prot · GV09108 · 2008-05-09 00:00:00 — Det är ett grundläggande förhållningssätt som byts, vilket är anmärkningsvärt och vilket statsministern i det här fallet legitimerar. Vilket ansvar tar statsministern för detta nu och ? 5.Före detta statssekreteraren uppbär avgångsvederlag från staten direkt kopplat till hennes tjänst som statssekreterare i . Enbart det förhållandet visar det orimliga i att hon uteblir när KU kallar. Jag noterar att statsministern på min interpellation svarar ytterst formellt. Han säger också att det är viktigt att vi gemensamt värnar den konstitutionella ordning som är fastslagen i vår grundlag. Statsministern försäkrar också att han inte håller på att skapa en praxis där regeringen bestämmer hur den ska granskas. Mina frågor till statsministern är därför: Är detta ett uttryck för att statsministern nu ångrar sitt försvar av vägran att personligen inställa sig till KU:s utfrågning? Ångrar statsministern att han över huvud taget uttalade sig och lade sig i den här frågan? 75 Statsminister (): Som svar på en direkt fråga av ordförande har jag angivit att de beskrivningar jag har givit mer har handlat om det kringliggande, som också präglar en utfrågning i . Det fanns anledning att anta att det skulle bli betydande mediehantering och mediebearbetning kring den typen av utfrågningar och att det mindre skulle handla om det konstitutionella uppdrag som har. I det sammanhanget påpekade jag också att det är statsrådets tjänsteutövning som konstitutionellt är det granskar. Jag har inte samordnat detta eller haft kontakt med för att på något sätt komma överens om eller ens tycka något om huruvida hon ska inställa sig till . I den delen känner jag inte att jag är bunden av eller har påverkat henne i någon riktning. Mina synpunkter var mer en förståelse från människa till människa för att det kan finnas en känsla av spektakel i det som ligger kring en utfrågning, inte själva utfrågningen i sig. Det är möjligen den skillnaden som förklarar varför jag inte tycker att jag har ägnat mig åt att förskjuta någon konstitutionell praxis, i kontrast till hur interpellanten uppfattar frågan. 76 (): Jag förstår att vill tona ned det hela och att kanske till och med i ljuset av händelseförloppet känner att det kanske inte var helt lyckat att över huvud taget prata i sammanhanget. Man kan tänka sig ett scenario där , som tog timeout som statssekreterare i efter tsunamikatastrofen, inte hade infunnit sig till . När avgick sade : När makten försöker dölja sanningen får man känslan av att makten skyddar sig själv. Så lät det då. uttalar statsministern någon sorts människa-till-människa-stöd som lik förbaskat blir ett stöd till att inte kommer till KU. Vad säger man då? När makten försöker dölja sanningen får man känslan av att makten skyddar sig själv. Är det så även , ? Statsministern försöker tona ned detta. Men statsministern är också så mycket politiker att han vet att det finns en annan verklighet, där man betraktar detta med andra ögon. Här har vi alltså en historia om en krisberedskapsorganisation i , i eget regeringskansli, som uppenbarligen inte fungerade. Det handlar om en berusad, numera avgången, statssekreterare och om bristande rutiner. Trots allt som har hänt håller inte statsministern känslorna och fingrarna i styr. Oavsett efterhandsförklaringar om mediernas eventuella arbete är det så att han gick in i det här och gjorde ett uttalande som legitimerar ett uteblivande från möte. På det sättet skapas prejudikat. På det sättet legitimeras den här typen av agerande. Till och med privatpersoner inställer sig till . Men egen före detta statssekreterare och högra hand gör det inte. Det är vad jag tycker är allvarligt och ett problem. Det är ett problem att över huvud taget lade sig i den här diskussionen. Intrycket blir att respekten för KU gäller mer för vissa än för andra. Jag kan bara tänka mig vad hade sagt som exempelvis uteblivit från KU. Jag kan tänka mig vad det är för typ av omdömen som då hade