prot · GV09130 · 2008-06-17 00:00:00 — Därför har vi ingen annan uppfattning än regeringen om att det behövs en stark försvarsunderrättelsetjänst. Vi menar också att behöver moderna verktyg för att säkerställa allas vår säkerhet. Men det måste förenas med ett starkt skydd för den enskilde. Man måste slippa bli avlyssnad eller övervakad utan rimliga skäl. handlar vår säkerhetspolitik om förmågan att möta ett mycket bredare spektrum av tänkbara hot, risker och påfrestningar mot vårt samhälle. Den nya typen av hot och aktörer gör dagens och framtiden hotbild mer komplex . Vi behöver säkerställa landets säkerhet men också säkerheten för de svenska män och kvinnor som deltar i internationella uppdrag för att trygga fred och säkerhet. Därför vill vi anpassa den militära underrättelseverksamheten så att den kan möta dagens och framtidens hotbild. Men med det kraftfullt utökade mandat som den borgerliga regeringen ger den militära underrättelseverksamheten riskerar den att sammanblandas med bland annat polisens och säkerhetspolisens ansvar och verksamhet. De förslag som regeringen nu lägger på bord innebär att FRA ska få söka av trafik i kabel. Det rymmer möjligheter till starkt integritetskränkande åtgärder riktade mot enskilda. Därför krävs kraftfulla rättssäkerhetsgarantier och ett långtgående integritetsskydd. Vi socialdemokrater anser inte att regeringens förslag uppfyller dessa krav. Av den anledningen vilandeförklarade oppositionen lagförslaget när det behandlades . har det gått , och några förbättringar i regeringens förslag har inte gjorts . Det är samma förslag vi har att ta ställning till som . Därför vidhåller vi också det ställningstagande som vi gjorde . Vi sätter landets säkerhet främst. Därför behövs en försvars- och underrättelseverksamhet. Men det måste gå att förena med ett starkt skydd för den enskilde. Man ska slippa bli avlyssnad eller övervakad utan rimliga skäl. Det lagförslag som regeringen har lagt fram saknar detta skydd och är därför ett hot mot den enskildes integritet. Integritetsskyddet är inte godtagbart i regeringens proposition. Det är av stor vikt att medborgarna har förtroende för försvars- och underrättelseverksamheten då den ytterst finns till för att skydda det svenska samhället. Vi ser det därför som oroande att beredningen av detta ärende inte har varit så grundlig som en fråga av denna karaktär kräver. Vi socialdemokrater anser att en parlamentarisk kommitté bör tillsättas för att se över hur integritetsskyddet ska kunna stärkas. Därefter bör regeringen återkomma till med ett nytt lagförslag om signalspaning. Därför yrkar jag avslag på lagförslaget, punkt 1, i betänkandet. I detta anförande instämde , , , , , , , , i , , , och (alla s). 95 (): Jag vill inleda debatten med att yrka avslag på punkt 1 i betänkandet med andra ord ett klart och tydligt avslag på förslaget. är det då det har varit lätt att fastna i den politiska dramaturgin. Ett fåtal röster om man ska vara exakt är det fyra stycken som krävs för att ändra majoriteten i denna fråga. Det blir lätt så att det politiska spelet tar över själva sakfrågan. Enskilda borgerliga ledamöter som jag vet tycker att skyddet för den personliga integriteten ska vara starkt har utsatts för hårda påtryckningar i den offentliga debatten men också här i . För oss i är det klart och tydligt att det inte är enskilda ledamöter som man ska kritisera . Frågan bör ställas till : Hur kan med sitt öppenhetsmanifest ställa sig bakom ett lagförslag som är ett av de mest långtgående avlyssningsförslagen i hela världen? Och hur kan , som har en gammal liberal tradition, göra det? Jag ska erkänna att när jag kom in i 1994 hade jag en mycket stark allierad i frågor som rör den personliga integriteten. Den personen var, hör och häpna, , gruppledare som höll den liberala fanan högt skyddet för den personliga integriteten, skyddet för den enskilda individen. Den allierade saknas här . När jag kom in i 1994 var från justitieutskottets ordförande. Konstigt nog enades vi från