sådan emfas kritiserar regeringens önskemål om att tillmötesgå farhågor om att man kan missa en viktig avmonopolisering, vilket är ett av de svåraste problemen man har att ta tag i. Jag undrar varför egentligen är så förtvivlat intresserad av att inte ge regeringen de verktyg som en tydlig svensk riksdagsmajoritet har uttryckt att vi behöver hjälp med. Vad är det som är problemet? Vill man behålla monopolet? 84 (): Det blir en förnyad debatt i frågan. Oppositionen klarar inte av att skilja på mål och medel. Målet är en ökad tillgänglighet. Målet är också att pressa priserna. Medlet för att nå dit har regeringen stakat ut enligt de löften som gavs innan valet. Det finns en sak som är underlig. Trots att regeringen och vi i allianspartierna gång på gång säger att apoteksmarknaden även fortsättningsvis kommer att vara reglerad skriver oppositionen att det handlar om en avreglering. I själva verket är det en omreglering. Hur tror och att det fungerar i nästan hela världen där det inte finns monopol? Förutom i och någon annan delstat är det en mångfald, även om man skulle önska att det vore fler apotek. tar upp revisorernas synpunkter på andra statliga företag. I samband med den förra interpellationen sade jag att det här har remissbehandlats. Det var över huvud taget den frågan som revisorerna yttrade sig om. vet likaväl som jag att socialutskottet har gett revisorerna möjlighet att yttra sig, men de tyckte inte att det fanns någon anledning. Det känns, fru talman, som att man försöker hitta bekymmer på vägen. Jag vill avsluta med att ta upp vad socialministern sade, nämligen att i utredningen av apoteksmarknaden förespråkar utredaren att aktörerna på marknaden får ett delat ansvar för apotekstäckningen i landet, genom att det i samband med avyttring av apotek från knyts villkor om detta till övertagandet av verksamhet. Det är en viktig markering att målet för regeringen och allianspartierna är att det ska finnas en bättre tillgänglighet över hela landet. Vad är man då rädd för när socialministern ger klara besked? Socialministern sade också i sitt svar att tillgängligheten till läkemedel i glesbygd inte ska försämras. Vad är man rädd för? 85 Socialminister (): Jag hoppas att den här debatten lindrar huvudvärk i den mån den sitter kvar. Jag vet inte om det är så den är nog lite mer politiskt betingad än något annat. Vi går och handlar i olika butiker. I en del butiker finns serviceinriktad personal. Det kan vara privata butiker, och det kan vara butiker som drivs offentligt. Det kan vara kooperationen. och jag handlar gemensamt på i inte gemensamt, men vi handlar där båda två! Vi får goda råd där. Om jag då säger att jag skulle vilja ha, på en omreglerad marknad, de billigaste huvudvärkstabletterna utgår jag från att personalen, oavsett form, kommer att ta fram dem åt oss. Jag tror bestämt att det är så. Vi måste som kunder vara lite ivriga och tala om vad som är viktigt för oss. I dessa apotek kommer det att finnas kunnig personal. Det kan vara farmaceuter som man kan rådfråga om man är allergisk eller äter något annat läkemedel som behövs som tilläggsinformation så att man får rätt råd. bollar med en del prisuppgifter och jämför och . På det område vi nu kan se där vi genomförde en omreglering, nikotinläkemedel, roade vi oss med att jämföra priser. Det visade sig att inte var billigast. Det är det vi vet av faktakaraktär. När det gäller jämförelsen NorgeSverige finns många andra viktiga faktorer som spelar roll förstås. Jag ska här inte be referera priset på en pizza i respektive . visar en ömsinthet i sin omsorg om mig så att jag inte ska hamna i klorna på . Jag är naturligtvis rörd över denna uppmärksamhet. I fråga om det som revisionen tittade på tidigare hade man egentligen inte synpunkter på att regeringen gör dessa saker. Det revisionen ansåg var att det var en för dålig beskrivning till bakgrunden till det ställningstagande som ledde fram till begäran om bemyndigande när det gäller . Vi vill naturligtvis lära av det som har sagt och vara kloka i varje steg. Det bemyndigande som regeringen har bett om från gäller en försäljning. Det besked som jag lämnar här och som har lämnats tidigare är att vi vill ha klart besked så att vi kan visa olika intressen att riksdag ställer upp på denna linje, eller inte ställer upp på den linjen. Om vi blir nedröstade får vi hitta på något annat. Men om kammaren säger ja till detta har vi ett bra besked till omvärlden om att det här sannolikt kommer att bli verklighet. har då många andra ställningstaganden kvar att göra. Vi tar oss fram steg för steg omsorgsfullt utifrån den ingång jag hade i den förra debatten, nämligen att det här inte är vilka varor som helst. Vi har ett ansvar att göra detta med största möjliga omsorg och med den enskilde patienten, kunden, för ögonen. 