prot · GV0983 · 2008-03-26 00:00:00 — Jag tror att vi alla vill att bedömningarna görs på ett korrekt sätt, och därför tror vi på den nya ordningen. Sedan får vi göra en utvärdering . 47 () replik: Då måste jag ställa en följdfråga. föreslår nämligen att ska ha ett uppföljningsansvar för dem som skickas tillbaka, vilket innebär att vi eventuellt skulle bli tvungna att betala skadestånd för den som skickas tillbaka felaktigt. Dessutom ska personen ha möjlighet att komma tillbaka till . Om vi hade ett uppföljningsansvar och ett eventuellt skadeståndskrav kanske skulle tänka i lite andra banor. Då skulle de kanske inte chansa, vilket jag upplever att de gör . Skulle kunna tänka sig att stödja förslaget om uppföljningsansvar? Jag vill också fråga om länderinformationen, som jag tog upp tidigare. Anser att man ska beakta , att de bör ligga till grund även för bedömningar? Jag vill även ta upp frågan om anhöriginvandring. Också där tror jag att vi egentligen tycker likadant. Jag utgår återigen från ett fall på Gävleförvaret. En man som sitter där fick inte ens vara med på sina barns födelse eftersom han inte släpptes från förvaret . Han väntar på att åka till . Han har två barn här men ska ändå skickas hem. Vi föreslår att regeln ändras så att man kan söka uppehållstillstånd härifrån utan att först behöva åka hem. Det är inte rimligt. Jag tror att tycker likadant. Är det så? 48 () replik: När det gäller det sista som togs upp vill jag säga att det finns anledning att se över vad som är rimligt. Det har också påpekats av , vad jag förstår. Beträffande att ha människor i förvar och så vidare finns det uppenbarligen tveksamheter om man verkligen följer rekommendationerna eller bara åberopar att flyktingbelägenheten är stor. Jag kan inte bedöma det och vill därför inte uttala mig om det. Om jag uppfattade det rätt fick jag tre frågor. Den tredje gällde uppföljningsansvaret i hemlandet. Jag vet inte vilken rätt man har att efterkräva en skuld på det sättet, men givetvis är det viktigt att en uppföljning görs ända tillbaka till det land där den avvisade placerades för att se att det fungerar. Jag har hört talas om att halva skulle vara befriat från bomber och halva inte. Det tror jag inte på. 49 () replik: inledde sitt anförande med ett viktigt begrepp, nämligen att alla har lika värde. Det står vi nog alla i kammaren för, åtminstone de flesta, och det tycker jag att vi ska bära med oss. Utan att gå in och diskutera enskilda ärenden vill jag ändå ha med detta att alla ska ha lika värde. Jag hade en debatt om det. Frågan har även tagits upp i en frågestund i kammaren och är nu föremål för en interpellation. säger att personer som har arbete i och befinner sig i asylprocessen, men får ett negativt beslut under processen, ska få stanna kvar i avvaktan på eventuell kommande lagstiftning om arbetskraftsinvandring. Därmed kommer vi i och för sig in på ärenden, men låt oss ändå hålla oss från enskilda ärenden. Alla har lika värde. Vi hade 14 877 personer som hade så kallat AT-UND, det vill säga arbetstillståndsundantag från . En del av dessa har lyckats få ett arbete under asylprocessen och kommer därigenom i närheten av arbetsmarknaden och människorna på olika sätt. Många finns emellertid i regioner där vi har en annorlunda arbetsmarknad, där de inte kommer i närheten av arbetsmarknaden och kan skaffa sig ett jobb under asylprocessen. Därmed skulle dessa människor inte få samma möjligheter. De har alltså inte samma värde i den processen. har vi sett att migrationsministern uttalat sig om detta i ett frågesvar och sagt att det är en komplexitet, att det inte är någon enkel fråga inför kommande propositionsskrivning. Det förstår jag. säger att de inte vill ha någon amnesti detta är ju en form av amnesti utan den som har ett arbete ska få stanna . Vad är uppfattning som kristdemokrat i denna fråga? 