levererats. Den enda rimliga ståndpunkten är att när KU kallar inställer man sig, punkt slut. Det är den enda rimliga ståndpunkten. Det fanns faktiskt saker på dagens KU-sammanträde där kunde ha gett ytterligare besked och förklaringar. Det ställs naturligtvis frågor om statsministerns egen roll i sammanhanget. Vad har statsministern gjort och inte? Statsministern ger nu besked om att han inte har varit i kontakt med och inte påverkat henne. Det statsministern har gjort är att legitimera hennes frånvaro i . Han har på det sättet bidragit till att skapa ett prejudikat på den punkten. Vilket ansvar tar statsministern för det och de eventuella konsekvenserna av detta ? Kommer vi att få fler lägen där man av olika skäl kan tycka att det är okej att utebli? En del beskriver det som allmänmänskliga skäl medan andra beskriver det som att man inte vill konfronteras med den verklighet som man själv varit med och ställt till. Man vill inte riktigt stå för sina handlingar och konfronteras med granskare i de ärendena. 77 (): Jag ber först att få tacka statsministern för det engagerade och klargörande svaret på interpellation. konstitutionsutskott är det utskott som ska granska regeringen och ett kontrollorgan. För regeringen och inte minst för en statsminister finns det skäl att vara mycket varsam när det gäller att betygssätta arbete. Det är det omvända det handlar om. Det är som ska betygssätta statsministern, statsråden och regeringen. Jag kan ha förståelse för att i ett något personligt engagerat skede använder uttryck som kanske inte var riktigt övertänkta därför att han var så engagerad av att hans förra statssekreterare i ett onyktert tillstånd hade ställt till det för sig och förorsakat svårigheter både för som statsminister, för regeringen och för hans parti. Jag kan ha förståelse för att i ett sådant läge lite grann tappar kontroll över sitt sätt att formulera sig. Om han bedömer och säger att det blir ett spektakel i , och kanske efteråt inser att det inte var det mest korrekta uttrycket för att beskriva den instans i riksdag som just ska betygssätta, bedöma och värdera statsministerns, statsrådens och regeringens arbete, kunde han väl ha sagt: Det var ett förfluget ord. Min avsikt var inte att beskriva det på det sättet att det skulle avhålla från att komma eller rekommendera henne att inte komma till för att svara på frågor. Det hjälper inte att står och säger: Det var inte min tanke att jag på något vis skulle påverka att inte komma till utskottet. Det borde ha varit uppdrag att underlätta arbete. Det har hans företrädare gjort. Det borde vara rimligt för en regeringschef att säga: Om en av mina tidigare medarbetare kallas och bjuds in till är det rimligt att vederbörande går dit. Det gäller naturligtvis om man inte har något speciellt att dölja. Har man någonting att dölja förstår jag att man inte vill gå dit. Ut med det, : Vad är det som ska döljas och som gjorde att inte ville medverka till att förre statssekreteraren ville gå till ? Jag tycker att det naturliga svaret på de frågor statsministern fick i anslutning till kallelsen av Schenström till borde ha varit att underlätta arbetet för utskottet. Han borde ha sagt: Det är en självklarhet att ska komma till utskottet och svara på frågor och göra de klargöranden hon kan, och här finns ingenting att dölja. Men det sade inte statsministern. I stället sade statsministern: Jag känner personlig förståelse för om hon vill avstå från att delta. Det personliga får faktiskt inte ta över i ett sådant läge. När man är statsminister får man företräda det ämbete som man representerar. När man vet att ska granska ens ämbete som statsminister, statsråd och ledare av regeringen kan man inte låta det personliga ta över. Hur gärna man än tycker synd om den tidigare medarbetaren för hennes eskapader får inte det vara bestämmande. Om han hade gjort ett sådant uttalande och sagt att det kan leda till ett spektakel kanske han kan tänka efter och säga: Det var inte så välövertänkt. Statsminister kunde ha sagt: Jag menade inte med det att avråda henne på något vis, tvärtom vill jag uppmana henne att gå till för både regeringens och skull för att få till stånd alla typer av klargöranden. Därför är frågan fortfarande: Vad finns det fördolt bakom tanken att undvika att Schenström ska komma till utskottet? 