prot · GV09115 · 2008-05-20 00:00:00 — Hur kvinnor och män ska förmås dela ansvaret för hem och barn lika är en av de mest centrala jämställdhetsfrågorna . För att komma till rätta med detta behöver föräldraförsäkringen reformeras i grunden och inte bara, som , ändras med ytliga till intet förpliktigande justeringar. Det som krävs är en fortsatt generös föräldraförsäkring som baseras på samma principer som alla andra socialförsäkringar. Det innebär att föräldrapenning inte ska kunna överlåtas på den andra föräldern, på samma sätt som det inte är möjligt att överlåta sjukpenning eller arbetslöshetsersättning på någon annan. En individualisering av föräldraförsäkringen är ett nödvändigt verktyg, både för att göra upp med föreställningen att pappors föräldraansvar är förhandlingsbart och för att bryta diskrimineringen av kvinnor på arbetsmarknaden. Det behövs på många sätt en förändrad och annorlunda familjepolitik, men jag vill inte ha den unkna och bakåtsträvande familjepolitik som högerregeringen för fram. Jag vill inte ha en konservativ familjepolitik vars enda ideal är en sammanlevande mammapappabarn-familj. Jag vill ha en förändrad familjepolitik, och jag vill att den ska vara feministisk, radikal och präglad av jämställdhet. Jag vill se en familjepolitik som ger alla föräldrar samma möjlighet till ett bra liv med sina barn! 143 (): Klockan börjar bli mycket, och det har varit en lång dag med debatter ända för vårt utskott. Men har vi kommit till jämställdhetsbonusen. Syftet med bonusen, att få till ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen, är bra, men metoden är fel. Jämställdhetsbonusen fungerar som ekonomisk modell, men för folk i vardagen blir det onödigt krångligt. Det är stor risk att folk avskräcks genom att det är byråkratiskt och att effekterna i plånboken inte märks förrän vid skatteåterbäringen. För att regeringen skulle kunna enas om vårdnadsbidraget konstruerades en jämställdhetsbonus. Bonusen ska ge den som tjänar mest i familjen, oftast mannen, avdrag på skatten om han är hemma med sina barn. Vårdnadsbidraget kommer alltså att kunna kombineras med ett skatteavdrag om den som stannar hemma är den som tjänar mest. Den krångliga jämställdhetsbonusen kommer troligen att bli ganska verkningslös. de gröna ser inte att förslaget kommer att leda till de positiva effekter som är förväntade utan föreslår i stället en mer individualiserad föräldraförsäkring för mer jämställdhet. Delar man upp föräldraförsäkringen i tre delar där en tredjedel ges till mamman, en tredjedel till pappan och den återstående tredjedelen kan disponeras av båda föräldrarna innebär det att papporna måste ta ut en större del av försäkringen än om man inte i stället väljer att låta föräldraledighet gå förlorad. Individualisering brukar ju folkpartisterna tala om i andra fall. Individualisering ger alltså en tydligt ökad jämställdhetsstyrning av föräldraförsäkringen: Att skaffa barn innebär ett personligt ansvar för alla människor. För oss i är det alldeles självklart att det ansvaret också kräver handling i form av en beredskap från bägge föräldrarnas sida att ta hand om barnen. Med en jämnare fördelning av föräldraledigheten skapas mer jämställdhet både i hemmet och på arbetsmarknaden. Fler föräldralediga pappor skapar större möjligheter till delat hemarbete och barnuppfostran. Dessutom får fler pappor chansen till tidig kontakt med sina barn. För kvinnorna minskar risken att hamna efter i löneutveckling och karriärmöjligheter. Det sker en systematisk diskriminering av kvinnor på arbetsmarknaden, eftersom det anses mindre riskfyllt att anställa en man än en kvinna. tror att en ökad individualisering av försäkringen kan bidra till att även denna typ av diskriminering minskar. Ytterligare en anledning till motstånd i fråga om jämställdhetsbonusen är att förslaget anses tekniskt komplicerat. Föräldraförsäkringen upplevs av många som krånglig, och jämställdhetsbonusen skulle bara skapa mer förvirring om den genomfördes. Denna