50 () replik: Den är mycket enkel. Jag tror nämligen inte att man kan lagstifta retroaktivt. Var skulle vi i så fall sätta gränsen bakåt i tiden? Och vilka skulle det gälla? När vi beslutat om en lagstiftning som innebär att det ska genomföras, ja, då kan man diskutera huruvida det ska gälla. Så har vi gjort i vissa fall när det gällt förmögenhetsskatt och annat. I det läget kan det finnas skäl att få söka ett jobb. I detta fall gällde frågan dock ett retroaktivt beslut. Det har över huvud taget ingenting med människovärde att göra, för människovärde har man oavsett om man jobbar, är sjuk, bor i eller på . Det är det som är skillnaden med mitt resonemang. Värdet har heller ingenting att göra med huruvida man får ett arbete eller inte. Vad vi säger är att man inte kan lagstifta retroaktivt, och därför har vi inte heller stött den enskilda motion som finns. Den är i och för sig behjärtansvärd, men vi kan inte lagstifta retroaktivt. De fall som finns får löpa, men vi kan sätta stopp för det gamla arvet från Socialdemokraterna. 51 () replik: Min frågeställning är förknippad med att en partikollega till , också utskottsersättare, säger att för del driver de denna fråga. Därav min frågeställning. Det skulle naturligtvis vara intressant att höra om migrationsministern kan ge en signal om hur processen går, om man kommit så långt utifrån att man gjorde vissa avsteg från den departementspromemoria som diskuterades att man nu är inne på propositionsskrivande och den process som kommer att ske i utskottet. Om vi har framför oss begreppet alla har lika värde ska naturligtvis alla också ha lika värde. Vi kan då diskutera att vissa av de 14 877 som har haft möjlighet att få ett jobb med det som grund skulle få ett uppehållstillstånd. Men om det är en skulle det vara 14 876 som inte skulle få stanna på grund av att de inte har kommit in på arbetsmarknaden. måste ställa sig frågan: Till vilket pris är man beredd att sälja sig på arbetsmarknaden för att därigenom få möjlighet till ett uppehållstillstånd? Då kommer det att bli en konflikt när det gäller den här diskussionen om just asylprocessen kontra arbetskraftsinvandring utifrån det perspektiv som har lyfts fram, det vill säga spårbytet. Jag vill bara påvisa en problematik som jag tycker att partiföreträdare, som uttalar sig för partiets räkning, har bortsett från. Då blir inte begreppet alla har lika värde lika värdeladdat, om man bortser från den problematiken. 52 () replik: Jag tror att fullständigt har missförstått alltihop. Möjligheten gällde ju att man får söka ett jobb, inte att man får stanna på jobbet. Man får söka ett jobb det var vårt ingångsvärde i det hela även om det råkar vara det jobb man har. Att man är lämpad kan ju innebära att den speciella kunskap eller färdighet man har är behövlig där. Vi vet att det i fattas 4 000 specialhantverkare. skulle människor som kommer från andra länder i EU kunna fylla de platserna. Vi tycker att det i det läget, om det finns en lag om att man kan söka jobb här, kunde vara rimligt att man får göra detta . Det har ingenting med det andra att göra. Vi pratar om att söka arbete. Det har ingenting med människovärde att göra. Däremot kan de personer som återvänder söka sig tillbaka hit till ett jobb igen. Då har de ändå samma värde som alla dem som inte har varit i och som får söka hit. Jag kan inte förstå detta. Det är kanske för komplicerad retorik för Socialdemokraterna men inte för mig. Däremot tycker jag att det är märkligt att Socialdemokraterna har en reservation om utnyttjande av papperslösa. Vi ville ju nollställa alla dem 2006, tror jag att det var. 53 Statsrådet (): Efter att ha lyssnat på det som har framförts under dagens debatt kan jag bara konstatera att det verkligen är sant att migrationsfrågor engagerar och står högt upp på den politiska dagordningen. Det märks inte minst när man lyssnar på den tydlighet och den klarhet som kommer från alliansens ledamöter i utskottet. De här frågorna står dock inte bara högt på den svenska politiska agendan utan också på den globala, vilket inte minst EU-samarbetet vittnar om. Det gläder mig att kunna säga att regeringen nu