78 Statsminister (): Återigen vill jag säga att det mer var ett sätt att åskådliggöra hur jag tror att situationen i sin helhet hade uppfattats om hade kommit dit och inte en betygssättning av KU eller KU:s roll i den svenska konstitutionen. Till den delen har jag, och det har jag också gjort för , sorterat ut vad som för mig var avsikten med den beskrivningen. Jag vill påpeka att det inte var jag som förde in min företrädare i diskussionen. Det gjorde nu . Om jag förstår beskrivningen här skulle alltså socialdemokratin i alla sammanhang ha säkerställt på alla sätt att KU:s arbete skulle underlättas och hållit i högt försvar KU:s roll i den svenska demokratin, och det skulle jag på något sätt göra annorlunda. Det är bara det att hade ett sätt beskriva KU där han buntade ihop JO, JK och KU och beskrev det som förkortningar som han kände sig mycket distanserad till och huvudsakligen ansåg ägnade sig åt politiska kampanjer. Det var en mer direkt sammanfattning och utskåpning av även andra institutioner som inte låg i närheten av mitt försök att mer beskriva vad som kan vara den kringliggande känslan runt en KU-hantering. Referenserna till och tsunamikatastrofen bör man kanske också vara försiktig med. Det är av det enkla skälet att tsunamikatastrofen påverkade väldigt många människor. Det var en katastrof som byggde på en naturkatastrof men där det också på många sätt fanns en känsla av senfärdighet. Det fanns dessutom en vilja att peka på varandra som direkt drog in i en diskussion om huruvida han eller någon annan hade utfört vissa typer av telefonsamtal. Vad var skillnaden, ? Kan nämna någon socialdemokrat som avgick och tog på sig ansvaret för de tillkortakommanden som fanns vid tsunamikatastrofen? Det är vad som har skett. Här sker ett tillkortakommande, och en person tar sitt ansvar och får avgå. Det var vad som saknades. Därför blir inte jämförelsen så väldigt lyckad. Just den här viljan att inte ta på sig ansvaret och dra konsekvenser präglade entydigt den hanteringen och var en grund för irritationen och kritiken. 79 (): Jag tror att statsministern borde ta och reda ut det här avgick eller avsattes hon? Det är faktiskt kopplat till huruvida hon är berättigad till det avgångsvederlag och arvode som hon har . Det är rätt så viktigt hur statsministern väljer att formulera sig i sammanhanget. När det gäller , Schenström och alla andra tycker jag att principen är enkel oavsett bakgrunden: Kallas man till KU så kommer man. Det finns ingen anledning att försvara att folk ska ha rätt att utebli. Framför allt finns det ingen anledning för en statsminister att underlätta, legitimera eller skapa prejudikat som gör att det är okej att utebli att man kommer när man tycker att det passar. Så kan man inte agera. Det får aldrig vara den enskilda situationen som styr om man ska känna att man ska behöva komma till KU eller inte. Det ska inte vara så att en personlig relation där någon tycker synd om den ena eller den andra eller ett visst händelseförlopp gör att man känner att man inte behöver komma. Det ska inte spela någon roll att statsministern eller någon annan tycker det ena eller det andra. Om privatpersoner inställer sig när KU kallar kan också före detta statssekreterare i göra det. Jag tror till och med att det hade rett ut några frågetecken om hade varit här. Oavsett hur det är med någon så kallad mediesituation eller mediebild eller fotografernas eventuella insats i sammanhanget är det en fullständig bisak. Det intressanta är KU:s arbete och att man sitter där med KU:s ledamöter, svarar på frågorna och vågar konfronteras. Det är detta det handlar om. Man ska ge de relevanta svaren. Det är varken enklare