prot · GV09101 · 2008-04-23 00:00:00 — I betänkande Framtidens kriminalvård, SOU 2005:54, föreslogs införande av ett förmånssystem. Ett sådant system skulle i symbios med en individuell verkställighetsplan enligt kommittén utgöra ett nytt sätt att se på rehabilitering och återanpassning av kriminellt belastade, med andra ord ge dem en ny chans. Idén med ett förmånssystem inom kriminalvården är alltså att motivera och stimulera de intagna att sköta sig, fullfölja sin verkställighetsplan, som var och en av de dömda varit med om att planera och också själva godkänt. Det pågår nu några försöksverksamheter med den här inriktningen. Det blir spännande och intressant att få ta del av utvärderingarna av dessa. Som jag ser det kan man urskilja ett par huvudpunkter i förslaget om ett förmånssystem. För det första är det som utgör grunden för systemet en individuell verkställighetsplan som den intagne tar på sig att fullfölja. I överenskommelse med anstaltsledningen har den intagne godkänt att gå den utbildning som bestämts, göra den arbetsträning som lagts fast, delta i den programverksamhet som finns med i planen, till exempel drogavvänjning, och så vidare. Anstaltsledningen ska tillsammans med den intagne se över verkställighetsplanen med jämna mellanrum och göra de omprövningar och korrigeringar som kan behövas. För det andra handlar det om ett förmånssystem. ingår den intagne i ett förmånssystem som har till syfte att motivera den intagne att faktiskt fullgöra verkställighetsplanen och att i övrigt sköta sig. Den dömde börjar på grundnivån i den så kallade förmånstrappan. Efter hand som verkställighetsplanen fullföljs och skötsamheten består omprövas placeringen i förmånstrappan och den dömde flyttas upp ett steg, med flera och bättre förmåner som följd. Vid misskötsamhet gäller motsatsen, nämligen att man flyttas ned till grundnivån. Det finns ytterligare en del i kommitténs betänkande som ligger på den negativa sidan för den intagne. Det är att man faktiskt kan förlänga straffet utöver de två tredjedelar som är det vanliga om man har misskött sig gravt. Detta är mycket summariskt sammanfattat vad kom fram till i sitt betänkande. Jag hoppas och tror att ett förmånssystem kommer att bli permanent efter utvärderingarna och att fler dömda stimuleras att sträva efter återanpassning. 59 (): Jag satte upp mig på talarlistan för ett litet anförande igen på grund av och mitt replikskifte, där han talade om okunniga ledamöter i justitieutskottet. Det är då ganska lätt att tro att det är mig han menar eftersom replikskiftet var med just mig. Då vill jag fråga, och har du möjlighet att svara, om okunnigheten hos före detta chef är lika stor. Är de intagna på anstalter som jag har träffat runt om i landet okunniga? Är Kriminalvårdens generaldirektör också okunnig? Är det så att de på och är helt ute i blåsväder? 60 () replik: Ett sätt att debattera när man vill något politiskt brukar vara att inte höra vad ens debattmotståndare säger, att inte vilja kännas vid de fakta som finns. Jag kommer, herr talman, att fortsätta ta mig friheten att upplysa om fakta tagna ur Kriminalvårdens verksamhetsplan. Jag har högsta respekt för Kriminalvårdens anställda. De är kompetenta, de är duktiga. Jag är mycket imponerad av generaldirektörens sätt att faktiskt föra verksamheten framåt. Men det är hans siffror som jag redovisar här, och de ifrågasätts. Det som jag har tagit upp i debatten, vilket inte vill kännas vid, är hennes egen motion som innebär besparingar inom kriminalvården med väldigt mycket pengar . Jag vet också motivet till besparingarna. Det är att införa halvtidsfrigivning och släppa ut människor tidigare, det vill säga att i praktiken reducera verksamheten inom kriminalvården. Nog måste du, , kunna ta en debatt där du står vid din egen politik och svarar för den. 61 () replik: Jag står väl för min politik. Jag förklarade också för dig, , av vilken anledning vi tar upp det här år . Du sade själv att vårpropositionen ska ni inte titta på, utan nu