uppfattning delas av , vilket vi tidigare hörde av bland annat LiseLotte . är den myndighet som ska handlägga jämställdhetsbonusen, och de menar att förslaget är så komplicerat att det inte bör genomföras. Konsekvenserna av olika val kommer att vara svåra att förutse. Ytterligare en faktor som påverkar ställningstagande är att bonusen kommer att betalas ut än när uttaget av föräldrapenningen sker, vilket minskar den direkta kopplingen mellan bonusen och fördelningen av dagar. Vidare redovisar regeringen inga underlag när det gäller effekterna av förslaget. Det framförs i princip ingen relevant forskning kring området som kan fungera som belägg för att bonusen ska införas eller vilka effekterna blir. Tvärtom finns det mycket som talar för att ekonomin inte är det som i huvudsak styr uttaget av föräldraförsäkringen utan att det snarare handlar om andra strukturer som är mer avgörande. , som är regeringens myndighet för jämställdhetsfrågor, menar att förslaget brister i problematisering och analys ur ett jämställdhetsperspektiv, vilket gör det svårt att ta ställning till den föreslagna bonusen. JämO anser också att en individualiserad föräldraförsäkring är det mest effektiva sättet att skapa en jämn fördelning av föräldraledigheten. Att har kommit långt vad gäller jämställdhet beror till stor del på den individualiserade socialförsäkring och det individualiserade skattesystem som har införts. delar regeringens ambitioner när det gäller att öka jämställdheten genom ett jämnare uttag av föräldrapenningsdagar mellan kvinnor och män. Genom en mer jämn fördelning av föräldraledigheten skapas mer jämställdhet både hemma och på arbetsmarknaden. Fler föräldralediga pappor skapar större möjligheter till en jämn fördelning av hemarbete och barnuppfostran. För papporna skapas större möjligheter till tidig kontakt med sina barn. För kvinnorna minskar risken att hamna efter i löneutveckling och karriärmöjligheter. Många arbetsgivare utsätter kvinnor för en strukturell diskriminering, medvetet eller omedvetet, genom att de, som sagt, betraktar det som mer riskfyllt att anställa en kvinna än en man. Vi tror faktiskt inte att man kommer åt problemet med den metod som regeringen föreslår. Det är som talade om när han gjorde en parallell med klimatpolitiken. Han beskrev att åtgärden är helt fel för att komma åt problemet. Dessutom har samma regering som ambition att minska regelbördan. Man brukar tala om den administrativa regelbördan. Men det gäller tydligen inte inom familjeförsäkringen. Jämställdhetsbonusen fungerar som en ekonomisk modell på papperet. Men för folk i vardagen blir det onödigt krångligt och byråkratiskt. Nej, avslå detta krångliga och byråkratiska förslag och kräv av regeringen att den återkommer med lagförslag om en ytterligare individualisering av nuvarande föräldraförsäkring genom att en tredjedel reserveras för respektive förälder, oavsett om det är två män, två kvinnor eller en man och en kvinna. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3. 144 (): Det är med stor glädje som jag står här och har förmånen att debattera ännu en del av alliansens familjereform. Jämställdhetsbonusen ska inte, med anledning av tidigare debattinlägg, tas för något annat än just en familjepolitisk reform. barnfamiljer, som är de som berörs av detta, kommer att märka att det finns en tydlig skiljelinje mellan å ena sidan alliansens familjepolitik och å andra sidan vänsterkartellens familjepolitik. Skiljelinjen är mycket tydlig. När Socialdemokraterna styrt har de tydligt visat vad en familjepolitik innebär för dem. Det är att på politiskt sätt i varje detalj styra i sådant som föräldrar kan och vill klara själva. Politiken har på det ena eller andra sättet alltid inbegripit kvoteringar eller andra tvingande regler. De familjer som inte har kunnat ta del av reformerna har blivit helt utanför eller inte fått någonting. En sådan familjepolitik tror vi inte på. Vi tror snarare att det är morötter som behövs. är det fortfarande många fler