prot · GV0964 · 2008-02-14 00:00:00 — Tredje vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdragen som ordförande och ledamot i arbetsmarknadsutskottet, att () avsagt sig uppdragen som vice ordförande och ledamot i socialförsäkringsutskottet, att () avsagt sig uppdraget som ledamot i justitieutskottet och att () avsagt sig uppdraget som ledamot i utrikesutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. 2 § Anmälan om kompletteringsval till utskott och riksbanksfullmäktige Tredje vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i socialförsäkringsutskottet, som ledamot i näringsutskottet och som suppleant i riksbanksfullmäktige. Tredje vice talmannen meddelade vidare att Moderata samlingspartiets riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som ledamot i arbetsmarknadsutskottet. Tredje vice talmannen förklarade valda till ledamot i socialförsäkringsutskottet () ledamot i näringsutskottet () ledamot i arbetsmarknadsutskottet () suppleant i riksbanksfullmäktige () 3 § Meddelande om preliminär plan för kammarens sammanträden Tredje vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden med voteringstider delats ut till kammarens ledamöter. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2007/08:350 Till Interpellation 2007/08:350 Offentlighetsprincipen och kungahuset av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden som inte har gått att ändra på. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2007/08:352 Till Interpellation 2007/08:352 Höjningen av kungens apanage av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden som inte har gått att ändra på. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2007/08:377 Till Interpellation 2007/08:377 av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2007/08:381 Till Interpellation 2007/08:381 Psykvården av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 5 § Aktuell debatt: Fiskeripolitiken 1 (): När nu allt fler har insett hur hotade delar av vårt fiskebestånd är, inte minst torsk och ål som är mycket nära en total kollaps, känns det väldigt angeläget att vi får en möjlighet att debattera och diskutera hur vi i kan komma till rätta med överfisket, för att inte säga rovfisket, i haven. Vi behöver diskutera vad som kan göras för att stoppa den miljökatastrof som pågår. Jag är medveten om att det verkligen inte bara är en svensk angelägenhet och att vi inte har full kontroll över fiskeripolitiken inom EU. Men det kan i alla fall inte betyda att vi kastar in handduken och säger att regler från EU tyvärr tvingar oss till det ena eller det andra eller förhindrar oss att göra något åt torskbeståndet i till exempel, ett torskbestånd som enligt forskare är mycket nära den kollaps som drabbade jordens allra största torskbestånd. Jag tänker då på torskbeståndet i . , när fångsterna var nere i jämfört med och skadan redan var skedd, infördes ett förbud mot att fiska torsk. Men då var det ju . Torsken i har ännu inte återhämtat sig, och det är . 40 000 jobb försvann i . Vi ser liknande tecken i , men vi vill väl inte att historien ska upprepa sig. Det allvarliga läget för fisken vittnar om att vi politiker i alldeles för liten utsträckning har tagit frågan på allvar. Jag hoppas att vi alla här kan vara överens om att vi aldrig mer blundar för vad som håller på att hända och att vi tar en riktig debatt om fiskeripolitiken. 2 Jordbruksminister (): Utfiskningen av våra hav är hotande och oroande. Det väcker starka känslor hos många. För svenska folket är det viktigt att våra fiskebestånd vårdas. är vi många som till exempel vill ha en levande skärgård, med aktiva fiskare. Jag är därför glad att den här debatten har initierats , där vi får diskutera fiskefrågorna. Jag kan konstatera att vi i nu har en regering som har ett tydligt mål med fiskepolitiken, men som också har en tydlig strategi för hur vi ska nå fram till detta mål. , påstår jag, har vi åstadkommit mer än vad den tidigare regeringen gjorde under hela förra mandatperioden, kanske rent av . Låt mig, fru talman, börja med att redogöra för grunden för vår politik och några av de frågor där vi agerat. Ledtemat för mig och för regeringen är att vi ska bruka utan att förbruka. Jag vill, fru talman, se en levande skärgård med ett