och om att frågan om skyddet för den personliga integriteten höll på att urholkas i och om att kraven på buggning, på mer övervakning, mer kameror som debatten då handlade om, var så viktiga frågor att man var tvungen att ta ett helhetsgrepp. Vi hade en gemensam reservation, och jag, om att man skulle inrätta en integritetsskyddskommitté som skulle granska hur integritetsskyddet fungerade i och hur det urholkades innan man tog flera steg framåt när det gäller lagstiftning. Då var i det läget till och med beredda att säga att vi bör vänta med buggning. Skillnaden mellan buggning, som är polisens verktyg, och det förslag som vi ska ta ställning till är att när det gäller buggning skulle man vara skäligen misstänkt för ett grovt brott. Det ska vara domstolsprövning på om polisen får använda verktyget. I det här förslaget går man så långt att det går att avlyssna alla utan någon misstanke om brott. Vi ska fiska efter att kanske fånga en och annan. Med det argumentet är man beredd att riskera att hela svenska folkets mejltrafik, telefontrafik, all chatt, nyhetssidor var och en läser, fångas upp och granskas. De som är för förslaget kommer att säga att vi kritiker överdriver och överdramatiserar det här; så här är det inte alls. Rättssäkerhetsgarantier finns ju. Vi har tillsatt en nämnd där till och med de politiska partierna får ha en representant med i den nämnd som ska ge tillstånd till avlyssningen. Det är inte sant. Det kan inte finnas några rättssäkerhetsgarantier i världen som kan skydda en befolkning om man ger en möjlighet att inrätta ett gigantiskt avlyssningssystem. Det är ett skifte som är omvälvande. Från att ha använt tvångsmedel mot sådana som är skäligen misstänkta går man till att ge större rättssäkerhetsgarantier för dem som har begått grova brott än vad det kommer att bli för den svenska befolkningen med det här förslaget. Är det bara som tycker så här? Nej, och jag vill här i talarstolen rikta ett stort tack till alla människor som har engagerat sig i den här frågan och som vill slåss för sina demokratiska rättigheter och för skyddet för sin personliga integritet. Jag påbörjade ett försök att svara alla som mejlade och tala om att klart och tydligt kommer att rösta nej och uppmuntra människors engagemang i frågan. Vi politiker brukar kritisera medborgarna emellanåt att de är för lite intresserade av politik och politiska frågor. De politiska partierna pratar om svårigheter att få folk att bli intresserade av politik. Här har medborgarna visat ett engagemang utan dess like. Jag hoppas att det når fram till ledamöter i riksdag. Så tack till allihop, även om jag inte kommer att kunna svara. kan jag knappt öppna min e-post, för den är överöst av mejl från engagerade människor. Förutom alla engagerade medborgare, hur ser det ut med resten av samhället? Ja, vi vet att är oerhört kritiska. Det här förslaget innebär att den som tar kontakt med en journalist och egentligen är skyddad i vår grundlag som ger meddelarfrihet inte blir garanterad detta skydd. De som är för förslaget kommer att säga att där har från helt fel, för det står klart och tydligt i förslaget att all sådan korrespondens som fiskas upp ska förstöras. Men bara genombrottet att någon har fiskat upp informationen gör att meddelarskyddet faktiskt urholkas. Det är inte bara utan även europeiska som kritiserar förslaget. Men vad säger andra organisationer i samhället, sådana som kanske inte alltid lyfter fram? De säger i sitt remissvar: Förslaget tyder på en skrämmande brist på förståelse för de krav i fråga om skydd för den personliga integriteten som följer av regeringsformens och skydd för de grundläggande fri- och rättigheterna. Det är vad säger. Vad säger då ? Det är väl den organisation som har mest långtgående befogenheter när det gäller att skydda oss mot terrorism och skydda rikets säkerhet. Så här säger i sitt remissvar: Även om verksamheten benämns signalspaning är det viktigt att understryka att resultatet är detsamma som när polisen verkställer