prot · GV09123 · 2008-06-05 00:00:00 — Om man har många barn till exempel, funktionshinder eller överkänslighet mot något är man kanske inte lika intressant. Det kan hända att man har ganska specifika eller jobbiga behov. Hur ska man få dem tillfredsställda på den här marknaden om man dessutom är arbetslös och har en ringa betalningsförmåga? Det är här det finns ett stort utrymme för den sociala aspekten. Jag tycker att det väldigt mycket handlar om marknadsingrepp. Därför har jag väldigt svårt att förstå hur ni ska klara att se till att människor faktiskt kan få det som ni säger att de ska få, nämligen att de ska möta ett utbud som svarar mot behoven. Ni reflekterar i behovsbilden inte över att ett behov faktiskt också kan handla om brist på betalningsförmåga. 109 () replik: Om man har ett behov måste man på ett eller annat sätt få en betalningsförmåga för att kunna uppfylla det. Behovet leder till en efterfrågan. Det ska då finnas ett utbud. Utbudsfrågan har ju att göra med att man skapar långsiktiga spelregler så att bostadsbyggandet faktiskt speglar den efterfrågan som finns. När det gäller att ekonomiskt kunna täcka upp är det för det första det som jag nämnde i mitt anförande kring att man har en politik där människor kommer i arbete och att man har sänkt skatterna för låg- och medelinkomsttagare. Det har skapat ett utrymme för att kunna efterfråga bostäder på ett annat sätt. Oaktat detta kommer det naturligtvis alltid att finnas behov av riktade bostadsbidrag mot vissa grupper. Det är ändå frågan om att vi stärker den enskilda individen för att man ska kunna efterfråga bostad. tog upp bostadsförmedling. Behovet av en bostadsförmedling eller inte är precis samma sak som det vi har diskuterat när det gäller om man vill ha en allmännytta eller inte i en kommun. Det är upp till den enskilda kommunen om man känner att man har ett behov av en bostadsförmedling. Då kan man starta en sådan. Det är så dagens lagstiftning är. I dagens lagstiftning står det också att regeringen har utrymme att anmoda en kommun att ha en bostadsförmedling. Mig veterligen har detta aldrig utnyttjats, i alla fall inte jag har suttit i , inte under den förra socialdemokratiska regeringen heller. Så man har väl tyckt att kommunerna har skött detta ganska bra. 110 () replik: Jag är inte riktigt säker på att jag förstår vad säger. Jag tolkar det som att jag uppenbarligen har missförstått alliansregeringens inställning när det gäller de privata fastighetsägarnas möjligheter att slippa förmedla sina lägenheter på ett öppet, synligt och transparent sätt. Jag har uppfattat det som att det är en konflikt mellan oss, att vi vill se den öppenheten och transparensen och att ni anser att de privata fastighetsägarna ska slippa det och kunna förmedla sina fastigheter under bordet till de vänner och bekanta som de anser har behov av det. Marknaden är då berövad en inte oväsentlig del av utbudssidan. Men det är bra om jag har missförstått det. Då är jag betydligt mindre kritisk mot den bostadspolitik ni driver. För det är en väsentlig komponent. Man bollar med orden. I målsättningen står ordet behov. väljer att säga att behovet leder till en efterfrågan. Orden kan naturligtvis betyda lite olika saker. Men efterfrågan handlar fortfarande om förmågan att betala. Man kommer inte ifrån det. Visst har vi konjunkturer som går upp och ned, det svänger, och är kanske arbetsmarknaden på väg att svikta lite. Ni hänvisar till att ni har gjort en skattereform som gör att folk har mer pengar i plånboken. För dem som har haft de riktigt stora husen har det naturligtvis inneburit att man har fått 30 000, 40 000, 50 000 eller 60 000 extra i plånboken. Men för dem som har bott i de mindre husen på landsbygden har det blivit en real ökning. De har fått en högre kostnad. Det är ungefär 250 000 villaägare som har fått högre fastighetsskatt än de hade tidigare. Det är en sanning med lite modifikation att man har fått mer pengar i plånboken. 