eller svårare än så. Jag tycker att det är synd att statsministern gjorde det här. Men statsministern kanske också har lärt sig en läxa. 80 (): När statsministern är pressad och det har han varit ett antal gånger när statsråd som har fifflat har tvingats avgå och när nära medarbetare inte har skött sig på ett sjyst sätt och tvingas avgå väljer han att tala om andra saker. handlar interpellationen om den ganska enkla fråga som statsministern inte vill prata om. Den ganska enkla frågan är: När kontrollorgan kallar statsråd, statssekreterare och andra medarbetare till förhör ska man då inställa sig eller inte inställa sig? Statsråd inställer sig alltid. Men förra nära medarbetare valde att inte inställa sig. Vi vet inte om hon hade någonting att dölja som gjorde att hon inte ville inställa sig eftersom hon inte kom till utskottet. Det anmärkningsvärda är att statsministern försvarar hennes beteende. I stället för att underlätta för konstitutionsutskott att få svar på frågorna från går statsministern ut och betygsätter agerande innan utskottet ens har sammanträtt och sagt att det bara kommer att leda till spektakel. Det är med förlov sagt inte något särskilt stort värn av svensk demokrati att en statsminister på ett så raljant sätt dömer ut den process som inte ens har inletts i konstitutionsutskott. Jag har förståelse för att statsministern kanske med tanke på den personliga konsekvensen och sin nära relation till medarbetaren sade ett förfluget ord. Men säg det i stället, då! Säg: Det där inte var övertänkt; jag borde inte ha sagt det! Men väljer statsministern i stället att tala om andra saker. Bättre fly än illa fäkta, är ett gammalt svenskt talesätt. Det passar ganska bra in på statsministern. 81 Statsminister (): Egentligen är det bara en synpunkt som är viktig att komma ihåg. Det är att granskning riktas mot statsråd. Statsråd har att infinna sig om KU kallar till granskning. Det finns inte samma typ av regel med lagstöd när det gäller medborgare eller andra än statsråd. Sedan kan man diskutera vilken typ av praxis som ska utformas, men det måste också bygga på att man i visar ömsesidig respekt och hänsynstagande så att det verkligen blir en granskning som riktas mot statsråd. KU ska inte ge känslan av att vara någon sorts i nationen inrättad domstol där medborgare och andra typer av medarbetare ställs in och får stå till svars för saker som inte kopplas till enskilda statsråd. Det är en diskussion som ibland har förts och som bör föras. Man kan i alla fall landa i den slutsatsen och anse att de som kallas rimligen bör infinna sig. Men jag vill bara korrekt påpeka att regelsystemet inte ser ut så. På det sättet har vi gjort åtskillnad på statsråd och andra när regelsystemet för har utformats. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2007/08:607 om överträdelse av utsläppstaket på 82 Statsrådet (): har frågat mig om jag kommer att verka för en omförhandling av det så kallade snabbare än till 2011 då avtalet går ut, om jag kommer att ta initiativ till att förstärka kollektivtrafiken till och om jag kommer att ta initiativ till att förhindra att tullen i läggs ned. I avtalet om finns mycket riktigt en option som möjliggör en eventuell inlösen av järnvägstrafiken på 2010. , som är det statligt ägda bolag som ansvarar för trafikering, håller på att se över avtalet tillsammans med A-Train. Avtalet kan tidigast sägas upp till 2010 med uppsägningstid. Det återstår nu drygt tills staten behöver varsla A-Train vid en eventuell uppsägning av kontraktet. Detta halvår behövs för att och A-Train ska hinna se över avtalet. Jag kommer därför inte att vidta någon åtgärd för att omförhandla avtalet snabbare än vad optionen medger. Jag anser det angeläget att fler resenärer ska kunna använda sig av tåget som färdmedel för att ta sig mellan och . pågår ett aktivt arbete i och Kraftsamling mellan , trafikoperatörer och berörda kommuner om hur spårkapaciteten till bättre kan utnyttjas. Detta arbete kommer förhoppningsvis