kvinnor än män som tar ut föräldraledighet, inte minst inom föräldraförsäkringen. Där var kvoten, vad jag förstår, 7921 . Barn behöver nära kontakt med båda sina föräldrar. Jämställdhetsbonusen ger familjer som fördelar sin föräldraförsäkring på ett jämnare sätt en bonus för inkomstförlusten. Det ger en helt ny möjlighet att ge barnet en bättre kontakt med båda föräldrarna. En jämställdhetsbonus motsvarande innebär att det stora flertalet familjer vinner ekonomiskt på att dela mer på föräldraförsäkringen. Under förutsättning att båda föräldrarna har en inkomst som är lägre än , det vill säga lägre än inkomsttaket för beräkning av föräldrapenning, blir inkomstskillnaden mellan föräldrarna högst , och då tjänar familjen på att utnyttja jämställdhetsbonusen. Oppositionen verkar inte lika angelägen i olika grad, ska jag säga om att ge barnfamiljer den här möjligheten, i alla fall inte om man läser reservationerna. Det talas om att jämställdhetsbonusen skulle vara så komplicerad att ingen förstår sig på den. Jag håller inte med om att den skulle vara så komplicerad som Socialdemokraterna och även de andra vänsterpartierna vill göra gällande. Systemet med den vanliga föräldraförsäkringen är faktiskt lika omfattande om man tittar på hela regelhanteringen. Dessutom är det som sköter alla beräkningar och som gör själva krediteringen av skattekontot för den som har sökt jämställdhetsbonus. Personalen på dessa två myndigheter har mitt fulla förtroende och kommer att klara dessa uppgifter. Ni kanske tror något annat. Det enda som familjen behöver göra är att söka jämställdhetsbonus, ingenting annat. Kritik har också hörts om att det inte skulle bli en naturlig koppling mellan själva bonusens syfte, och incitamentet till det, och den kreditering som sker på skattekontot eftersom den görs året efter. Man säger att ingen märker av det efter. Men så behöver det naturligtvis inte vara. Det är det som är finessen med detta. Precis som när man betalar räntor på sitt boende kan man jämka så att man får ett skatteavdrag redan det år som det är fråga om. Det gör att kopplingen blir mycket tydlig. Och de stora vinnarna blir givetvis alla de barn som kan få en närmare kontakt med båda föräldrarna. Det är det som är syftet med jämställdhetsbonusen. Jag vill också framhålla att många av remissinstanserna har varit positiva till jämställdhetsbonusen, även om det ska jag vara ärlig och säga de har haft synpunkter på utformningen av förslaget. Många remissinstanser tycker att det är krångligt. Det gäller inte minst de fackliga organisationerna. Jämställdhetsbonusen har även andra betydande effekter. Många kvinnor som tjänar mindre än sina män kan stärka sin ställning på arbetsmarknaden. Bonusen blir ett utmärkt incitament en morot för att få föräldrar att dela mer lika på föräldrapenningen. Såsom det ser ut med föräldrapenningen är det, som jag sade förut, av männen som tar ut föräldrapenning och av kvinnorna. Man tror att detta förslag kommer att öka männens andel . Att den ökade jämställdhet som uppnås genom jämställdhetsbonusen blir långsiktigt hållbar beror just på att den är självvald av föräldrarna. Skulle den tvingas fram genom olika kvoteringar och politiska beslut skulle det förstås inte bli någon långsiktighet. I stället skulle många föräldrar inte kunna utnyttja försäkringen fullt ut. Vad oppositionen har sagt är nämligen: kvotering, kvotering, kvotering. Mot den bakgrunden kommer förstås jämställdhetsbonusen att spela en viktig roll för många barnfamiljer som resonerar och diskuterar hur man ska fördela föräldrapenningen sinsemellan. Det är viktigt att återigen understryka att jämställdhetsbonusen i första hand är en delreform i alliansens familjepolitik där barnperspektiv och valfrihet går hand i hand. Alliansen litar till att föräldrarna och inte politikerna vet vad som är bäst när det gäller den egna familjens situation och det enskilda barnets behov. Det är därför valfriheten är så viktig för oss, och det är därför som barnperspektivet alltid måste lyftas fram. Det går inte att bedriva en familjevänlig politik utan att sätta barnets behov i första rummet, precis som vi har lovat i alla FN-deklarationer. Jämställdhetsbonusen, liksom alliansens övriga reformer, har det tydliga barnperspektivet. Jag yrkar därför bifall till socialförsäkringsutskottets förslag om ett införande av jämställdhetsbonus. Jag yrkar även avslag på samtliga motioner och reservationer under dessa punkter. I detta anförande instämde () och (). 