hemlig telefonavlyssning, det vill säga att det allmänna får ta del av en sådan kommunikation av personer som annars är skyddad mot avlyssning. Det är således fråga om en massiv telefonavlyssning. Förslaget innebär en kränkning av enskilds integritet som vida överstiger den kränkning som förslaget om buggning och preventiva tvångsmedel sammantaget innebär. Det här är vad säger i sitt remissyttrande om det lagförslag som vi ska ta ställning till . Det här borde göra att alla ledamöter i riksdag faktiskt skulle dra öronen åt sig och känna: Nja, vi har nog inte landat så bra. Det går inte att i efterhand försöka lappa och laga. Det har vi försökt tidigare. Kränkningen blir inte mindre för det, hur mycket vi än ska granska i efterhand. De borgerliga ledamöterna, framför allt som vill jag rikta en fråga till, säger: Vi kommer att följa upp lagstiftningen. Om det är så att det behövs fler rättssäkerhetsgarantier, om det visar sig att det skydd som vi har satt upp inte är tillräckligt, är vi beredda att fatta nya beslut. Min fråga till blir: Hur många tycker ni ska få sina mänskliga rättigheter kränkta? Hur många människor är ni beredda att offra när det gäller skyddet för den personliga integriteten innan ni säger: Vi måste nog vidta några åtgärder till? Jag trodde att det för en liberal var självklart att inte lägga fram förslag som innebär att människor kan kränkas. Men det var då, det var inte . Majoriteten i försvarsutskottet säger att vi stärker rättssäkerhetsgarantierna ytterligare något i det här förslaget. Jag ska tala om hur kraftfullt man stärker dem. Det är inte så att man vill komma med ett tillkännagivande till regeringen, att ska fatta beslut om det. Man säger att utskottet utgår från att regeringen meddelar närmare föreskrifter om ytterligare rättsäkerhets- och kontrollmekanismer. Man utgår ifrån. Man säger också att utskottet därutöver utgår från att regeringen lämnar årliga rapporter till och redovisar en kontrollstation 2011. Inte ens där vågar majoriteten se till att fattar ett tydligt beslut i de här frågorna, utan man säger: Förlita er på denna sittande regering och på att de kommer att göra det här på ett bra sätt! Jag måste säga att när man lägger fram ett sådant här förslag, som har varit vilande och där man har haft alla möjligheter att faktiskt göra förändringar utifrån den massiva kritik som funnits men där man ändå återkommer med samma förslag, tänker då inte lita på och utgå ifrån att regeringen kommer att återkomma. Nej, för finns det inget alternativ mer än att säga nej till förslaget . Som vänsterpartist är jag faktiskt ganska van vid att bli anklagad. Vi har vår historia, och man kräver att vi vänsterpartister ska ta ansvar för den och för vad som hände i och i öststatsländerna. Man säger att vi i inte har lärt någonting av vår historia. Men, fru talman, jag kan tala om att vi har lärt av vår historia. Vi har lärt att ett samhälle och ett system som övervakar och kontrollerar sina medborgare, som utgår ifrån att man alltid ska hysa misstankar mot sina medborgare, som måste bygga system för kontroll över sina medborgare, det är ett samhälle som inte kan försvaras och ett samhälle som aldrig kan överleva. Vi har lärt av vår historia. Frågan är om majoriteten har lärt sig någonting av historien. (Applåder) Fru talman! Jag vill faktiskt också passa på att i den här debatten göra någonting jag inte har gjort i den här talarstolen tidigare. Det brukar inte ligga för mig att läsa dikter. Men utifrån den diskussion och den press som sätts på många ledamöter här, fastän jag tycker att pressen borde vara på deras partier som faktiskt förespråkar ett sådant här förslag, vill jag tillägna dessa ledamöter en dikt av . Den går så här: Vår tystnad är nederlag. Våra skrik är segrar. Våga visa vem du är och vad du vill. Mod mina vänner. Världen behöver vårt mod. Det är dags att stryka jantelagen ur våra tankar våga lita på våra egna värderingar. Nej, ingen tar hänsyn till våra drömmar så länge vi är tysta. Vår tystnad är nederlag. Våra skrik är segrar. Våga visa vem du är och vad du vill. Mod mina vänner. Det är hög tid för mod. I anförandet instämde , , , och (alla v). Jag vill påminna om att det från läktaren inte får förekomma några applåder eller andra opinionsyttringar. Däremot har ledamöterna den rättigheten. 