ska ni titta på höstens budget. Vad är det då för budget som gäller för er del, om du ska gå hur långt tillbaka som helst när det gäller vår budget? Man gör ju en prognos för framtiden som man sedan kan ändra, och det brukar ni göra i något som kallas för tilläggsbudget. Du säger också, , att du lyssnar på människor fine! Det gör jag också. Jag har lyssnat när jag har varit ute på Färingsö. Jag har lyssnat när jag har varit på häktena. Och jag har varit runt om i landet. Jag har också lyssnat på . Jag har också lyssnat på Kriminalvården i . Jag stirrar mig inte blind på siffror, utan jag måste faktiskt ut i verkligheten och lyssna på vad människor säger. Jag kan ju inte utgå från att nehej, det där är inte sant, för så här står det i tabeller. Du säger att man nu ökar personalen inom kriminalvården. När vi satt i förra majoriteten beslutade vi om en del nya fängelser, och det är klart att det blir mer personal då. Men i praktiken, som talar om här, drar man i slutändan in personal. 500 har man dragit in . Det är alltså en siffra som är offentlig och som facket har opponerat sig mot. kommer för att berätta om sin verksamhet, och jag lyssnar på honom. Men jag lyssnar också på andra. Jag tittar inte bara på budget eller budgetäskanden. 62 () replik: Ett sätt att debattera är att lägga någon annans ord i sin egen mun och sedan debattera utifrån det. Då blir det fel. Det är retorik, ibland brukar det också kallas för härskarteknik. Jag har redovisat Kriminalvårdens resultat utifrån Kriminalvårdens årsredovisning. Jag tror att den är korrekt. Har andra uppfattningar har hon ju möjligheten att redovisa dem . Jag tror också att man måste lyssna på människor från de många olika verkligheter som finns, alltifrån anstalten i och ända längst söderut. Men man måste också kunna ta till sig de resultatförbättringar som finns, acceptera dem och ge kredit till personalen i stället för att säga att allting görs på ett felaktigt sätt. Vi har skilda uppfattningar vad gäller kriminalvårdspolitiken. Vi moderater vill inte ha halvtidsfrigivning. Vi tycker inte att man ska rymma från fängelserna. Vi vill också ha en god kvalitet i den verksamhet som bedrivs. ser vi kraftiga resultatförbättringar. Men ge då den krediten till personalen! Den är inte fel. Det går faktiskt bättre nu än vad det gjorde förut. 63 () replik: Jag efterfrågade förut en vision för kriminalvården, vilken väg man ska välja. Jag fick inget svar på det. , du får kalla det för retorik eller vad du vill, men som politiker kan man inte bara läsa tabeller, utan man måste även träffa människor som jobbar i verksamheten. Skulle de ljuga för mig? Det tror jag inte ens att du tror på. När det gäller statistik hit och dit innehåller statistik ganska mycket. Jag tycker heller inte att det är bra att man rymmer. Har man begått ett brott ska man ta sitt straff. Men man ska också ha en väg tillbaka. Man ska inte vara dömd för tid och evighet. Jag står faktiskt inte i den här talarstolen och kallar folk för okunniga. Det skulle jag aldrig göra för att jag nu råkar vara ute och lyssna på vad verksamheter etcetera säger. Men du betvivlar allt som har kommit fram i till exempel medierna och i samtal. Varför syns det inte i vårpropositionen om Kriminalvården behöver nästan 2 miljarder för att klara den här verksamheten till 2011? Det syns inte ett spår av det i vårpropositionen. Då vill jag faktiskt se att man nu ska satsa rejält på kriminalvården. Visst har det gjorts förbättringar. Det kan jag erkänna. På vissa områden har det blivit bättre. Men det är alldeles för lite när det gäller kriminalvården, för det är de som ska ta hand om alla verkställigheter på grund av satsningar som görs i den andra änden. Det måste finnas balans. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Unga lagöverträdare Föredrogs justitieutskottets betänkande 2007/08:JuU16 Unga lagöverträdare. 