86 (): Tack, statsrådet! Det är skönt att höra att det ska ske med största möjliga omsorg. Frågan är: Om vem? Jag är lite orolig för att det är med största möjliga omsorg om de grossister som ska in på marknaden och tjäna ordentligt med pengar på att få högre priser i kundledet. Den huvudvärk ni refererar till får onekligen Finn att resonera. Poängen med hela liknelsen är att människovärdet reduceras till ett marknadsvärde. Det är den principiella skillnaden. Om man släpper in grossistföretagen i apoteksledet säger det sig självt att det inte är de anställdas uppgift att uppmana till att ta ett annat konkurrerande märke. Det har inte hänt mig på vare sig , Onoff eller någon annanstans. Det som kommer att inträffa är att man uppenbarligen sätter sina egna varumärken och sitt eget kundsortiment före någonting annat. Det är den uppenbara risken. Jag ser inte att det finns någonting i den proposition som ligger på bord som förhindrar detta. Vi vet ingenting om hur den kommande propositionen kommer att se ut. Inte ens remisstiden är avslutad. Inga myndigheter har fått ge sina färdiga synpunkter på detta. Det står ingenting i regleringen om hur man ska garantera verksamhet i glesbygd. Statsrådet har här inte kunnat redovisa detta inte heller var de 176 nyetablerade apoteken i har etablerats. Det skulle vara intressant att få sådan information. Det finns många frågor, inte minst om hur läkemedelspriserna kommer att se ut för kunderna i slutledet. Det är klart att detta är angeläget, inte minst i ett läge där vi vet att en stor grupp konsumenter av dessa läkemedel är landets pensionärer som av den här regeringen har fått se i skattesänkningar gå till många andra men inte till dem själva. Snarare har pensionärerna i det här landet fått ett högre skattetryck än övriga löntagare. Det är klart att det är viktigt att vi håller priserna på läkemedel nere. Då är den grundläggande frågan som rör hanteringen: Varför är det så bråttom? Jag har, precis som och många andra här framfört, funderat över vad det är som gör att man nu stressar fram en utförsäljning av apoteken innan ens materialet eller utredningen är klar. Vad är det som gör att man har en omvänd ordning i , det vill säga att först ska vi ta beslut om att sälja ut när vi inte ens vet om det kommer att bli en marknad? Vi vet ännu inte om kommer att ge sitt godkännande. Vad är det som gör att såväl statsrådet och socialutskottets ordförande som statssekreteraren känner sig föranledda att nästan utropande lova att det inte kommer att säljas några apotek innan vi har tagit beslut om en apoteksmarknad? Ja, om det nu är så, varför är det då så bråttom? Har man redan påbörjat diskussioner med eventuella ägare om att avyttra ett antal av de apotek som man nu har preciserat? Om det är det är det naturligtvis allvarligt eftersom vi ännu inte har någon apoteksmarknad. Jag förutsätter och hoppas att statsrådet även på den frågan kan ge lite klarare besked, det vill säga: Nej, vi har inte inlett några affärskontakter, och vi har inte tagit några kontakter med potentiella köpare om att sälja ut apoteken. Den här har inte beslutat att sälja ut apoteken eller ens tagit ställning till eller tagit emot information om den proposition som talar om hur en apoteksmarknad ska se ut. Det skulle vara allvarligt om man hade tagit den typen av kontakter. Grundfrågan finns där: Hur ska vi kunna garantera att man som kund får vettiga priser framöver när vi i omvärlden även om procentsiffrorna var jobbiga att höra kan se att det är högre priser i , högre priser i och högre priser i ? Och pizzorna i kostade inte mer än i . Det kan jag garantera statsrådet. Har de gjort det vid något av statsrådets besök måste han ha gått på en ruskigt dyr restaurang. 