prot · GV0976 · 2008-03-11 00:00:00 — Men jag tycker att det är väldigt märkligt att man å ena sidan talar om att man vill öka jämställdheten, å andra sidan tar ett sådant gigantiskt kliv bakåt i just denna fråga. Det visar, tycker jag, att det inte finns någon linje i den förda politiken. Man kan också fråga sig varför det är så att barnomsorgen inte är så utbyggd i . Det beror bland annat på vårdnadsbidraget. Vi har kunnat se att detta har urholkat barnomsorgen. Det har minskat incitamenten för kommuner att bygga ut barnomsorgen. Det är en av de viktiga anledningarna till att de nu avvecklar vårdnadsbidraget. Jag tycker att ni faktiskt borde lära av våra nordiska grannar i den här frågan och inte göra samma misstag som de har gjort. Problemen på arbetsmarknaden är inte för mycket jämställdhet utan för lite. Att då införa detta förstår jag över huvud taget inte. Många barn trivs inom barnomsorgen, ska jag också säga. Det framstår här som om de inte gör det. 89 Socialminister (): Jag tror att män och kvinnor vill kunna kombinera arbetsliv och familjeliv. Men jag tror att det finns ett väldigt starkt tryck hos män och hos kvinnor på att kunna bestämma lite mer själva när de går tillbaka till arbetslivet när barnen är små. Det kan vara så i en syskonskara att ett barn är väldigt utåtriktat och känner behov av att träffa andra barn, medan ett annat barn är lite mer inåtvänt och behöver de små sammanhangen under lite . Ett barn kanske lider av någon allergi som gör att den här familjen får det väldigt svårt att få barnomsorgen att fungera. Jag tycker att det är väl betänkt att skapa ett system där föräldrar kan stanna hemma ytterligare någon månad när föräldraförsäkringen har gått ut eller att gå ned lite grann i arbetstid för att kunna tillbringa tillsammans med sina barn. LiseLotte tog upp frågan om full tid och ändå vårdnadsbidrag. Det är den konstruktion som vi har landat på. har vi en ordning som gör att de småbarnsföräldrar som använder den kommunala barnomsorgen subventioneras, till exempel i mitt fall, med de två barn som jag och min fru har. Vi hade hyggliga inkomster. Vi använde den kommunala barnomsorgen och subventionerades med kanske storleksordningen och barn. Vår granne som var hemma med barnen hade inte rätt till en enda krona. Jag tycker att det är rimligt att vi fördelar till alla och att den som betalar skatt också kan få någonting tillbaka. Jag tror att vårdnadsbidraget kommer att få ett väldigt starkt stöd. Många föräldrar kommer att välja det, men inte alla. Det ligger i sakens natur att det är frivilligt. Man får en möjlighet att anpassa det här till den situation som man själv befinner sig i. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2007/08:409 om skydd för majoriteten av personalen på en arbetsplats i samband med avknoppningar 90 Socialminister (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder i syfte att skydda personal inom landstingsägd vård från att avknoppningar kan drivas igenom mot majoriteten av de anställdas vilja. Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Det är sjukvårdshuvudmännens ansvar att organisera hälso- och sjukvården så att den uppfyller kraven i hälso- och sjukvårdslagen. Ett landsting eller en kommun får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter som man ansvarar för enligt hälso- och sjukvårdslagen och ska därvid ange de särskilda villkor som gäller för överlämnandet, vilka är desamma oavsett vem som tar över verksamheten. Det är alltså upp till sjukvårdshuvudmännen, det vill säga ytterst de valda företrädarna och inte de anställda, att avgöra huruvida verksamhet ska bedrivas i egen regi eller i annan driftsform. Det förutsätter dock att förhandling enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet genomförts och att det inte finns några rättsliga hinder i övrigt för detta. Kommuner och landsting som sluter avtal med någon annan om vården av en angelägenhet har kvar huvudmannaskapet för uppgiften och därigenom det yttersta