64 (): I dagens debatt behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden från allmänna motionstiden som rör unga lagöverträdare. Vi socialdemokrater har i betänkandet ett särskilt yttrande och fyra reservationer. Givetvis står vi bakom alla våra reservationer, men jag vill här och yrka bifall till reservation 1 som berör det brottsförebyggande arbetet. Det kan inte nog understrykas hur viktigt det är med det brottsförebyggande arbetet, då det gäller att förhindra att våra barn och ungdomar hamnar i ett destruktivt beteende som kan leda till en kriminell livsstil. Alla barn och ungdomar har rätt till en trygg uppväxt. Med tryggheten som grund kan utvecklingen mot vuxenlivet ske med både förväntan och glädje. Men att vara ung är inte alltid så lätt, för bakom ungdomsåren döljer sig även ängslan, lockelse och faror ängslan att inte duga inför andra, att inte räcka till i skolan eller att man gör saker som man egentligen inte vill för att bevisa att man är en i gänget. driver jakten på spänning också fram handlingar man önskar ogjorda med konsekvenser som skadegörelse, misshandel, stöld och bråk. Ett ögonblicks verk och någon blir brottsoffer och en annan gärningsman. Vi ska ändå vara medvetna om att de flesta ungdomar som begår brott gör det en enstaka gång, till exempel snattar eller klottrar. Det är en liten grupp ungdomar som i tidig ålder begår lindriga brott och sedan går vidare i sin bana och fortsätter till mycket allvarliga och svåra brott. I finns cirka två miljoner personer . Dessa barn och ungdomar har rättigheter enligt . Det är vi vuxna som bär ansvar för att barns rättigheter tillgodoses. Därför måste vi också ha goda kunskaper om deras villkor och behov och god kännedom om deras egna synpunkter. Det är inte minst viktigt för oss politiker som ska fatta besluten. Ingen vuxen kan ifrågasätta sitt ansvar. Här finns inga läktarplatser. Att reagera och agera när barn och ungdomar far illa är ett ansvar som delas av oss vuxna. Det krävs mod och kurage att agera och sätta gränser som kan ge trygghet och reparera det som går galet. Ett framgångsrikt arbete för att minska nyrekrytering till den kriminella banan, minska brottsligheten och framför allt öka tryggheten kräver ett brett engagemang. Det gäller såväl nationellt politiskt hos oss här i som stiftar lagar som regionalt och framför allt kanske på det lokala planet där kunskap, kompetens och erfarenhet finns inom skola, socialtjänst, polis och inte minst inom fritids- och föreningslivet. visar i sin studie att av barnen i åldern och i åldern tränar eller tävlar i en idrottsförening. Det är helt fantastiskt. Jag högaktar alla dessa ideella insatser av ledare för bland annat fotbollslag och hästsporter. Vilket brottsförebyggande arbete de utför! Polisen ska finnas i ungdomars vardag, och då risken att råka illa ut är särskilt stor. Polisen ska också finnas i samverkan med skolan. Vi socialdemokrater lyfter i en av våra reservationer upp frågan om kontaktpoliser. Den socialdemokratiska regeringen gav ett uppdrag till att se till att lokal polis knöts till skolorna, en så kallad kontaktpolis. Poliserna skulle bygga förtroende och relationer och informera om droger. Men de skulle också utreda det som hände på skolan. Vid brott var tanken att eleverna skulle känna trygghet i att veta vem man skulle ringa. Med god förkunskap och raka kontakter med barn och ungdomar, men också med föräldrarna, är vi övertygade om att det skulle bli bättre undersökningar och fler som vågar anmäla. Mobilnumret till den lokala polisen skulle finnas tillgängligt på anslagstavla eller hemsida. Så blev det inte. I betänkandet svarar visserligen majoriteten i justitieutskottet att samtliga polismyndigheter samarbetar med grund- och gymnasieskolan runt om i landet. Utskottsmajoriteten menar att den lokala problembilden och därmed behovet av kontaktpoliser kan variera mellan länen. Det är upp till polismyndigheterna att organisera detta arbete. Med andra ord händer det inget. Jag känner igen likgiltigheten. Det talas vitt och brett om hur mycket som ska göras, men man vågar inte styra sin egen verksamhet. Det var