aktivt yrkesfiske. Det är för regeringen självklart att det ska vara möjligt att bruka naturresurserna, däribland fisk. Lika viktigt är att vi ska kunna äta fisk utan att bidra till dess utrotning eller få dåligt samvete. Då måste vi bruka bestånden och inte förbruka dem. I det här fallet är förvaltningen av fiskebestånden central. Genom vårt medlemskap i är fiskepolitiken gemensam. Det är i EU som besluten om förvaltningen fattas. Regeringens mål är att ska vara en aktiv medlem och tillhöra kärnan i EU. Fiskepolitiken kanske är det område där vikten av den inställningen tydligast framgår. Eftersom har endast 10 av 450 röster när beslut ska fattas är det av största vikt att är drivande i förhandlingarna, men också att vi skapar allianser med andra. Jag har varit och jag kan lova kammaren att jag kommer att fortsätta att vara en aktiv aktör för att besluten ska gå åt rätt håll. Det är nämligen den enda möjligheten att rädda inte bara torskbestånden utan många andra av de fiskbestånd som är hotade. Den förra regeringen valde att ta mer hänsyn till den svenska opinionen än man tog hänsyn till torsken när man positionerade sig inför de förhandlingar som förekom även då i EU. Genom att till exempel kräva totalstopp av torskfisket isolerade sig , och övriga länder gjorde upp helt utan svenskt inflytande. Jag kan alltså informera och , som initierat den här debatten, om att torskkvoten när den förra mandatperioden inleddes var . Efter mandatperiodens slut var kvoten . Den förra socialdemokratiska regeringens politik och strategi inom EU, understödd av och , ledde alltså till ökade torskkvoter, trots rekommendationer om nollkvoter från forskningens sida. Den linje alliansregeringen har intagit har bidragit till att vi har kunnat vara med och påverka kvoterna för torsk. I till exempel utgör kvoten bara , alltså en minskning inte en ökning med . Jag är inte nöjd med alla beslut om kvoternas storlek, men jag är nöjd med den framgång vi har haft när det gäller att påverka besluten i rätt riktning, fru talman. Låt mig så gå över till några andra punkter där regeringens politik har lett till framgång. har en ålplan förberetts. Den tidigare regeringen kunde genom sin isolering inte påverka planens framskridande. Jag och den nya regeringen agerade tydligt för att få en plan till stånd genom ett flertal kontakter för att lösa upp de låsningar som fanns. har vi en ålplan på plats. Vi har också en torskförvaltningsplan för . Återigen var det ett arbete som hade gått i stå och där hade ett begränsat inflytande. Vi lyckades få fram en plan och dessutom påverka den för att få ett långsiktigt hållbart fiske men också en rad förbättringar för det småskaliga fisket, vilket jag är angelägen om att understödja. Även detta är något som den tidigare regeringen talade sig varm för men där man inte lyckades åstadkomma någonting. Fiskekontrollen är ett tredje exempel. Det har under många varit känt att det har skett ett olagligt fiske. Jag och regeringen har agerat kraftigt mot det. Vi tycker inte att det ska vara så. Vårt kraftfulla agerande var en bidragande orsak till att vi fick ett fiskestopp för . Vi har också varit bidragande till att kontrollen nu förbättras och att får betala tillbaka för vad man har fiskat för mycket. Det kan inte nog understrykas hur viktigt det är för en lyckad förvaltning att vi kan lita på att de beslut som vi enas om följs. Trots framgångarna finns det angelägna åtgärder att vidta även fortsättningsvis, till exempel att se över hur den gemensamma fiskeripolitiken har fungerat. presenterades flera rapporter som underströk att den inte fungerar bra. Jag kommer därför att bjuda in till en hearing med alla aktörer som påverkar fisket och fisken. Jag vill forma en tydlig, gemensam och brett förankrad svensk linje om hur vi ska effektivisera arbetet med att påverka den gemensamma fiskeripolitiken i en riktning som vi är intresserade av. Att respektive medlemsstat förvaltar sitt eget fiske och sitt uttag från haven är inte en hållbar linje. Det är viktigt att vi har en gemensam förvaltning av våra gemensamma resurser. Om vi ska rädda torsken i och i måste vi samverka med andra runt omkring oss våra grannländer. Min övertygelse är att genom enträget arbete och genom att vara tydliga i