ansvaret för verksamheten. Inom hälso- och sjukvården föregås en överlåtelse som regel av ett upphandlingsförfarande enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. I de fall överlåtelsen kan betraktas som en verksamhetsövergång övergår de enskilda anställningsavtalen automatiskt till förvärvaren. Arbetstagaren kan dock välja att stå kvar i anställningen hos överlåtaren. Regeringen har uppdragit åt Statskontoret att göra en analys av vilka principer som enligt gällande rätt ska ligga till grund för prissättningen av en verksamhet när en kommun eller ett landsting överlåter den till personal. Analysen ska göras mot bakgrund av såväl kommunalrättsliga bestämmelser som . Regeringen har tagit ett flertal initiativ som syftar till att främja mångfald inom hälso- och sjukvården. Ett exempel är ett regeringsbeslut om att bidra med till . Syftet är att, genom utbildnings- och rådgivningsinsatser, få fler utförare som kan bidra till vårdens utveckling. Regeringen anser att en mångfald av aktörer berikar den offentligt finansierade hälso- och sjukvården samt omsorgen. En mångfald av vårdgivare inspirerar bland annat till innovativa lösningar, vilket skapar goda förutsättningar för en positiv kvalitetsutveckling och därmed bättre hälso- och sjukvård. Mångfald handlar framför allt om att ge patienter förbättrade möjligheter att välja vårdgivare, men även om att ge personalen möjlighet att välja arbetsgivare. Flera alternativa arbetsgivare behövs också för att klara av att attrahera arbetskraft till hälso- och sjukvården . Många av dem som är anställda i vården har idéer om hur de skulle vilja bedriva vården, vilka måste tas till vara i större utsträckning än vad som är fallet . Det är regeringens uppfattning att ökad mångfald är ett av flera medel för att förändra, förnya och förbättra hälso- och sjukvården så att målet om en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen kan uppnås. Regeringen har dock inte någon önskan att detaljreglera hur sjukvårdshuvudmännen organiserar sin verksamhet. Det kommer även fortsättningsvis att vara sjukvårdshuvudmännens ansvar att besluta om och på vilka grunder en verksamhet ska läggas ut på entreprenad. 91 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret på interpellationen. Bakgrunden till den interpellation jag har skrivit är att har olika former av privatiseringar i form av så kallade avknoppningar rönt stor uppmärksamhet i vissa kommuner och landsting. Jag har själv debatterat frågan om avknoppningar med utbildningsministern vid ett antal tillfällen. Då har utgångspunkten varit inte minst den tvångsprivatisering som skedde av skolan i , i Tibble, där man mot personalens och elevernas vilja valde att driva igenom en privatisering av en skola. Man gjorde det till ett underpris när man lät en rektor och en i lärarkollektivet ta över skolan för en låg kostnad. är det inte bara på skolans område som det här har hänt. händer det också ganska ofta i sjukvården. I finns det ett aktuellt exempel. För någon dag sedan fick folktandvårdens vd sparken av den borgerliga landstingsledningen därför att han tyckte att det är en oprofessionell hantering av folktandvården när en av de mest välskötta folktandvårdsklinikerna vid i håller på att tvångsprivatiseras. Återigen är det så att en majoritet av personalen på folktandvården vid motsätter sig en privatisering. Vad har regeringen sagt i frågorna? Jag såg en presskonferens med socialministern och utbildningsministern. Ni sade att ni skulle titta på reglerna. Det är lite spännande att se vilka olika utgångslägen ni har. Utbildningsministern har vid ett flertal tillfällen i talarstol sagt att han inte vill lagstifta mot detta. Han tycker att man måste ge kommuner och landsting möjlighet att bestämma över sakerna. Men han hoppas att Tibbleaffären i moderatstyrda ska vara en varningssignal och avskräckande för andra kommuner i landet, det vill säga att inte privatisera mot personalens vilja. Vad händer i ? Där ändrar nu den borgerliga