145 (): Efter den diskussion som vi alldeles haft om vårdnadsbidraget har även den jämställdhetsbonus berörts som vi nu pratar om. Det visar ganska tydligt att de båda reformerna som träder i kraft , faktiskt hör ihop och ska ses i ett sammanhang. Oppositionen påstår att alliansens familjepolitik är ojämlik. Det har vi hört från alla de tre representanter från oppositionen som här har varit uppe i talarstolen. Men med en jämställdhetsbonus är det väl ingen som kan tveka om att detta är ett bevis på att vi tycker att det är viktigt med en mer jämställd familjepolitik. Detta är både viktigt och nödvändigt, vill jag påstå. Den enda motiveringen till att oppositionen vill att förslaget i betänkandet om jämställdhetsbonusen ska avslås är att den är för krånglig och att pengarna betalas ut . Men vi hörde av att man kan begära jämkning, så pengarna behöver inte bli för sent utbetalade. Utifrån motiveringen till att man tycker att det är för krångligt förstår jag varför den tidigare regeringen inte har kommit med något förslag som handlar om att öka jämställdheten mellan föräldrarna när det gäller barnomsorgen och familjepolitiken. Förmodligen har man förkastat alla idéer just därför att de har varit för krångliga. Krångligheten har fått vara det som fått råda i stället för att man medverkat till att kvinnor och män, mammor och pappor, får en mer jämställd familjepolitik och en mer jämställd arbetsmarknad. Detta med ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen är ganska intressant. Kvinnornas löner styrs, vilket alla påstått, av att de är hemma mer och tar hand om sina barn. Det betyder att vi måste se till att papporna utnyttjar en större del av föräldraförsäkringen. Precis som har sagt här i talarstolen, även i den tidigare debatten, är barnperspektivet viktigt för barnens uppväxt, alltså att både pappan och mamman tar del av barnens uppväxt ju tidigare, desto bättre. Detta är viktigt i det här sammanhanget. Därför finns nu föreslagen jämställdhetsbonus som en möjlighet. Vi i vill verka genom morötter, inte genom piskor och kvotering. Vi tycker att det är viktigt att bryta mönstren på frivillig väg. I vårt partiprogram står det att vi vill stimulera, det vill säga medverka på frivillig väg, så att fler pappor tar ut föräldraledighet. Det är, som sagt, viktigt inte bara för löneutvecklingen utan också för föräldrarnas karriär liksom det är viktigt för barnperspektivet. Jag måste säga att det är beklagligt att den förra regeringen inte lyckades se till att jämställdheten i föräldrauttaget är bättre än den är. Här har man nu stått i talarstolen och sagt att man inte tror att det här förslaget kommer att innebära någon större skillnad i uttaget av föräldraförsäkringen. Jag kan bara säga att jag vet att den förra regeringens politik inte bidrog till ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Resultatet av det har vi ju sett. Givetvis, måste jag också säga, kommer de reformer som vi nu genomför inom socialförsäkringsområdet, inte minst när det gäller familjepolitiken, initialt att innebära en ökad belastning på . Myndigheten kommer att kräva utbildning av sin personal och, naturligtvis, en massiv informationsinsats både internt och externt. Det gör att jag inser jag stöder också detta att myndigheten behöver ett resurstillskott för att klara av detta. Det är väldigt viktigt. Alliansregeringen är, som sagt, handlingskraftig, vilket den förra regeringen sannerligen inte var i det här sammanhanget. Vi sätter upp höga mål för