111 () replik: kom vi in på småhus- och fastighetsskattefrågan. Den kan man hålla på och räkna fram och tillbaka på. Faktum kvarstår att om man jämför det gamla systemet som fanns med det som finns så finns det ingen svensk kommun där man i genomsnitt betalar högre fastighetsskatt. Man har visat klart att det inte finns någon kommun där man får höjt. Det kanske är bra om vi reder upp det när det handlar om bostadsförmedlingar. I vissa kommuner har man valt att ha bostadsförmedling och har bra frivilliga överenskommelser med de privata fastighetsägarna. Det är inte heller något som man behöver fatta några politiska beslut om i , utan det är upp till kommunen om den känner behov av det och man då gör frivilliga överenskommelser. Det är något som vi vare sig är för eller emot. Vad vi är för är att man har frihet att göra detta. 112 () replik: talar som vanligt väldigt resonerande och väldigt klokt, tycker jag, från talarstolen. Jag har tidigare omnämnt honom som en samförståndspolitiker. Det tror jag att är. Jag vill ändå fråga, för jag känner mig lite osäker. Jag tycker att pratar sig varm för den så kallade och på punkt efter punkt egentligen ställer sig bakom de förslag som utredaren nu har överlämnat till regeringen. Ska jag tolka det som att och den borgerliga majoriteten i utskottet redan har ställt sig bakom de förslag om vinstmaximering och efterfrågestyrd hyressättning som utredaren föreslår? Jag skulle också vilja göra ett klargörande. Den så kallade Malmömodellen är bara en av alla de modeller som fungerar ganska bra runt om i landet vi har en Linköpingsmodell, en Göteborgsmodell där man på ort och ställe har hittat ett bra sätt att komma överens om hur hyressättningen ska ske. Det är väl ingen här inne som har något emot det? Men man kan notera att det redan med dagens system går att göra sådana överenskommelser. Där man inte har lyckats med det är här i . Det tror jag också att vi alla kan vara överens om att man skulle kunna lyckas med på ett bättre sätt. Så Malmömodellen är inte detsamma som de förslag som lägger fram i sin utredning. Du pratar dig över huvud taget väldigt varm om våra reservationstexter som ju är det som ni får läsa, för ni har egentligen inga egna förslag att komma med. Det blir våra motförslag som ni förhåller er till. Jag vill bara säga att ni är välkomna att rösta på våra reservationer här . blir det väl. 113 () replik: Jag valde att titta på de här reservationstexterna för man kan reagera lite grann när man läser en sådan reservationstext eller ett särskilt yttrande. Ni skriver att ni inte vill införa marknadshyror. Då är det underförstått att det vill alliansen göra. Då är det på sin plats att dementera det. Regeringen har inga ambitioner att lägga fram sådana förslag så att vi inför marknadshyror i . Det kanske är avsikten att man skapar en osäkerhet ute bland hyresgästerna. Det tycker jag är lite olyckligt i så fall. När det gäller förslagen totalt i den här utredningen är det precis som jag sade att vi har en remisstid som löper till . Den tycker jag att vi ska ha respekt för. Det är en bred remissomgång där många får komma in med synpunkter. Man får sedan ta ställning till vad de synpunkterna innebär kontra det förslag som gäller. Ordet vinstmaximering används. Det står faktiskt i förslaget. Men det står också vinstmaximering i förhållande till den risk man tar. Det är en väldig skillnad. Det är inte så att kommunala bostadsföretag kommer att ha någon annan affärsmässighet än privata bolag. vinstmaximera kortsiktigt kanske de skulle börja sälja sina hyresrätter som bostadsrätter på många ställen. Det gör de inte, för de har hyresrätter som affärsidé. Ett allmännyttigt företag som vill ha kvar sina hyresrätter har också det som affärsidé. Det finns inget företag som klarar sig om man inte inför någon slags affärsmässighet. Det måste man ha. Det kravet borde ha funnits på allmännyttan. Man borde ha känt på sig ute i kommunerna att man skulle ha det. När man inte har haft det har det slutat ganska illa. 114 () replik: Jag vill inte att det ska råda något tvivel om att vi socialdemokrater står på hyresgästernas sida. Det finns många olika exempel på att den borgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten i riksdag inte gör det. Det tycker även hyresgästerna, och många hyresgäster känner sig förtvivlade. De vill till exempel inte ombilda sina hyresrätter till bostadsrätter, men många av dem känner sig nästan tvingade att göra det. Sådan är verkligheten i . Gå ut och prata med folk så får ni höra många vittna om den otrevliga stämning som plötsligt inträder i ett hus där alla tidigare kommit överens på ett bra sätt. Jag vill bara säga några ord till om vinstmaximering. Det kan, enligt utredningen, leda till att ett allmännyttigt fastighetsbolag tvingas sälja sitt hus om det skulle innebära att det är det bästa sättet att maximera vinsten. Det kan också innebära att man kan bygga lekparker. Det är ett lite slitet exempel, men det är trots allt så att om inte det innebär att man kan påvisa att man gör en maximal vinst kan man inte ens se till att ungarna har någonstans att leka i ett område som ägs av ett allmännyttigt bostadsföretag. Sist men inte minst skulle jag vilja kommentera vår inställning till ägarlägenheter och förtydliga vår nuvarande ståndpunkt en aning. Det är andra talare som har lagt ord i munnen på oss tidigare också. Läser man det särskilda yttrande som en enig opposition står bakom står det: Vi ställer oss avvaktande till de planer som gäller att ägarlägenheter ska införas som en ny form för boende i . Men vi är realister. Vi förstår att det kommer en proposition på detta område. Den kommer vi förmodligen inte att ställa oss bakom. Det är mitt tips . Men vi ska självklart titta på förslagen. Vi vet att det kommer ett förslag, och vi ska titta på det. Vi kommer nog att se ganska många och stora problem med införandet av ägarlägenheter. 115 () replik: Fortsätter vi att tala om vad vi menar med affärsmässighet hörde jag på en repris av . Går man upp tidigt kan man se regionala nyheter på tv och se lite av verkligheten från resten av landet; det är bra. I en värmländsk kommun var verkligheten när det gällde affärsmässighet att man skulle riva hundra lägenheter för att slippa ha en kostnad på 6 miljoner . Detta med affärsmässighet är alltså olika på olika ställen. Att vinstmaximering skulle innebära, som beskrev, att man i ett kortsiktigt perspektiv skulle vara tvingad att sälja ett hus låter för mig som en ganska orimlig tolkning av det hela. Har man ett företag och affärsidén är att inneha hyresrätter ska man naturligtvis kunna driva det långsiktigt affärsmässigt med den affärsidén. Det kan inte vara så att man bara för att tjäna pengar kortsiktigt på något annat tvingas göra det. Det är en orimlig tolkning av detta begrepp. När det gäller miljonprogramsområdet kan en långsiktig affärsmässighet vara att man väljer att sälja delar av beståndet för att få loss kapital för att kunna renovera och rusta upp resten och låta någon annan ta hand om resten och rusta upp om det. Det finns många sidor av affärsmässighet, men det är klart att det måste finnas ett utrymme. Regeringen är väldigt mån om att skapa förutsättningar för att man ska kunna äga, förvalta och bygga hyresrätter. Det ska vara en attraktiv affärsidé därför att den upplåtelseformen är viktig att ha kvar på marknaden. 116 (): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Också jag instämmer i mina kollegers tidigare anföranden. Vi har varit eniga i dessa frågor, och vi kommer förmodligen att bli det också när propositionen väl kommer. Jag kan inte låta bli att ta min minister i försvar när utskottsordföranden på ett raljant sätt talar om att han inte är närvarande i en debatt som aldrig någonsin har varit den typ av debatt där ministrarna är självklara som debattörer. Nog finns det anledning med tanke på det antal interpellationer som vår bostadsminister har fått att fråga hur Socialdemokraterna vill ha svar på samma fråga. Det är viktigt att