står i begrepp att genomföra den kanske största eller möjligen en av de största migrationspolitiska reformerna på närmare genom den proposition om ökad arbetskraftsinvandring som kommer att läggas fram för . Regeringen kommer att presentera en proposition för där det föreslås ökade möjligheter för människor från länder utanför den europeiska unionen att arbetskraftsinvandra till . Genom reformen öppnar vi en väg som varit stängd alltför . Vi vet att det finns en brist på arbetskraft inom flera yrken och sektorer på arbetsmarknaden, och vi vet att det inom kommer att råda brist på personal inom kommuner och landsting i vårt land. Genom att öka möjligheterna att arbetskraftsinvandra till bidrar vi med en pusselbit för att motverka arbetskraftsbrist och se till att arbetskraftsutbudet upprätthålls. Allt görs för att säkra en fortsatt ekonomisk tillväxt och för att trygga vår framtida välfärd genom att möta de utmaningar som följer av den demografiska utveckling som vi nu går till mötes. De nya reglerna ska öka möjligheterna att arbetskraftsinvandra, och det är efterfrågan på arbetskraft som blir styrande. Reglerna kommer att präglas av flexibilitet, förenklad administration och långsiktig hållbarhet. Den myndighetsbaserade arbetsmarknadsprövningen ska upphöra. I stället är det arbetsgivarens bedömning av behovet av rekrytering från utlandet som ska vara avgörande när beslut om arbetstillstånd fattas. Vi förutsätter nämligen att det är den enskilde arbetsgivaren som har bäst kunskap om vilken kompetens som behöver rekryteras till arbetsplatsen. Så länge den som kommer som arbetskraftsinvandrad tillförsäkras samma villkor avseende lön och övriga anställningsvillkor som gäller för dem som redan är bosatta i landet finns det ingen anledning att sätta upp några trösklar, tvärtom. I takt med att västvärldens befolkning blir allt äldre kommer konkurrensen om arbetskraften att öka. För att ska framstå som attraktivt i en internationell konkurrens om arbetskraft måste vi sänka våra trösklar och välkomna dem som vill komma hit för att arbeta. Reformen beräknas kunna träda i kraft , enligt plan. I diskussionerna om arbetskraftsinvandringsreformen har det från olika håll framförts synpunkter om att bör frysa, som man säger, avvisningar av asylsökande som fått avslag till dess att de nya reglerna för arbetskraftsinvandring träder i kraft. Ett sådant beslut det vill jag understryka vore att frångå grundläggande principer i den nya instans- och processordningen. Det har för övrigt gått i princip den nya ordningen infördes efter att ha röstats fram av en i stort sett enig riksdag. Genom reformen fick en länge efterfrågad ordning där rättssäkerhet och individuell prövning i asylärenden är ledstjärnan. Det är kanske den enskilt största reformen som genomförts inom svensk asylpolitik. Den nya instans- och processordningen med individuell prövning och möjlighet att överklaga i domstol måste värnas. En återgång till det gamla systemet, som präglades av rättsosäkerhet, politisering och oförutsägbarhet, är inte önskvärd. För att ska kunna ha en fortsatt generös asylpolitik är det A och O att vi har ett rättssäkert och hållbart system som det finns tilltro till. Det är avgörande att de som har fått avslag på ansökan om uppehållstillstånd lämnar landet för att tilltron till vårt system inte ska urholkas. Det är viktigt, inte minst därför att asylprocessen ska ha ett tydligt avslut som också efterlevs. Att skicka signaler om att det är bättre att gömma sig i stället för att följa myndigheternas beslut och återvända, eftersom det förr eller senare kommer att genomföras en regularisering, är helt fel. Det leder till att människor som gömmer sig hamnar utanför samhället, i ett slags skymningsland, utan rättigheter, och de blir väldigt utsatta. Det minskar dessutom incitamenten för dem som har fått avslag på sina asylansökningar att följa fattade beslut. Därmed undergrävs hela hållbarheten i systemet. Regeringen avser inte att genomföra några amnestier