97 (): Ärade tv-tittare, radiolyssnare och publik i kammaren! Jag vill också inledningsvis rikta mitt varma tack till alla dem som skickat de hundratals mejl jag har fått . De har varit till stor glädje. står inför ett av våra viktigaste beslut på många, . Det kanske till och med är den viktigaste fråga som vi har haft . Om godkänner lagförslaget kommer att få en av världens största datorer som kommer att få full kontroll över ditt och mitt liv. FRA-beslutet handlar om grundläggande demokratiska rättigheter för individen. Det har tagit många av politisk kamp att bygga upp vårt samhälle med rättssäkerhet och respekt för individens integritet. Den grundläggande fråga som den här debatten handlar om är om vi vill ge , , laglig rätt att avlyssna och registrera all elektronisk kommunikation som passerar gränser. Det betyder i klartext att staten kommer att få obegränsad makt att övervaka och avlyssna sina medborgare när det gäller e-post, telefoni, mobil och sms. FRA-lagen handlar om att försöka stoppa framtida terrordåd i och grov brottslighet. Det medel som regeringen väljer för att uppnå sitt mål är i princip att köra över en hundraårig kamp för individens rättigheter, trots att man vet att de länder som har genomfört det här systemet inte har lyckats. Det är som att skjuta mygg med en kanon. I artikel 12 i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna och artikel 8 samt vår egen regeringsform finns skrivelser som skyddar oss från intrång. Det står följande: Ingen får utsättas för godtyckligt ingripande i fråga om privatliv, familj, hem eller korrespondens och inte heller för angrepp på sin heder eller sitt anseende. Var och en har rätt till lagens skydd mot sådana ingripanden och angrepp. Grundprincipen enligt människorättskonventionen är mycket tydlig. Vi har rätt att ha ett privatliv i fred utan att motivera det, som en mänsklig rättighet på samma nivå som rätten till liv. Detta är en grundläggande demokratisk princip: Var och en har rätt till ett skyddat privatliv som inte får utsättas för godtyckliga intrång, till exempel genom avlyssning, varken från staten eller från någon annan. Då kommer frågan om befinner sig i ett sådant läge där hotet från gränsöverskridande terrorism och brottslighet är av sådan art att man kan motivera en så här omfattande inskränkning mot de egna medborgarna. Jag utgår ifrån att de borgerliga politikerna och försvarsministern kommer att leda i bevis att sådant hot mot föreligger, när man nu lägger fram den här typen av omfattande lagförslag mot sina egna medborgare, ett förslag som innebär att man vill ha laglig rätt att kunna kontrollera samtliga svenskar. Det förslag som ligger på bord innebär en lagfästning av just godtyckliga intrång i enskilda människors privatliv och i företags och organisationers korrespondens. Faktum är att förslaget innebär att intrånget i människors privatliv är värre än godtyckligt: Det är systematiskt och allomfattande. tar avstånd från FRA-förslaget av tre huvudskäl. Det första skälet har jag talat om, nämligen att FRA får möjlighet att lyssna av hela svenska folket för ett mycket vagt ändamål, nämligen att jaga terrorister. Det andra skälet är att regeringen och den borgerliga riksdagsmajoriteten ändrar lagen och förutsättningarna för spaning för FRA. Genom att gå från yttre militära hot till yttre hot får FRA avlyssna egentligen vilken grupp eller person som helst med hjälp av lagen. Den enskilda människan är helt utlämnad till FRA:s godtycke, och vad som menas med yttre hot avgör FRA självt utan inblandning av någon annan. Varken folkvalda riksdagsledamöter eller vanliga medborgare kan med hjälp av lagen åberopa sin integritet. Det är liksom kört. Det tredje skälet