likadant med de särskilda resurserna till människohandel som togs bort. Där vågade man inte styra polisen. Det egna förslaget att polisen skulle bli en polismyndighet har man gömt någonstans lång ned i byrålådan på departementet. Jag vet inte ens om hittar den. Men det är väl bättre att den borgerliga regeringen och dess företrädare i regeringen säger som det är. Man vill inte se kontaktpoliser i skolan. Man vill inte att polisen ska bygga förtroende och arbeta brottsförebyggande. I stället vill man se tuffare tag med tvångsvisa drogtester, ordnings- och uppförandebetyg i skolan och skärpt skadeståndsansvar för föräldrarna. Det stora problemet är att borgerligheten tror att tydlighet är detsamma som repressivitet. Inga barn och ungdomar mår bra av att tryckas ned. Barn och ungdomar behöver vuxna människors förtroende. Att agera snabbt är att vara tydlig. Att vara tydlig är att bry sig om. Skola, polis och socialtjänst behöver visa tydlighet tillsammans med familjen, och det måste ske på det lokala planet i det dagliga arbetet. Kontaktpoliserna var en bra början på detta. sjabblar borgerligheten bort det. Som politiker måste man vilja och veta vilka mål man vill prioritera. Regeringen fattade för sedan beslut om en utredning som ska lämna förslag som innebär att den brottsbekämpande myndigheten med tvång ska få drogtesta barn som misstänks vara drogpåverkade. Vi avvaktar vad utredningen kommer fram till, framför allt vad gäller behovet av detta. är det fullt möjligt att med vårdnadshavares och den unges medgivande ta frivilliga drogtester. Vad är problemet? Vart tog samverkan och föräldraansvaret vägen? Varför ska man stänga ute barnet och föräldrarna från en dialog? Föräldrar, eller vårdnadshavare, ska medverka i en sådan här process . Det är polisen som kan föra en sådan dialog. Polisen säger att de inte tycker att det är något svårt: Vi åker hem om vi får ett tips. Vi samtalar med den unge och vårdnadshavaren. Kommer vi fram till att ett drogtest är den bästa lösningen brukar i regel föräldrarna följa med till polisstationen. I andra fall kan enbart misstanken och att barnet konfronteras med den göra att de erkänner och man kan snabbt försöka gå in med motivationsarbete och ge råd och stöd. När man som vuxen, exempelvis som lärare, ser den unge fara illa och det gäller misstanke om narkotika, alkohol eller psykisk ohälsa måste man reagera och agera på ett sådant sätt att tilliten till vuxna finns kvar och den unge inte kränks. Att vi ser en utveckling där fler grund- och gymnasieskolor väljer att införa frivilliga drogtester ställer ett antal frågor på sin spets. Hur bekräftas samtycket från barnet då det är ? Hur tas kontakt med föräldrarna och barnet för ett samtycke för den som är ? Det är ett samtycke som absolut inte får vara villkorat. Vem garanterar att det inte är frivillighet under tvång? Vilken garanti har vi för att våra barn inte tvångstestas i skolan? Vilka metoder används och hur tillförlitliga är de? Hur går provtagningen till? Vad gör skolan med det kvitto de får om det är positivt? Är det först då kontakt tas med föräldrar och socialtjänst? Mot dessa frågor ska svaret ställas. har skolan en skyldighet att vid minsta misstanke om att ett barn missbrukar narkotika ska föräldrarna kontaktas. Man har också en anmälningsskyldighet till . Ett brottsförebyggande arbete kräver att ett samhälle håller fast vid hög generell välfärd för att alla barn och ungdomar ska få chans till en god uppväxt. Föräldrarna är en viktig del i barnens liv. Samhällets roll är att stödja och komplettera föräldrarna i deras föräldraskap. Samhället har särskilt ansvar att stödja och skydda de barn vars föräldrar på grund av till exempel missbruk eller sjukdom inte fullt ut klarar sitt föräldraansvar. Den lilla familjen måste känna trygghet i den stora familjen, samhället. Den borgerliga politiken går i motsatt riktning för att förebygga. Pappa får sämre ersättning vid arbetslöshet. Fler och fler familjer tvingas gå från trygghetssystem till