eller möjliggöra kollektiva beslut. För att underlätta återvändandet för dem som har fått avslag på sina asylansökningar avser regeringen däremot att driva en aktiv återvändandepolitik. Vi ser ett behov av att utveckla formerna för hur detta ska genomföras. Till exempel har regeringen beviljat till Röda Korset för att driva ett projekt om återvändande till bland annat norra . Regeringen har som gått sedan regeringsskiftet vidtagit fler åtgärder på asyl- och migrationsområdet än vad Socialdemokraterna gjorde under sina vid makten. Förutom arbetskraftsinvandringen och översynen av den nya instans- och processordningen har regeringen inlett en översyn av hela mottagandet av asylsökande. Man ska ta ett helhetsgrepp om detta. Regeringen har också givit en utredare i uppdrag att lämna förslag på hur ett försörjningskrav för anhöriginvandring ska införas i . Jag har vid flera upprepade tillfällen framhållit att ett väl fungerande mottagande av asylsökande är fundamentalt för att fortsatt ska kunna ha en generös asylpolitik och för att vi även framgent ska kunna vara en för dem som behöver skydd. Eftersom regelverket kring mottagandet inte har setts över har regeringen beslutat att ta ett helhetsgrepp över dessa frågor. Fokus ska vara egenförsörjning. utredning som tillsattes har inlett detta arbete. Grundbulten är rättssäkerhet, effektivitet och naturligtvis egenförsörjning. Syftet är att ta fram förslag på hur man ska kunna lösa den ansträngda situation som många kommuner befinner sig i efter att de har tagit emot ett stort antal asylsökande. Jag noterar naturligtvis att det från oppositionen och i synnerhet från det största oppositionspartiet nu kommer mycket spridda skurar av diverse förslag. Det är någonting som närmast påminner om kommunarrest. Jag har också noterat att man via partiledaren har öppnat för att vidga kretsen för anhöriginvandring men naturligtvis utan att tala om hur det här ska lösas praktiskt. Det ställer naturligtvis frågor om vad man egentligen vill från oppositionen. Det tror jag att vi alla är spända på att få höra. Som ytterligare en del av det helhetsgrepp som regeringen har tagit har en särskild utredare fått i uppdrag att lämna förslag på hur ett försörjningskrav för anhöriginvandring ska kunna införas i . Genom att ställa ett krav på att det ska finnas både arbete och bostad innan man får ta hit sina anhöriga ökar förutsättningarna för en bra integration och för att utanförskap kan undvikas. Incitamenten för egenförsörjning ska stärkas. I stället för att komma till trångboddhet och bidragsberoende kommer de anhöriga att komma till ordnade och stabila förhållanden redan från början. De migrationspolitiska frågorna är inte enbart av nationell karaktär. Migration är till sin natur något som innefattar rörlighet över gränserna. Dessa frågor hanteras därför inte enbart av och regeringen utan även i internationella forum. Regeringens utgångspunkt i dessa sammanhang är att migration i grunden är något positivt som bör underlättas. När det gäller asyl måste de regler som finns vara utformade så att den som är på flykt ska ha en faktisk möjlighet att söka asyl och få en oberoende och individuell prövning av sin ansökan. Regeringen stöder därför det arbete som pågår inom den europeiska unionen med att få till stånd ett gemensamt europeiskt asylsystem. Gemensamma regler är angeläget för att skapa en jämnare fördelning av ansvaret mellan EU:s medlemsländer i antalet asylsökande som tas emot. På så sätt kan fler människor som är i behov av skydd få det. Vår utgångspunkt är att det gemensamma asylsystemet bör vila på ett gemensamt regelverk med bibehållen nationell prövning. I detta arbete verkar regeringen för en stärkt ställning för asylsökande i . Vi värnar den enskildes rätt att söka asyl och få en rättssäker prövning även internationellt. Vi väntar nu på att kommissionen, som äger frågan , ska presentera de första förslagen till rättsakter . Att arbetet med att få dessa regler på plats kommer att vara en prioriterad fråga för det svenska ordförandeskapet hoppas jag framgår med all önskvärd tydlighet. Sammantaget innebär de förändringar som regeringen genomfört att arbetslinjen successivt förs in i migrationspolitiken, allt i syfte att stärka den enskildes möjligheter till egenförsörjning och öka förutsättningarna för en bra integration. Det är vår ledstjärna för det här arbetet. I detta anförande instämde (), () och (). 