87 (): Jag tycker att det är en oroväckande inställning från den borgerliga majoriteten att man på område efter område i situation efter situation slarvar eller tar lättsinnigt på viktiga beredningskrav. När vi påpekar det från oppositionen eller från andra myndigheter kallas det att vi söker bekymmer. Jag tog upp att vid den tidigare propositionen hade påpekat att regeringen inte inhämtat synpunkter från myndigheter med expertkunskap innan man lade fram förslaget. Jag tänkte här läsa upp vad en expertmyndighet säger om förslaget om en omreglerad apoteksmarknad. Man säger så här: Förutsättningarna i andra länder, t.ex. , för att införa konkurrens vid försäljning av läkemedel i apoteks- eller detaljistledet har varit betydligt gynnsammare än vad som gäller i . Läkemedelsmarknaden avviker i stora delar från en fungerande konkurrensmarknad. Patienten eller konsumenten svarar för en liten del () av kostnaderna för läkemedel medan det allmänna (staten och landstingen) betalar den större delen () av kostnaderna. Men det är en tredje part, förskrivaren av läkemedel, som ytterst avgör vilka läkemedel som används. I den centrala delen av den föreslagna omregleringen av apoteksmonopolet, som gäller utformning av prissättningssystem och marknadsaktörernas roller, anser jag att utredningens analys har brister i olika avseenden. Det finns en risk att utredningens förslag inte medför en mångfald av apotek, utökat öppethållande, bredare produktsortiment m.m. som gynnar patienter och konsumenter. Detta sade i sitt särskilda yttrande till utredningen. har tillfrågats i socialutskottets hearing och säger att man är i grunden positiv till en omreglering av apoteksmarknaden. Men man har allvarliga invändningar, och man är mycket skarp i dem. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen tar så lätt på de här invändningarna och att man menar att , trots att de här invändningarna inte har fått något svar och trots att remisstiden inte har gått ut, ändå ska ge ett bemyndigande att påbörja försäljning. 88 FINN (): Det är intressant att höra hur oppositionen förklarar att en del av de förslag som regeringen lägger fram inte går fort nog. Vi debatterade tandvårdsreformen, och då kunde det inte gå fort nog. När det gäller ett annat vallöfte, som måste komma till stånd på grund av de tidigare regeringarnas försummelser, ska det gå så långsamt som möjligt. Vi är snart inne i mitten av mandatperioden, och frågan är: Hur ska det ta att omreglera ett så viktigt problem som det monopol vi har just på apoteksområdet som begränsar tillgängligheten för medborgarna? Ska det ta en mandatperiod eller två eller tre? Är då beredd att tänka sig att den majoritet vi har kan få regera så länge att man kan genomföra den här nödvändiga reformen, som svenska folket uppenbarligen har ställt sig bakom i och med att detta var ett av många viktiga vallöften? När interpellanten tar upp det här som en fråga om människovärde kontra marknadsvärde blir jag väldigt bekymrad. Om det är så att monopolet plötsligt garanterar människovärdet finns det ju ingen som helst anledning att hejda det härvid. Då skulle man gå vidare och kanske förstatliga och monopolisera livsmedelshandeln illa kvickt, eftersom man där är någon grym marknadsaktör som inte alls tänker på människovärdet för den som ska inmundiga det som man försäljer. Och varför inte, när vi nu talar om läkemedel, förstatliga läkemedelsbolagen? Sådana frågor har ju rests från vänsterhåll tidigare. Då kan vi bara konstatera att på samma sätt som världen i övrigt inte har funnit någon rationalitet i att säkra och effektiva läkemedel ska förvaltas i monopolform har inget förstatligat läkemedelsföretag någonsin bringat fram en enda läkemedelsprodukt. Det är nämligen så att totalitära system som kramar monopol inte garanterar vare sig människovärde eller säkerhet för i detta fall patienter genom att skapa tillgänglighet till läkemedel, varken existensen av läkemedel eller leveransen av dem i distributionsledet. 89 ():