myndigheten, , som vi i socialförsäkringsutskottet och alliansregeringen ställer höga krav på att de reformer som vi genomför också ger avsett resultat. Därför hävdar jag att behöver ha mer pengar. I debatten här har vi också hört från oppositionen att man förkastar den här idén, för den är för krånglig. Men helt plötsligt har man börjat diskutera andra förslag inom familjepolitiken. Det är konstigt att man inte har kommit med de förslagen. Då säger jag: Det är väl tur att vi äntligen har fått en levande debatt om de familjepolitiska reformerna. Det är jätteviktigt att vi har en levande debatt om familjepolitiken. får vi det igen. Det är tur att alliansregeringen visar vägen så att föräldrarna får möjlighet att välja det som de anser vara bäst: att, som sagt, misslyckas som den tidigare regeringen gjort eller att, som alliansen gör, komma med förslag. Med hänvisning till detta, fru talman, tycker jag att det är viktigt att vårdnadsbidraget kompletteras med en jämställdhetsbonus en viktig länk i familjepolitiken för att kunna kombinera föräldraskap med arbetsliv, med ett aktivt arbetsliv för både mamman och pappan. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet samt avslag på samtliga motioner. I detta anförande instämde (), och (båda fp) samt (). 146 (): Trots årtionden av debatter och reformer är inte jämställt. Kvinnor har mindre makt än män. Kvinnor är chefer i mindre utsträckning än män. Kvinnor tjänar mindre än män. Den senast tillgängliga statistiken visar att kvinnors löner i genomsnitt är av mäns löner en siffra som för övrigt har varit . Inom landstingssektorn är kvinnors löner av mäns löner. Det här har naturligtvis flera olika orsaker. Vi har en väldigt könssegregerad arbetsmarknad. Kvinnor och män jobbar i praktiken i helt olika sektorer på den svenska arbetsmarknaden. Män jobbar i sektorer där det finns flera arbetsgivare och där det finns entreprenörer och konkurrens. Det leder till högre löner. Man får tjäna pengar; det är fint att tjäna pengar. Kvinnor jobbar i yrken, sektorer, på den svenska arbetsmarknaden där det är få arbetsgivare och där det råder monopol. Det leder till låga löner och har lett till att ett låglöneproletariat skapats på svensk arbetsmarknad. I fick män näringsfrihet i de yrken där män traditionellt jobbade. är det så i att kvinnor inte har näringsfrihet i de sektorer där kvinnor huvudsakligen valt att arbeta. Vidare, fru talman, handlar bristen på jämställdhet också om en brist på jämställdhet i familjen. tog papporna ut endast av föräldrapenningsdagarna. Vilka är då problemen bakom detta? Vilka problem leder detta till på den svenska arbetsmarknaden och i det svenska samhället? Det leder naturligtvis till att kvinnors status och ställning på den svenska arbetsmarknaden försvagas. Vi vet för det första att kvinnor och män som söker ett visst jobb bemöts på olika sätt. Direkt eller indirekt ställs kvinnor och män inför helt olika krav. Det förväntas att kvinnor ska stanna hemma med barnen. De får inte samma karriärutveckling, medan mannen inte väntas vara hemma med barnen. För det andra vet vi att pappor generellt sett får mindre kontakt med sina barn. Vi vet att det är viktigt för barnen att knyta an både till sin mamma och till sin pappa. Vi vet för det tredje att det ojämna uttaget i föräldraförsäkringen leder till att allt fler familjer upplever att det är svårt att få det så kallade livspusslet att gå ihop. har under en lång rad av år argumenterat för, tagit strid för och också genomfört viktiga jämställdhetsreformer. Vi var det parti i riksdag som först drev kraven på att det skulle införas en särskild jämställdhetslag och som vi också var med och jämförde , i strid med den dåvarande vänstern som tyckte att det här med jämställdhet var någonting som man kunde ha kollektivavtal om och förhandla om mellan arbetsmarknadens parter. Vi genomförde den så kallade pappamånaden. , fru talman, kan vi lägga ytterligare en milstolpe i raden av liberala jämställdhetsreformer som redan har