54 () replik: Först har jag ett par kommentarer, och sedan ett par frågor. När migrationsministern så tydligt säger vad som är beskedet till papperslösa och gömda noterar vi det. Det är en politik som hela regeringen och alla partier där sluter upp bakom, dessvärre också Socialdemokraterna, när det gäller frågan att man ska skickas ut ur landet. Då vet vi som organiserar oss tillsammans med papperslösa att vår kamp ännu inte har nått framgång. Vi får fortsätta att driva den på alla upptänkliga och möjliga sätt. gör reklaminslag för kommande förslag. Kravet att man ska ha försörjningsplikt när det gäller både bostad och försörjning av anhöriga är i praktiken ett förslag som kommer att innebära att familjer hålls splittrade . Men så presenteras det inte. Det ska vara något som underlättar integrationen. Det blir en kommande debatt om hur kommunmottagandet ska se ut. Jag kommer att återkomma i den med våra förslag. Men det är väl lätt att konstatera att det nu företräder är att man ska leva splittrade. Jag är förvånad över att man kan argumentera för att det skulle underlätta integrationen. Den första frågan som jag har att ställa rör begreppet väpnad konflikt. som har att uttolka Genèvekonvention säger att den tolkning som görs av migrationsdomstolarna nu är alltför snäv. Är migrationsministern beredd att bidra till att vi gör en översyn så att vi kan få en rimlig tolkning av begreppet väpnad konflikt i svensk utlänningslagstiftning? Den andra frågan gäller som också har varit omdiskuterat . Vad anser migrationsministern om dels mottagningsförhållandena i , dels risken att man från sänds tillbaka till ett annat land där man riskerar förföljelse eller till och med tortyr i vissa sammanhang? 55 Statsrådet () replik: Det är bra att så tydligt uppfattar budskapet från regeringen när det gäller frågan om de så kallade papperslösa, eller irreguljära migranter som man egentligen bör kalla dem för. Papperslösa antyder att de på något vis har tappat bort sina papper eller motsvarande. Så är det naturligtvis inte. De människorna har fått en prövning av sina asylskäl. De har fått ett negativt besked, och de ska lämna . Det är tydligt och klart, raka besked. Det är klart att det inte tilltalar som står för en annan politisk uppfattning i den här frågan. Det har jag full förståelse för. Men vi avser inte att förändra vår inställning. Varför håller vi på med en asylprövning om ja eller nej på frågan om huruvida man uppfyller kraven inte betyder någonting, om människor själva fattar beslutet att strunta i myndigheternas beslut, går och gömmer sig och inte respekterar det? Varför håller vi då på med asylprövning över huvud taget? Det kan kanske svara på. När det gäller den diskussion som har varit frekvent här i kammaren , frågan om väpnad konflikt, konstaterar jag att den nuvarande utlänningslagen trädde i kraft med en instans- och processordning där regeringen inte längre har någon roll i den vanliga asylprocessen. Självfallet skulle det uppfattas som ett gravt underkännande av den nya ordningen om regeringen ingrep på grund av praxisbildningen genom lagstiftningsbeslut i en isolerad fråga . Det pågår en utvärdering. En utvärderingsutredning är tillsatt. Den kommer i sitt slutbetänkande att belysa om de materiella bestämmelserna i utlänningslagen blev tillräckligt preciserade för att vara lämpade för domstol. Det betänkandet kommer . Den utvärderingen och utredarens eventuella förslag bör man tillvarata innan man tar ställning till om det finns behov av lagändringar. Vad gäller och Dublinförordningen återkommer jag till