att resultera i att fler i kommer att välja tåget som färdmedel till . Vad gäller frågan om tullen i vill jag först tydliggöra att det är som i regeringen ansvarar för frågor om , och inte jag. Det ankommer inte på regeringen att fastställa hur organiserar sin verksamhet. Regeringens förvaltningspolitik bygger på att myndigheterna i största möjliga utsträckning själva ska avgöra var de resurser de förfogar över gör mest nytta för att uppfylla de mål för verksamheten som och regeringen fastställer. I instruktionen för anges att myndigheten ska ha den geografiska spridning som motiveras av uppdraget. Det anges tydligt att bestämmer den närmare utformningen av organisationen. Det ankommer således inte på regeringen att bestämma på vilka orter ska ha sin verksamhet. 83 (): Tack för svaret från infrastrukturministern, även om jag hade hoppats på ett mer konkret besked. Men det kanske vi kan få under debatten. Jag börjar med tullfrågan. Det är en fråga som vi har debatterat vid fler tillfällen i . Inte minst har gjort det. Som tur är har insett det orimliga i neddragningen i , som hade lett till att 20 000 ryska långtradare hade behövt tulla i . En viktig anledning är inte bara att vi har tagit upp frågan här i , utan också den starka folkopinionen inte minst från Norrtäljetrakten där också har varit aktiv och samlat in namn och annat. Jag tycker inte att det här var en fråga bara för . Detta visar att en enskild myndighet påverkar verksamheter långt utanför sitt eget område. Jag tycker inte att regeringen hade rätt att gömma sig bakom . Den borde ha agerat. Som tur är har ändå dragit tillbaka förslaget, och vi kan koncentrera oss på de andra två frågorna. Infrastrukturministern säger att hon vill låta det så kallade konsortium som har monopol på diskutera med SL, SJ och Upptåget om ett avtal som gör att fler kan trafikera banan har de ju monopol och vill av det skälet inte säga upp avtalet. Då skulle jag vilja ställa en följdfråga eftersom infrastrukturministern har sagt att det är viktigt med fler aktörer på spåret med möjlighet att angöra . Om samtalen mellan de här aktörerna inte lyckas, är infrastrukturministern då beredd att varsla det här så kallade avtalet? Kan jag tolka infrastrukturminister så att hon har gett de här samtalen ytterligare ? Det är ju om som avtalet kan sägas upp. Den andra frågan är att det inte räcker även om vi får ett sådant avtal. Det är viktigt, och det krävs på kort sikt, men på lång sikt krävs det också nya spår till , inte minst för att möjliggöra bättre trafik via . Det krävs också för att förbättra möjligheterna till godstransporter. Där är det viktigt att regeringen agerar. Jag skulle vilja fråga infrastrukturministern hur det här kommer att hanteras i den så kallade infrastrukturpropositionen. Tar regeringen situationen på på allvar? slår i taket. Får vi en situation där man inte gör något ytterligare för att förbättra kollektivtrafiken, utöver att släppa in fler aktörer, kommer att slå i utsläppstaket. Det gäller inte minst 2011 när man inte får överskrida det. Om regeringen då inte har gjort någonting för lösa situationen på får vi en begränsning av flygtrafiken på . Det är dåligt för tillväxten, inte bara i regionen utan i hela landet. är det ju ändå det nationella flygnavet. Jag skulle vilja fråga infrastrukturminister om jag kan tolka henne så att aktörerna får på sig att lösa situationen, annars varslas avtalet. Kommer det några konkreta kollektivtrafiksatsningar i infrastrukturpropositionen som hjälper till att lösa situationen på när det gäller begränsningen av utsläppstaket? 