landstingsledningen det principbeslut som finns, det vill säga att ha personalen med sig på avknoppningar eftersom man inte får med sig personalen vid på en privatisering. Sedan driver man i alla fall igenom en tvångsprivatisering. Går det ihop med vad regeringen har sagt och vad utbildningsministern sade, nämligen att Tibblefallet skulle vara ett avskräckande exempel, att så inte ska göras? Med tanke på svaret på interpellationen kan man fundera över vad socialministern egentligen menar. Om regeringen inte har för avsikt att på något sätt reglera för sjukvårdshuvudmännen avseende avknoppningar interpellationens sista stycke vad syftar Statskontorets utredning till? Vad det inte en poäng att låta Statskontoret se över regelverket, i syfte att strama upp aktiviteterna? Av interpellationssvaret framkom att inom hälso- och sjukvården föregås en överlåtelse som regel av upphandlingsförfarande enligt lagen om offentlig upphandling. Så är det inte i vår verklighet i . Det är regel att det inte sker en upphandling enligt lagen om offentlig upphandling. Det är just därför det skulle behövas riktlinjer. Det gäller både vilket pris som ska gälla när en verksamhet ska säljas av från offentlig till privat ägo och vilka regler som ska gälla om personalen ska ta över. Vore det inte rimligt, socialministern, att man ser över regelverket och stramar upp reglerna så att landsting vet vad de borde och inte borde göra? 92 Socialminister (): Jag tror att det är viktigt att tänka igenom hur man ser på frågan om vilken nivå som ska besluta om vad. I det här fallet är det betydelsefullt att konstatera att det är landstingen som är ansvariga för sjukvården i länet, oavsett vem som utför jobbet. Det är den politiska ledningen i , oavsett politisk färg, som har ett ansvar gentemot sina huvudmän, nämligen medborgarna i det landsting där man har det politiska ansvaret. Det är de som bestämmer, och de står till svars för sina väljare. Det är viktigt att säga att det är ett lite annat system för tandvård och folktandvården i förhållande till hälso- och sjukvården i fråga om det som regleras i lagstiftning. Med anledning av det säger vill jag också säga att av de tidningsartiklar jag har läst har det framgått att både den tidigare vd:n för folktandvården, , och säger att de har kommit överens gemensamt. Han understryker själv att han inte har fått sparken, såsom uttryckte det. Jag vet inte hur det förhåller sig, men det är så det har stått i de artiklar jag har läst. När det gäller det uppdrag som Statskontoret fick är det som mycket riktigt säger, nämligen att jag och utbildningsministern hade en gemensam presskonferens. Det var för att ta tag i frågan som handlar om eventuella goodwillvärden som finns i en verksamhet. Om en kommun eller ett landsting säljer en viss verksamhet där det finns ett upparbetat värde i verksamheten som man inte har tagit hänsyn till, borde man titta på om det inte ska ingå så att det blir en rättvis prissättning. Man ska inte rea ut medborgarnas gemensamma tillgångar till någon köpare. Det ingår i Statskontorets uppdrag att titta på den frågan. Det centrala i det svar jag har lämnat här är att det är politikerna som ansvarar för verksamheten. Jag är den första tillskyndaren av att politiker har en levande dialog med dem som är anställda i vården, att man kan komma överens. Sedan kan det finnas situationer när man inte gör det, men det är i allra högsta grad eftersträvansvärt att man är överens om tagen när en viss verksamhet avknoppas. Det blir ett bättre resultat så. Det är den politiska ledningen som har ansvaret och befogenheterna, och det är upp till väljarna att i den händelse de är missnöjda ställa den politiska ledningen till svars i kommande val. Det gäller den här frågan precis som andra frågor när det gäller det politiska ansvaret. 