vi respekterar den ordning som har funnits genom alla år. Betänkandedebatterna kör vi från utskottet. Endast i undantagsfall är ministrar med. När det däremot gäller propositionsdebatter kan det vara mycket angeläget att ministrar kommer. Debatten som har varit väcker ett antal frågor hos mig. Hur har allt detta elände uppstått ? Det kan jag inte begripa. Jag tycker på något vis att det finns en avsaknad av självinsikt när Socialdemokraterna målar upp denna hemska bild av vad vi har åstadkommit . Jag vet mycket väl att man kan slänga sig med statistik. Men när jag tittar i tabellerna så är en sak säker. Efter den period som de borgerliga hade majoriteten 19911994 var det fler färdigställda lägenheter än efter den period när Socialdemokraterna hade makten. Går man till hyresrätter ökade de medan bostadsrätterna ökade . Det var då vi knappast kan beskyllas för politiken. Nej, egentligen tror jag att det aktuella läget är att den socialdemokratiska bostadspolitiken lyckades i flera avseenden men misslyckades i andra. Vi har en del problem att ta tag i. håller vi ihärdigt på att ställa om och ratta om den politiken för att vi tror att människors olika behov måste tillfredsställas utifrån att det finns olika möjligheter beroende på var i livet vi befinner oss. Just detta fick vi också veta under ett studiebesök på . Där var det väldigt tydligt hur det har funnits vissa svårigheter . försöker vi åstadkomma något. Jag tycker att man ödmjukt ska respektera att vi försöker hitta lösningar på den situation som är. Jag skulle vilja uppmärksamma tre saker i mitt anförande. Det är allmännyttans roll, vikten av hyresrätten och dess betydelse när det gäller ungas boendesituation. Allmännyttans roll är viktig för den svenska bostadsmarknaden. Allmännyttan har svarat för en hel del av utbudet på hyresmarknaden. Den kommunala beslutanderätten över de egna bostadsföretagen är grundläggande. Det var därför som beslutade att upphäva tillståndsplikten vid överlåtelse från de kommunala bostadsföretagen. En omfattande kritik har därefter riktats mot detta tillståndssystem av bland andra Lagrådet och många kommuner. Det är varje enskild kommun som ska avgöra om och i så fall hur man vill utnyttja de möjligheter som finns till överlåtelse. Därför stöder jag utskottet fullt ut i att avfärda de motionsförslag som innebär att tillståndsplikten för överlåtelse från de kommunala bostadsföretagen ska återinföras. Hyresrätten är nödvändig för att tillgodose flexibla arbetsmarknader. Alliansen strävar efter att skapa en bostadsmarknad som har balans mellan olika boendeformer. Vi vill vända den trend som vi har upplevt som problematisk med långa bostadsköer, svartkontrakt och omfattande oreglerad andrahandsuthyrning, inte minst i . Vi vill ha möjlighet till individuella lösningar, inte enbart utseendemässigt utan också servicemässigt. Därför har regeringen tillsatt en utredning om tillval och frånval vid hyra av lägenheter. Utredaren ska titta på hur vi kan säkra hyresrätten genom att öka mångfalden i utbudet. Det är också något som vi arbetar hårt med för att tillgodose människors olika behov. Ungas boendesituation är en angelägen fråga för allianspartierna. Om vi inte tillgodoser vad våra unga behöver skapar vi inte det samhälle som väcker framtidshopp. Därför har vi också sett till att det ska finnas hyresgarantier med ett statligt bidrag på till kommuner som har ställt säkerhet för avtal om hyra av bostadslägenheter. Syftet är att ge stöd till ungdomar och andra hushåll som har svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Förvärvsgaranti innebär att statliga kreditgarantier ställs ut för förvärv av bostad. kan ställa ut förvärvsgaranti för förstagångsköpares förvärv av bostad. Syftet är där att underlätta för den som vill köpa sin bostad och ta lån. Hushållens frihet att välja boendeform måste bli större, och eget ägande underlättas. Det är då bostadsbristen kan undanröjas och bostadsmarknaden bli en del av en samhällsutveckling mot större trygghet och valfrihet. Jag är glad och stolt över att vi har en bostadsminister som underlättar för unga människor och andra utsatta grupper att komma in på bostadsmarknaden med hjälp av införda kommunala hyresgarantier som får statligt stöd. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Barnpolitiken och dess inriktning Föredrogs socialutskottets betänkande 2007/08:SoU14 Barnpolitiken och dess inriktning (skr. 2007/08:111). 117 (): I betänkandet behandlas regeringens skrivelse Barnpolitiken en politik för barnets rättigheter och motionsyrkanden som väckts med anledning av skrivelsen samt ett antal motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2006 och 2007. I skrivelsen nämns ett antal områden som regeringen ser som särskilt viktiga att prioritera i det fortsatta arbetet för att ta till vara och stärka barns rättigheter och intressen. Det rör sig om, utan inbördes ordning, för det första det strategiska arbetet med att genomföra , för det andra stödet i föräldraskapet, för det tredje arbetet med att bekämpa våld mot barn och för det fjärde arbetet med att främja barns psykiska hälsa. Utskottet anser att prioriteringarna inom barnpolitiken är väl avvägda och avstyrker motionsyrkandena med hänvisning främst till pågående arbete på området. I betänkandet finns 21 reservationer och två särskilda yttranden. Jag ser fram emot en trevlig och givande debatt. 118 (): Jag vill redan nu yrka bifall till våra reservationer 4, 11 och 15, men vi står naturligtvis bakom alla våra reservationer. När det gäller barnpolitiken i måste man utgå från alla politikområden som finns för att få en helhetsbild av hur det ser ut i just nu och hur utvecklingen ekonomiskt, socialt och hälsorelaterat troligtvis kommer att te sig för olika gruppers barn. Denna analys saknas i regeringens barnskrivelse. Många uppdrag redovisas, och det fokuseras på några områden. Regeringen lovar att komma tillbaka om behovet av nya åtgärder bör prioriteras. Det strategiska arbetet med att genomföra som innefattar förstärkt uppföljning, samordning och kompetensutveckling i syfte att förbättra tillämpningen av är bra. Dock kvarstår frågan om BO:s resurser räcker till för det utvidgade uppdraget och vad inte kommer att mäkta med om anslaget inte ökas. Stödet i föräldraskapet och arbetet mot våld mot barn är också områden som regeringen fokuserar på och som är jätteviktiga eftersom vi , trots agaförbud, kan se att det sker en ökning av de vuxnas våld mot barn. Här är information och utbildning väldigt viktigt. blir tusentals barn misshandlade av sina närmaste och av sina kamrater. Våldet finns i vår närhet. De drabbade är de som vi människor borde älska mest. När allt brister kan det bero på att föräldern är stressad, att det finns missbruk, psykisk sjukdom, ekonomiska problem, maktlöshet eller egna svåra barndomsupplevelser. Oavsett orsak är det alltid fel att slå och kränka sitt barn. Alla som får kännedom om misshandel bör genast anmäla det till polisen. För just det barnet kan det vara en fråga om liv och död. Regeringen avser att ge på ett uppdrag att ta fram ett utbildningsprogram för rättsväsende, beslutsfattare och yrkesverksamma på regional och nivå. Det är ett bra verktyg bland regeringens förslag. Vi anser att vi också måste ha större insatser på det förebyggande området när det gäller sexuella övergrepp mot barn. De som är potentiella förövare ska ha rätt till behandling tidigt, innan något sker. Detta borde utredas . Minskade sociala och ekonomiska klyftor är det mest verkningsfulla medlet för att förbättra barns villkor. Regeringens politik går i motsatt riktning. Här kolliderar skrivelsens formuleringar drastiskt med effekterna av den politik som regeringen bedriver i praktiken. Den borgerliga regeringens ekonomiska politik har på ett systematiskt sätt ökat klyftorna i samhället genom enorma skattesänkningar för de allra rikaste som de sjuka och arbetslösa får kraftigt försämrade villkor och ökad otrygghet. Detta drabbar många