bidrag. Hälften av våra kommuner ökar socialbidraget. Lärartätheten blir sämre, vilket vi nu ser här i . Listan kan göras lång. De som drabbas är de barn och ungdomar som lever i riskzonen. Med den politik som förs blir konsekvenserna för dessa barn och ungdomar och deras familjer att de tvingas in i och blir kvar i ett utanförskap som ni säger er vilja bekämpa. Detta utanförskap finns för att några familjer ska få leva i ett ovanförskap. Det är en orättvis, ojämlik och oansvarig politik. Vi socialdemokrater ser andra lösningar. Det finns bättre vägar att gå så att våra barns och ungdomars utsatthet minskar och deras trygghet ökar. 65 (): Jag står givetvis bakom de reservationer där finns med, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 1. Jag kan instämma i allt som här har sagt. Jag behöver inte upprepa det. Det var ett mycket bra anförande. Jag ska därför inte hålla något långt anförande. Det bästa brottsförebyggande arbetet är att minska inkomstklyftorna mellan människor. Jag kommer ihåg en debatt här när man sade att man värnar om alla barn. Även arbetslösa och sjuka har barn. Barn kan bli väldigt drabbade av att deras föräldrar blir arbetslösa eller sjuka. Med den förda politiken får man till exempel i min kommun inte hjälp från utan man blir hänvisad till något annat. Om man inte har några besparingar får man sälja huset eller göra vad som helst. Då hamnar man naturligtvis på kommunens socialkontor och man får begära socialbidrag. Det är kontentan av den politik som bedrivs . Man sänker skatterna för dem som har fickorna hur fulla som helst, och de som behöver sin sjukersättning får gå på socialbidrag. Det här kan inte fortsätta längre. Det här har ökat ganska dramatiskt i min kommun . Då kan man fråga: Vad skördar detta? Barn ser hur kompisarna får saker och blir kanske retade för att de inte får samma saker. På dagis är det kanske så många barn att personalen inte ser de barn som har problem. Och i skolan har vissa barn problem att lära sig skriva, läsa och räkna, men det finns inte tillräckligt med lärare som ger stöd till dessa barn. Det är vad den förda politiken innebär. Det är en politik för ökade klyftor, och jag tror att den kommer att leda till att unga i större utsträckning begår brott. Det tycker jag att vi ska undvika. kommer säkert någon att gå upp och säga att vi inte ska ha någon budgetdebatt. Men detta är grundläggande. Vill man verkligen göra någonting åt dessa problem fryser man inte bidragen till kommuner och landsting 2009 och 2010. 66 (): Jag hade förberett mig för att gå upp i talarstolen och bara yrka bifall till den reservation som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och . Men i går läste jag en krönika i en av våra stora dagstidningar och började gräva lite grann i mina papper och sådant som vi i utskottet har fått oss tillsänt. Jag vill ta upp en tråd inom just det brottsförebyggande området. När det gäller unga lagöverträdare är detta en ytterst viktig verksamhet. Det är människor som kanske är bara i början av sitt kriminella beteende. Det är personer som har hamnat i fel sammanhang, och det är personer som har börjat missbruka olika substanser. Jag ska ta upp det område som jag själv känner bäst, nämligen . Jag bor i . Jag vet att i har vidtagit flera åtgärder just för att förhindra och upptäcka våldsbrott framför allt bland unga människor och för att förhindra att de hamnar i en kriminell livsstil. En sådan åtgärd handlar om dialogpoliser. Jag har själv vid ett flertal tillfällen fått möjlighet att tala med personal inom denna verksamhet. De jobbar särskilt i samband med planering av idrottsevenemang och demonstrationer och försöker vara nära människor och särskilt ungdomar. De är särskilt utmärkta och har särskilda kläder på sig och uppträder på ett sådant sätt att de inger förtroende. När jag har talat med personal inom denna verksamhet men också inom andra verksamheter som genomförs i bland annat har jag upplevt att det finns en stor förståelse för hur ser ut . Man