93 (): Det är klart att man kan hålla landstings borgerliga ledning ansvarig för vad som sker just nu med sjukvården. Det finns nog all anledning att göra det med tanke på de neddragningar som sker i vården och den orättvisa fördelningen. Vi talar nu ändå om partikamrater till som leder . Vad har regeringen för uppfattning i frågan att ändrar regelverket? har det funnits en princip som har sagt att vid avknoppning av verksamhet vilket jag ställer upp på att man kan göra ibland, och vi har gjort tidigare bör en majoritet av personalen vara med. Det har varit den tidigare regeln. avskaffas den regeln. Det var det som diskuterades alldeles innan er presskonferens när ni sade att ni skulle se över regelverket. Det är intressant att se att utbildningsministern och socialministern verkar ha två helt olika synsätt på detta. När jag diskuterade detta med utbildningsministern sade han att han tyckte att man mycket väl kan använda avknoppning som instrument om det finns ett starkt stöd, precis som han sade i svaret. Men det fanns inte i . Därför var han kritisk. Han sade att han själv var skolborgarråd när en grundskola knoppades av, men att skillnaden mot var att det var ett i det närmaste enhälligt stöd från personal och föräldrar. På så sätt är det inte alltid kontroversiellt. Men diskuterades något som motverkade syftet. Om syftet är att få personalen att ta mer ansvar och personalen säger nej till förändringen måste man ifrågasätta lämpligheten i det hela. Han fortsatte i två omgångar i interpellationsdebatten och tog klart och tydligt ställning för att det inte var okej med avknoppningar om man inte hade personalen med sig. Socialministern sade inte detta i svaret och säger det inte nu i debatten. Då måste jag tolka det som att socialministern inte tycker att det är ett problem att personalen körs över vid en avknoppning i sjukvården. Jag kan inte tolka det på annat sätt. När det gäller folktandvården kan vi kanske återkomma till den . Men det är nog så att den nuvarande vd:n för folktandvården i som lämnade sitt uppdrag har fått sparken därför att ledningen för inte haft förtroende för honom då han har tyckt att det sätt man driver verksamheten på har varit oprofessionellt och inte affärsmässigt och att man tvingat fram en avknoppning av en av de mest framgångsrika verksamheterna inom folktandvården i . Han tycker att det går emot hans uppdrag som vd för ett bolag. Avslutningsvis: Ska jag tolka det så att socialministern ändå är överens med mig om en sak, att det uppdrag som har getts till Statskontoret är att titta på prissättningen? Även på det här området, när det gäller sjukvården, har det förekommit exempellösa exempel där man har sålt ut verksamhet till personal för priset på inventarierna trots att verksamheten på marknaden skulle vara värd mycket mer. Då sker det ju en illojal konkurrens. Det är lite märkligt att det är först till kvarn som får gälla när det gäller avknoppningar, att man inte prövar olika kvalitetsalternativ mot varandra. Jag skulle gärna vilja höra att socialministern tar frågan på allvar och på ett tydligare sätt säger vad han tycker om personalens medverkan, precis som utbildningsministern har gjort i den här talarstolen, men också reder ut om han tycker att det ska vara marknadsmässiga priser när man avknoppar till personalen. 94 FINN (): Det är intressant att höra upprördhet inför ett problem när han i interpellationen beskriver hur han vill skydda majoriteten av personalen mot avknoppningar. Låt oss fråga hur han känner i fråga om ansvaret för de skolpliktiga barnens och de behövande patienternas rättigheter. Om vi tittar på sjukvården ser vi att socialdemokratiskt styre nu har de längsta vårdköerna i och den sämsta tillgängligheten alla kategorier patienterna kommer inte till vården. Vi är, kort sagt, bäst på att vara sämst. Vi behöver någonting nytt. Det ville också svenska folket som valde en alliansregering, som kommer med förslag om detta. Det är klart att är upprörd. En förändring som gör det bättre kommer naturligtvis inte opåkallat eftersom Socialdemokraterna har cementerat en struktur som varken gynnar skolpliktiga barn eller behövande patienter. Men det