genomförts, jämställdhetsbonusen. Jämställdhetsbonusen är en folkpartiuppfinning. Vi var det parti som drev den här frågan allra först i svensk politik. Den bygger på en mycket enkel och tydlig liberal tanke att vi ska stimulera människor till ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. Det är bra med morötter. Låt oss stimulera och uppmuntra i stället för att enbart straffa, kvotera och dirigera. Jämställdhetsbonusen bygger på tanken att för man delar jämlikt mellan mamman och pappan, eller vilken familjekonstellation det rör sig om, får man . Om man delar maximalt på föräldraledigheten uppgår beloppet till . Det delas ut i form av en skatteåterbäring, skattereduktion, sänkt skatt. Det här uppmuntrar till ökad jämställdhet. Det blir lättare för kvinnor att få fotfäste på arbetsmarknaden. Det blir lättare för familjer att få livspusslet att gå ihop, och det kommer att stimulera fler pappor att ta den nödvändiga och viktiga kontakten med sina barn när de är små. Precis som flera talare har varit inne på presenterar alliansen nu ett brett familjepolitiskt paket. Det handlar om vårdnadsbidraget, som vi tidigare diskuterat. Det är möjligt för de kommuner som så vill att införa det. Det handlar om jämställdhetsbonusen, som vi debatterar . Det handlar om barnomsorgspengen och också om ett stärkt pedagogiskt inslag i förskolan. Detta är alliansens alternativ; detta är regeringens alternativ. Men vad är alternativet? Mot detta står en hopplöst splittrad opposition. Nej, förresten, oppositionen är överens om en sak. De är emot. De är emot regeringens politik. Men vad är oppositionen för? Ja, Socialdemokraterna vill ha jämställdhetsbonus. Men de vill inte ha den här. Inom parentes sagt hade Socialdemokraterna på sig att genomföra någon form av jämställdhetsbonus. Det kan tyckas att man skulle ha kunnat presentera ett sådant förslag och genomfört det, men det har man inte gjort. är emot jämställdhetsbonusen och vill ha en helt kvoterad föräldraförsäkring. vill ha en tredelad föräldraförsäkring. En viss del ska man få bestämma över själv inom familjen, och två tredjedelar ska kvoteras mellan föräldrarna. När det är tre oppositionspartier är det matematiskt och teoretiskt möjligt att det kan uppstå tre olika politiska linjer. Det är duktigt jobbat att hitta tre så vitt skilda politiska linjer inom oppositionen. Det vi ser, fru talman, är en opposition i fritt fall, i fritt sönderfall. Det är knappast seriöst för partier som gör anspråk på att utmana alliansen om regeringsmakten att inte kunna enas på ett så centralt område som föräldraförsäkringen och familjepolitiken. Vi ser här en situation framför oss med en allians som är enad, en tydlig gemensam politik med fyra tydliga ingredienser där jämställdhetsbonusen är en central del, och vi ser en splittrad opposition. Vi ser en allians som levererar jämställdhetsreformer. Vi ser en opposition som kanske pratar om jämställdhetsreformer men som inte gör så mycket annat än pratar och som har haft på sig att göra någonting men som inte har gjort någonting. Att snacka går ju. Valet i familjepolitiken torde vara enkelt. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga motioner och reservationer. I detta anförande instämde (), (), (), och (). 147 () replik: Det var intressant att höra här bre ut sig om oppositionens sönderfall när han själv sitter bunden med händerna. Han pratar så fint om vårdnadsbidraget, men själen känner någonting helt annat. Det han pratar om är kvinnornas möjlighet till löneutveckling och karriärutveckling. Det skulle vara intressant att höra här svara på: Hur kan ett vårdnadsbidrag hjälpa kvinnor i löneutvecklingen och karriärutvecklingen? Hur kan en spis och en dammsugare hjälpa kvinnan i karriärutvecklingen? Det är väldigt intressant. Sedan börjar prata om offentliga arbetsgivare. Ja, offentliga arbetsgivare är syndabockar. Där har man kvinnodominans. Jag håller med, det är kvinnodominans där. De är syndabockar för att de inte jobbar för jämställdhet.