84 (): Det är självfallet inte bra att slår i taket när det gäller utsläppen. Det är inte bra för självt, flyget, näringslivet eller andra, och framför allt är det inte bra för klimatet. Själva flyget står för lite mindre än hälften av utsläppen på . Resterande del utgörs av transporter till och från . Då inser vi alla att en av de viktigaste miljösatsningar som vi kan göra är att öka kollektivtrafikåkandet till och från . De som väljer kollektivtrafiken till flygplatsen blir allt fler. Det är också många aktörer som försörjer med kollektivtrafik. Express är en av dessa. Men vi måste självfallet göra mer, och vi måste verka för bättre utnyttjande av redan befintliga system och även se nya lösningar. Vi får inte heller glömma att det inte bara handlar om alla passagerare som ska till , utan det är också en stor arbetsplats med många arbetspendlare från regionen runt omkring. Socialdemokraterna har i flera frågor och interpellationer inriktat sig på och huruvida avtalat ska omförhandlas eller sägas upp. Man har även tagit upp priset på biljetterna med mera. Socialdemokraterna menar att det privata monopolet på hindrar en önskvärd utveckling av kollektivtrafikresandet till flygplatsen, men jag håller inte med. Jag får väl ställa samma fråga som gjorde i kammaren när en annan interpellation om debatterades, nämligen: Skulle ni tycka att det vore bättre om inte fanns? Jag håller helt med om att svaret nog är nej. Projekt startades trots en lågkonjunktur av en borgerlig regering som insåg vikten av ökade kommunikationer mellan och . Det går självfallet att ha synpunkter på den modell som valdes, men utifrån den situation som rådde var det inte möjligt att göra en sådan investering. Socialdemokraterna klagar på att andelen som åker med Express är låg av kollektivtrafikandelen totalt sett. Express utnyttjar kanske av sin kapacitet. Det finns alltså ett stort utrymme, och andelen som använder Express ökar. Vi kan säga så här: Utan Express skulle det vara ännu färre som åkte kollektivt till än vad det totalt är . Man kan undra om det är den lösning som Socialdemokraterna hellre hade sett. 85 (): Interpellationsdebatter är intressanta. De ger oss i oppositionen möjlighet att ställa frågor till statsråden. får vi väl svar, men vi är ändå envetna och ställer frågor gång på gång för att få en diskussion. , som tillhör majoriteten i och Moderata samlingspartiet, ställde inte en enda fråga till statsrådet. Jag vet inte på vilken grund hon deltar i interpellationsdebatten. Däremot ställde hon många frågor till Socialdemokraterna, men det är kanske inte riktigt det som är meningen med interpellationsdebatterna. Men jag tycker ändå att det är intressant att som moderat har en partikamrat som heter . Han var tidigare finansborgarråd i och har utrett Stockholmstrafiken. Han har föreslagit att man ska hör och häpna, riva upp . Han har reagerat mot det privata monopolet och tyckt att det var fel. Här står ett statsråd som har ärvt man kan inte skylla för allt ett privat monopol av , ett annat statsråd som lyckades skaffade ett 45-årigt monopol för ett privat företag som tjänar grova pengar. Det gör att folk inte kan använda . Detta fantastiska verktyg ur miljömässig synpunkt kan inte användas därför att det helt enkelt är för dyrt. Till och med moderaten tycker att man ska bryta upp det privata maktmonopolet, men det gör inte riksdagsledamöter i eller län. De tycker att man kan ha kvar privata maktmonopol. Resenärerna får väl maka på sig ändå. De får väl åka bil, buss eller något annat, och miljön betyder inte mycket. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man ska ha kvar ett privat monopol, , som gör att folk inte använder det mest miljövänliga sättet att åka mellan och . har möjlighet att bryta upp det monopolet och se till att det misstag som den borgerliga regeringen och gjorde kan rättas till. Det är roligt att det finns åtminstone en moderat i som inser att man inte ska ha sådana här privata monopol. Men det är synd om miljön i , och det är synd om resenärerna som inte få använda den fina därför att regeringen envisas med att behålla det privata maktmonopolet. Men det finns en chans till. Ta chansen, ! Det kan kanske till och med vara en och annan moderat som tycker att det förra moderata finansborgarrådet i , , har rätt även om det inte verkar så av det som sägs av moderata riksdagsledamöter från . 86 Statsrådet ():