är att regeringen medvetet har lämnat en lucka i lagen. Genom att det inte skrivs något i det nya lagförslaget om att det är förbjudet med aktiv spaning på organisationer eller privatpersoner kan vi inte heller här åberopa lagen på det här området om någon individ skulle bli avlyssnad. Det betyder också i klartext att man egentligen kan spana på vem som helst, hur mycket man vill och hur länge man vill. Regeringen och FRA-lagens förespråkare lovar att enbart ska granska kabeltrafik mellan personer i och utlandet. Intern svensk trafik ska filtreras bort, säger man. FRA får inte avlyssna samtal eller datortrafik inom . Det får bara polisen, efter domstolsutslag. Men, fru talman, nationsgränserna på nätet är ren fiktion. Det är tekniskt omöjligt att skilja all inrikestrafik från utrikestrafiken. Jag kan citera generalsekreterare som säger: Jag vill understryka en sak: det här är mer omfattande än vad man tillåter till och med i Bushs . Där har man numera infört en skyldighet att gå till domstol när man ska ägna sig åt signalspaning. Hon säger att det tekniska system som regeringen vill installera, en statlig superdator, hanterad av , de facto kommer att avlyssna hela svenska folket. Det diskussionen handlar om är vilken information de ska låta superdatorn dra ut och spara samt procedurerna för att hantera detta. Försvarsministern och regeringen vet att det räcker med att ändra några programrader för att dra ut och spara annan information när systemet väl är på plats. Om vi går till själva huvudfrågan igen, nämligen vilken orsaken är till att man vill införa just denna lag finner vi att det är för att försöka förhindra att terrorister och grov brottslighet kommer in i landet. Då blir det lite intressant att titta på hur terrorismen ser ut . Läser man , som ägnade en hel sida åt och deras terrorhot, kan man notera att den bedömning de med flera gör är att är försvagat och, än viktigare, de ses inte som något strategiskt hot längre. I drar man liknande slutsatser. I sin nya säkerhetsstrategi skriver de att terrorismen förvisso är ett hot, men att den inte når upp till ett strategiskt hot mot just deras land. som har ansvarat för antiterrorverksamheten vid New York-polisen säger att är beroende av en psykologisk överreaktion från väst för att hitta näring åt sig självt. Det är kanske precis det vi gör i just , nämligen överreagerar. Den logiska och självklara frågan till majoriteten blir återigen: Vad är det för hot ni ser vid horisonten, som de andra länderna inte ser, och som motiverar den här lagen? Det svaret är ni oss skyldiga. De politiker som kan stå bakom FRA-lagen med största trovärdighet och konsekvens är de som gör det med hökens logik. Ni sätter på er autopilot, men ni glömmer att göra avvägningarna. Ni säger att ni ska ta ansvar för allt hemskt som skulle kunna hända, om det så kostar oss just det som ni säger att ni vill värna det öppna samhället. Förespråkarna säger att det är yttre hot, till exempel terrorism, som jag har varit inne på tidigare, som man vill bekämpa med just den här lagen. Men de som ska utföra arbetet, nämligen och polisen, är ju motståndare till den här lagen. Man bygger inte hus som ska klara enbart vackert väder. Man bygger hus som även ska kunna stå emot stormar och regn. Ett samhälle ska också byggas på stabil grund. Det kanske sitter främlingsfientliga personer vid makten. I har vi och i Le Pen. Det isar långt in i märgen när man tänker på vad dessa personer skulle kunna göra med en sådan informationsbank om de satt vid makten i . Den förra Säpochefen, , drar liknande slutsatser. Han säger att alltför okritiskt har följt långtgående antiterroråtgärder. Han säger vidare att terrorhotet mot är mycket lågt. Lagförslaget brister vad gäller rättssäkerheten, och han ifrågasätter om det är förenligt med grundlagen. Han har också synpunkter på den vaga definitionen yttre hot som FRA ska förhålla sig till. Det intressanta som också har kommit är att sökmotorjätten protesterar högljutt mot det förslag som