försöker vara väldigt noga med att inte peka ut människor på basis av deras ursprungskulturer eller på basis av hur de är klädda eller beter sig utöver det brottsliga beteendet. Så kallad racial profiling är vi förhoppningsvis långt borta från, men det förekommer i många andra länder. Man ger sig på en grupp ungdomar, oftast unga killar, bara för att de råkar ha mörkt hår eller ser ut att ha ett ursprung i något annat land. Döm då om min förvåning när jag läser att en av våra brottsbekämpande myndigheter och verksamheten inom denna, nämligen och dess chef helt plötsligt och utan förvarning tar sig rätten att uttrycka sig väldigt klumpigt. Jag vill passa på att lyfta fram den här frågan eftersom den har väldigt mycket att göra med det nya och ungdomskulturen. Jag ska läsa innantill ur verksamhetsberättelse. Där står följande: Vi har levt ett ganska skyddat liv en bit från allfarvägen. Vidare har vi en kultur som bygger på gemensamma värderingar om att ta hand om sin nästa, värna om de svaga och respektera allas integritet. Det är alltså vi här i . Vidare står det: Migrationen innebär att vi får influenser från andra kulturer med andra värdegrunder. En del av dem som kommer hit har flytt undan krig, svält, naturkatastrofer, religiösa och etniska utrensningar osv. De kommer ofta från samhällen som kollapsat och där lag och ordning är ett passerat stadium. Där mord, tortyr, våldtäkt, rån, stöld och övergrepp har blivit en naturlig vardag. Detta är alltså hämtat från verksamhetsberättelse som man har tryckt upp i många exemplar. Detta är också ett osedvanligt tydligt exempel på det samhälle som vi lever i , där har någon form av koppling till andra kulturer eller är födda utomlands eller liksom jag var väldigt små när de kom hit till landet. Den förståelsen verkar i grunden inte riktigt ha sipprat igenom en sådan här text i det som är en verksamhetsberättelse och som sprids inte bara till justitieutskottets ledamöter utan till andra myndigheter, till och med utomlands. Det finns nämligen en del i verksamhetsberättelsen som delvis tar upp just ungdomsbrottslighet, en text på engelska. Som tur är för oss här inne och för är inte just det som jag läste upp översatt till engelska, så vi slipper skämmas när det sprids till utlandet. Den här texten och det här sättet att uttrycka sig är förlegat. Jag är väldigt glad över att de här tankarna inte fördes upp när vi diskuterade frågan i utskottet tillsammans med bland annat chefen för . Jag hoppas att det är ett stort misstag, att det var någon tjänsteman som satt och skrev ned detta och att chefen inte riktigt såg vad hon skrev under. Det här handlar väldigt mycket om det brottsförebyggande arbetet, det som vi i s, v och mp har tagit upp i betänkandet när det gäller just unga lagöverträdare. Det handlar om att få människor, dessa unga människor, att känna att är ett land som tar hand om alla sina medborgare oavsett ursprung och att det sätt som vi hanterar människor på bygger på en gemensam värdegrund. Den värdegrunden jobbar vi med . De föregående talarna har tagit upp det brottsförebyggande arbetets roll. Jag instämmer helt och fullt i det och tillägger att det nya , som vi tillsammans försöker skapa en bättre framtid för, inte är betjänt av den typen av misstag som jag tidigare läste upp. I grunden är det en oerhört viktigt del. Det majoriteten har tagit upp i motionssvaren är i mångt mycket någonting som vi delar från sida. Men just synen på det brottsförebyggande arbetet, i kombination med hur det nya ser ut , hoppas jag att ledamöterna från alliansen ser över en gång till. 67 (): I en Brårapport som kom konstateras att andelen unga som stulit eller varit delaktiga vid skadegörelse minskat med . Även andelen 15-åringar som begått våldsbrott mot person har minskat. Det tror jag gläder oss alla och är något vi bör ha med oss i debatten . Vi får inte glömma bort att det bakom varje siffra finns allvarliga problem en , en , en som inte förstår eller inte bryr sig om gränser och respekt.