det i nästa replik när jag har lite mer tid. 56 () replik: Då kan väl i sin andra replik också förklara, om han tycker att det är okej att fortsätta att avvisa enligt Dublinförordningen till , hur logiken går ihop. fick tre av fyra, en av fyra irakier stanna i . I får ingen göra det. Ändå ska vi återsända utan att enskilt prövar ärendena. Här sker ingen individuell prövning när det gäller irakier till som alltså per mer eller mindre automatik sänds tillbaka till . Är det förenligt med rättssäkerheten? Vi står på olika sidor när det gäller papperslösa och deras rättigheter. Det är värt att konstatera det. Jag tycker att det är en cynisk politik man här företräder. Men den debatten återstår. Vi kommer att föra den framöver. När det gäller begreppet väpnad konflikt står vi nu där jag i talarstol sade att vi skulle befinna oss. Migrationsministern kommer att säga att han inget kan säga, ingenting göra. Det är den nya ordningen som ska bestämma detta. Men det är ju fel. skulle tvärtom kunna ta initiativ här tillsammans med regeringspartierna i övrigt och säga: Okej, ni vill titta på det här med väpnad konflikt. Det är något som kanske inte stämmer riktigt. Då gör vi väl det. Vad är problemet med en sådan ansats? Vad är problemet med att säga att här är det kanske inte perfekt, att här kanske vi skulle kunna göra någonting lite bättre? Jag har under hand förstått att inte bara elever i kämpar för sin avvisningshotade kamrat. Också flera lärare är involverade. De har i ett öppet brev till ställt frågan: Hur ska vi kunna fortsätta att undervisa när det från vår sida inte finns någon tilltro till logiken i det politiska systemet? De har inte fått något svar på . Jag tänkte avslutningsvis ge möjlighet att svara här i stället. Hur ska man göra för att förstå logiken i att människor avvisas till och till när det faktiskt råder krig och väpnad konflikt där? 57 Statsrådet () replik: Man kan kanske börja med att sätta sig in i hur vi har organiserat oss här i , att vi har en riksdag som stiftar lagar, att vi har domstolar som uttolkar den lagstiftningen och att vi har en regering som har ansvaret för att presentera nya lagförslag efter att ha utvärderat den ordning som finns till exempel för att hantera asylärenden. När utvärderingsutredningens redovisning och förslag väl finns att tillgå kan det möjligen finnas anledning att diskutera i vilka situationer och vilken omfattning ett krav på en individuell risk ska ställas och avgränsningen till sådant skydd som ska ges på icke-individuella grunder. Att isolerat nu sätta i gång ett lagstiftningsarbete enbart om de icke-individuella skyddsgrunderna är djupt olämpligt. Det avser inte regeringen att göra. Det är under alla omständigheter inte meningsfullt. Det är dessutom ganska cyniskt att försöka påstå att ett riksdagsbeslut skulle ändra situationen för de människor som befinner sig i rättsprocessen. Så fungerar det inte i . De företrädare för oppositionen som har låtit antyda något sådant, däribland , för inte en seriös debatt i den här frågan. Det är min bestämda uppfattning. När det gäller och tillämpningen av den förordningen är det kommissionen som äger den frågan. Det är den ordning vi har kommit överens om i den europeiska unionen. Även här kan jag konstatera att försöker rida två hästar . Det är viktigt att kritisera de länder som inte sköter sig, däribland . Det är uppenbart att det finns synpunkter på hur hanterar både mottagningsförhållandena och prövningen. Det är kommissionens uppgift att hantera det. Men parti står inte för uppfattningen att vi ska ha något gemensamt regelverk i den europeiska unionen. parti är väl snart det enda parti i kammaren som fortfarande har kvar kravet på utträde ur Europeiska unionen. Logiken i detta lämnar jag åt dig att förklara, men jag tror inte att man kan köra två hästar . Jag tror att man i så fall riskerar att hamna mittemellan dem. 58 () replik: Dagens stora fråga har varit den väpnade konflikten och möjligheten för oss att göra skillnad.