barnfamiljer hårt när någon av föräldrarna drabbas av sjukdom eller arbetslöshet. Det leder till försämrade levnadsvillkor och möjligheter för många utsatta barn. Vi socialdemokrater begär ett tillkännagivande om en nationell handlingsplan för utsatta barn. Insatserna för dessa barn måste förbättras. En aktiv politik för att minska barnfattigdomen måste utvecklas. Vi socialdemokrater hävdar och kommer alltid att hävda att sociala reformer och trygghetssystem som ger ersättningsnivåer som det går att leva på och bidragssystem som minskar klyftorna ger trygghet åt välfärdslandet och en ekonomisk stabilitet över konjunkturerna i ekonomin. Av ensamstående mammors och pappors barn lever nära 20 pro-cent i fattigdom. Dessa ska, enligt utredningstjänsten här i , de när-maste åren öka till . Man kan fråga sig om inte regeringen skäms över sitt resultat. När jag har frågat berörd minister här i kammaren om försörjningsstödens ökning i våra kommuner har man nekat och blundat för sanningen. frågar jag er som ingår i alliansregeringen och har beslutat om alla nedskärningar i våra trygghetssystem: Ser regeringen sin egen politiks konsekvens med ökad barnfattigdom i och att den drabbar de allra minsta och svagaste av våra medborgare våra barn och vår framtid? Vi anser att till de prioriterade områdena i barnpolitiken behöver även arbetet mot barnfattigdom föras. Detta bör ske genom ett aktivt arbete för att uppmärksamma barns villkor i samhället för att tidigt kunna sätta in de politiska åtgärder som behövs för att förbättra barnens levnadsvillkor. Målet för en bra barnpolitik måste vara att ge alla barn, inte bara några, samma förutsättningar till bra och trygga uppväxtförhållanden. Vi socialdemokrater föreslår en nationell handlingsplan för utsatta barn. Vi vet , och det ser inte regeringen, att sambandet mellan ett liv i hälsa och trygghet, med livschanser och andra goda uppväxtförhållanden och den egna ekonomiska situationen är mycket starka. Ett större utanförskap ger färre goda livschanser. I sin iver att jaga just det här utanförskapet har regeringen faktiskt glömt bort de allra minsta och sårbaraste hos oss, allas våra barn. 119 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2 om att göra till svensk lag och reservation 15 om barnfattigdom. Jag stöder självfallet alla yrkanden, men för att vinna tid lyfter jag upp dessa för omröstning i . Hur barns villkor ser ut är ett bra mått på om ett välfärdssamhälle fungerar eller inte. Barn är beroende av omständigheter och livsmiljö på ett sätt som vi vuxna inte är. Vuxnas beslut och vuxnas levnadsförhållanden får en direkt återverkan på flickors och pojkars möjligheter, förutsättningar och utveckling. Barn ska vara i fokus när vi stiftar lagar och fördelar resurser. Det handlar om att stifta lagar som skyddar barnen mot övergrepp av olika slag och säkrar barns rättigheter, det handlar om barns möjligheter att göra sina synpunkter hörda och det handlar om att utveckla den generella välfärden så att alla barn får en rimlig chans att växa upp under trygga förhållanden. Vi vet ju att ett samhälle med en god generell välfärd och små klyftor är den bästa utgångspunkten för en trygg och säker uppväxt. ökar i stället skillnaderna mellan dem som har de hyfsat bra eller mycket bra och dem som lever i utsatta situationer. Vi tycker att flera förslag i regeringens barnskrivelse är helt okej. Det är bra att man tydligare följer upp hur arbete går och hur arbetet med går i kommuner och landsting. Men vi konstaterar att det inte blir några nya resurser till . Det är bra med föräldrastöd, bara man ser att familjer är olika. De ser väldigt olika ut. Det är viktigt att man fångar upp de familjer som själva inte aktivt kommer att söka familjestöd. Det är nödvändigt att våld mot barn uppmärksammas. Den senaste kartläggningen från och visar att det har skett en liten ökning av det man egentligen kan säga är våld mot barn men som en del föräldrar anser att de använder i uppfostringssyfte i hemmen.