är detta man vill åstadkomma med reformer. Då handlar det också om att titta på hur man ska förbättra tillgängligheten. har, herr talman, ur ett europeiskt och internationellt perspektiv en fullständig låsning vid finansiären, som vi är överens om när det gäller sjukvården, men bedriver en nästan monopolistiskt utförd sjukvård där personalen naturligtvis har funnit sig i att sitta i den strukturen därför att de inte har haft något val. Vad det nu handlar om, och som inte stämmer i interpellationen, är om personalen ska sätta sig på tvären vid de tillfällen då det finns bara en enda som motsätter sig resten av personalens vilja att gå med på den förändring som ska öka tillgängligheten genom att det blir konkurrens i utförarledet. Här beskrivs det lite försåtligt att ett fåtal anställda ska köra över en majoritet. I de flesta fall handlar det precis om att en majoritet också vill någonting annat. Men har inte förmågan att se att det krävs att man ibland går på majoritetsbeslut när man ska ändra ett system. När det sedan gäller lagen om offentlig upphandling har man inte, i oviljan att ändra ett system som inte levererar hälso- och sjukvård till patienterna, kunnat reformera de lagrum som styr den här typen av behov av avknoppningar och annat. Här tänker alliansregeringen nytt och fräscht, vilket gör att man tittar över dessa lagrum. Servicetjänster är inte samma sak som att upphandla toalettpapper eller tvättlappar, . Det här handlar om tjänster där man på ett helt annat sätt har skaffat sig en unik position, det vill säga den personal som har jobbat år eller decennier med en verksamhet och som själv har kommit till insikt om att man nog vet bättre hur man ska driva verksamheten än de ofta toppstyrda politiska organisationer som man har känt sig vanmäktig under och vill frigöra sig från. De har naturligtvis ett unikt företräde, som inte alltid bejakas i lagen om offentlig upphandling på grund av att den är mycket mer inställd på kapitalvaror än på avancerade servicenäringar, vilket naturligtvis såväl skola som hälso- och sjukvård innebär. Kort sagt blir jag lite upprörd när jag hör den indignation som spelar upp när han sätter personalen framför kunderna, i det här fallet de skolpliktiga eleverna och patienterna. Det är klart att vi ska tänka på personalen, men för en gångs skull kanske vi kunde sätta patienterna i fokus. Vi behöver i detta fall ha patienter som kan välja fritt, och ska de kunna välja fritt måste det finnas en större mångfald än vad vi har . Avknoppningsförslaget är bara ett av många led i en förändring som är nödvändig för det här landet för att mer likna internationella förhållanden och mer likna de förhållanden där patienten har en bättre tillgänglighet i vården. Detta motsätter sig , med en delvis försåtlig beskrivning av att alliansregeringen nu kör över en majoritet. Det handlar om att övertyga personal om att även gå med på en majoritetslösning där de själva är positiva men kanske någon enstaka person sätter sig på tvären. 95 Socialminister (): Jag tror att det är viktigt att påminna sig utgångspunkten: Hur åstadkommer vi en väl fungerande hälso- och sjukvård som är tillgänglig för alla? Vi har en enighet här i kammaren om att vården ska finansieras gemensamt och att den ska ges efter behov. Sedan har vi ibland en diskussion om det är så att allting måste utföras i offentlig regi eller om man kan ha andra aktörer som med hjälp av offentliga pengar gör insatser som innebär att valfriheten ökar och man får in aktörer som gör på ett lite annorlunda sätt och bidrar till att utveckla vården. Jag står för det senare synsättet. Jag är väldigt glad att det bland breda personalgrupper inom svensk hälso- och sjukvård finns en stark uppställning bakom det synsättet. Vi har ett väldigt bra samarbete med till exempel, som jag nämnde i svaret. De har många medlemmar som själva har startat eget, som fortfarande finns kvar som medlemmar i och som tänker i de här banorna. Jag tycker att det är väldigt välgörande