ligger på bord. På Google säger man att FRA passar bättre i diktatoriska länder som och . De vill inte placera några servrar i om den här lagen skulle gå igenom. Om det blir verklighet att Google placerar sin sökmotor utanför gränser kommer verkligen alla svenskar per definition att avlyssnas. Jag vill mot slutet också vända mig lite till de liberala partierna. Jag har , då FRA-frågan har varit vilande, försökt fundera lite grann över hur en liberal resonerar. Det kan inte vara lätt att vara folkpartist eller moderat , inte heller centerpartist och kristdemokrat för den delen. Men hur kan dessa så kallade liberaler lägga fram ett sådant integritetskränkande förslag? Var finns det liberala i det här förslaget? Dessa partier har genom historien kämpat för individens frihet mot staten, som de anser inkräktar just på individens domäner. Helt plötsligt ser man staten som en garant för att individen inte ska drabbas av i det här fallet FRA:s superdator. Ni är inte trovärdiga på den här punkten, och jag är helt övertygad om att det inte heller för ögonblicket finns någon som tror på vad ni säger. befinner sig, ur ett rättssäkerhetsperspektiv, i ett paradigmskifte där flertalet av våra rättssäkerhetsprinciper frångås för att säkra just kampen mot terrorism. ser med stor oro på den pågående utvecklingen, där en stor mängd integritetskränkande lagar nu kommer att antas utan större diskussion om vilka konsekvenser detta får för just rättssäkerheten och den personliga integriteten. Genom historiens gång har vi sett många exempel på att statliga avlyssnings- och registreringsmöjligheter missbrukas. Vi har IB-affären i färskt minne. Det får inte ske en gång till. vill gärna tillsammans med regeringen avvärja hot mot som är baserat på realistiska bedömningar. Men vi är inte beredda att offra den personliga integriteten på antiterrorismens altare. Jag yrkar därmed avslag på lagförslaget. I detta anförande instämde (). 98 (): Så har det gått vi stod här i kammaren och debatterade försvarsunderrättelseverksamhet och signalspaning. En sak kan vi vara eniga om i alla fall det här är ett förslag som väcker många och starka känslor. Debatten om lagen om signalspaning har innehållit många överdrifter och en hel del osanningar. vill jag säga att det är bra och glädjande att vi har haft en livlig och bred debatt, inte minst via nätet och via mejl, för det här är en viktig och svår fråga. Det är också en fråga där vi i majoriteten hade hoppats på stöd från Socialdemokraterna, största parti. Det är nämligen så att en av de uppgifter som vi har som lagstiftare är att ta ansvar även när det är obekvämt och gör ont. Och det gör vi i alliansen. Vad handlar den här frågan egentligen om? Vad är det vi i ska ta ställning till? Jo, det handlar om en lag om signalspaning för försvarsunderrättelseverksamhet. Varför behövs då försvarsunderrättelseverksamhet? Är det någonting som hemliga militärer håller på med i slokhattar och svarta solglasögon? Nej, det är någonting mycket mer än så. Dagens säkerhetspolitiska hot, eller hot som kan få säkerhetspolitiska konsekvenser är av en helt annan karaktär än under det . Hoten är ofta gränsöverskridande, asymmetriska, icke-militära och kan komma från icke-statliga aktörer. Syftet med försvarsunderrättelseverksamheten är att ge stöd för bedömningar och beslut avseende svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik, att bidra till det svenska deltagandet i internationellt säkerhetssamarbete samt att samverka med underrättelser för att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred. För att kunna göra det här behöver man kunna kartlägga och identifiera yttre hot mot landet. Varför måste man ha en ny lag? Varför måste man ha möjlighet att få signalspana i kabel? Det är ju det som det handlar om. Teknikutvecklingen har gjort att en allt mindre del av signaltrafiken går i etern. Bedömningen är att av all trafik går i etern. All övrig signaltrafik går i kabel. Det innebär att vi riskerar att missa av signaltrafiken.