med en framsynt facklig organisation som bejakar förändring, som man också tror gynnar deras medlemmar. Men vad som är än viktigare, och som Finn också strök under, är att det ytterst handlar om att organisera vården på ett så bra sätt som möjligt för patienterna. Det är det som är det yttersta syftet. I mitt svar säger jag, vilket blir lite upprörd över, att ansvaret måste läggas på den nivå som faktiskt har ansvaret. När det gäller hälso- och sjukvården ligger ansvaret i just de här delarna på respektive sjukvårdshuvudman, till exempel i , i , på eller var det nu kan vara, och det ska inte jag ta över. När det gäller frågan om själva processen i samband med en avknoppning är det självfallet välgörande och eftersträvansvärt att personalen är på den linjen och har en bred samsyn. Jag tror att man får en bättre ingång i den processen. Men ytterst är det naturligtvis den politiska ledningen som har ansvaret att organisera hälso- och sjukvården på det sätt som man anser vara bäst för medborgarna. 96 (): Först kanske jag ska säga några ord om Finn och inlägg i detta. Jag vet inte, men det vevades på ganska friskt i det här inlägget. Jag kan säga att vårdköerna i är längre än vid valet. Det som har hänt i när det gäller sjukvården är att man stänger närakuter och försämrar tillgängligheten i vården i . Man gör också kraftiga nedskärningar på de vårdcentraler som finns i de områden som har störst vårdbehov. Det är det som sker i sjukvården i just nu och som har försämrat tillgängligheten och ökat vårdköerna, snarare än tvärtom. Då säger man att det jag argumenterar för är att en person på en vårdcentral eller på folktandvården skulle kunna stoppa en avknoppning. Det som den här interpellationen handlar om är att jag ställer en fråga till socialministern efter det att både socialministern och utbildningsministern har haft presskonferenser där de har sagt att det här med avknoppningar måste regleras och stagas upp, både vilket pris som ska gälla och hur man ska se på personalen. I det konkreta fall som vi har tagit upp , när det gäller folktandvården, är det kanske av de anställda som säger att det här är en bra idé. Det är därför folktandvårdens vd får sparken, därför att han tycker att det här är väldigt oprofessionellt skött. Det är det frågan handlar om. Då säger socialministern: Det här är ett ansvar för de borgerliga politiker i som sköter den här processen. Det kanske inte är så snyggt skött, men det är de som måste ta ansvar för det. Då ställer jag frågan: Men har regeringen en uppfattning om hur en avknoppning ska gå till i sjukvården? Är det viktigt att man har personalen med sig eller inte? Då får jag ett glidande svar av socialministern. Han säger: Det är viktigt, men jag kan inte lägga mig i, och jag vill helst inte säga någonting, för ansvaret ligger i och det borgerliga styret där. När jag ställde samma fråga till utbildningsministern på skolans område var han glasklar: Jag tycker att de gjorde fel i moderatstyrda med Tibble. 97 FINN (): Vårdval har verkat , , och det är ju klart att det är det som har lett fram till denna väldiga brist på vårdresurser inte det att parti har styrt det här landet och att det har varit socialdemokratisk majoritet i före detta. Nej, det är naturligtvis de här som har lett fram till det läge som vi nu ska förändra! Men låt oss då säga att vi vill förändra, och låt oss se vårdvalet verka fullt ut och även se vad regeringen kan bidra med på nationell nivå för att stärka det här. Då måste man tänka nytt. har jag på mig. Låt mig då ställa motfrågorna. Hur tänker sig att avknoppningen ska gå till? Ni talar ju så vitt och brett i de fina middagstalen om att ni socialdemokrater verkligen är för en mångfald, att ni är för alternativa utförare och så vidare. Men hur ska ni åstadkomma detta när ni ser hot, problem och behov av skydd för även en enstaka individ i ett stort sammanhang där vi måste åstadkomma en förändring för att föra oss närmare en miljö som ser ut som resten av världen?