EU kan vi fortsätta att påverka besluten. På så sätt kommer vi att få livskraftiga fiskbestånd och kan ha ett livskraftigt fiske som gör att vi kan fortsätta att njuta av goda och nyttiga fiskar. Nationellt har vi därtill tagit en rad initiativ för att utveckla fisket i . Vi har nationellt sett till att förstärka fiskerikontrollen i årets budget med . Vi har lämnat en lagrådsremiss om hur vi kan och ska införa administrativa sanktioner och avgifter för den som överträder de bestämmelser som finns. Vi har på gång arbeten om individuellt överförbara kvoter inom det pelagiska fisket. Det är sådant arbete som bereds i regeringen. Vi har tillsatt en fiskelagsutredning, och vi har beslutat om direktiv för en vattenbruksutredning. En stor möjlighet att utveckla fisket finns inom Europeiska fiskerifonden. Den kan sägas motsvara landsbygdsprogrammet på land. Regeringen har lyft fram möjligheterna till förbättringar av bestånden i programmet. Regeringens samlade satsning i det så kallade operativa programmet och bland de möjligheter som finns där som är frivilliga finns skrotning, avgångsvederlag, satsningar på selektiva redskap men också att återställa och skydda till exempel lekplatser och vandringsvägar. Frågan om fisken och fisket är viktig och engagerande. Vi har en regering som har ett tydligt mål och en tydlig strategi för att förverkliga målet. Med detta ser jag fram emot en intressant diskussion. 3 (): Jag har aldrig tyckt om ål. Jag tycker att den är för fet att äta och för ful att se på. Torsken är inte så vacker heller, men den är god att äta. Men som så många andra har jag läst bok : jakten på den sista matfisken. Den är ett fantastiskt gott och viktigt journalistiskt hantverk. Boken är en svidande uppgörelse med hur vi politiker har slagit dövörat till när forskare ropar på besinning i rovfiskandet. Men vi fortsätter som vanligt och hoppas att forskarna har fel. Om inte vi tar torsken, brukar det heta, gör någon annan det. Det är alldeles fantastiskt att i boken följa ålarnas resa genom haven och floderna, till och med över gräs, för att nå en liten sjö där de kan äta sig feta. Tänk att en ål kan bli så gammal som . Jag tycker nu att ålar är vackra och fascinerande djur, precis som torsken, hälleflundran och pigghajen. Jag frågar då vilken rätt vi har att fortsätta rovdriften på miljön. Om vi inte radikalt ändrar vår syn på vilka rättigheter och skyldigheter vi har för att rädda den fisk som finns kommer det snart inte att finnas något kvar att rädda till kommande generationer. Kärnfrågan är vad som ska styra över fisket kortsiktiga ekonomiska intressen eller långsiktig hållbarhet. Jag hör att jordbruksministern är något bekymrad över fisket. Jag hör inte om jordbruksministern instämmer i syn, nämligen att den gemensamma fiskeripolitiken inom EU har misslyckats. delar dock utan tvekan den synen. Det är bra att nu trycker på att ska ta egna initiativ till att minska utfiskningen när det går så trögt att få med EU på båten om uttrycket tillåts. Ett problem är för många och för effektiva båtar. har vi hört att det kommer en ny skrotpremie, en nygammal tanke som ska minska fiskeflottan . Det kan vara ett bra steg, men det beror förstås på. Det gamla strukturbidraget slog inte så bra. Det var båtarna som hade minst fiskekapacitet som skrotades. Det gällde ofta fiskare som i alla fall inte hade fiskat på länge och ändå hade tänkt att lägga av. Är det rätt fartyg som kommer att skrotas , jordbruksministern? Kommer det att resultera i ett mindre uttag av fisk, vilket är själva poängen? Till hur många fartyg räcker 200 miljoner när ett enda fartyg kan kosta så mycket som 100 miljoner? Visst kan det vara bra att satsa mer på att fånga fiskare som inte sköter loggböckerna och ge fiskare personliga avgångsvederlag för att sluta fiska. Men det är en droppe i havet. försvinner torsken i och delar av . för torsk i antogs och misslyckades. finns av beståndet kvar jämfört med hur det var . En misslyckad återhämtningsplan ersattes med en annan, men knappt hade papperen kommit ut ur skrivaren för den planen innan sade tvärt nej till forskarnas rekommendationer om ett fiskestopp. Det skulle underminera den ekonomiska basen för näringen, hette det. Men kom jordbruksministern hem från , glad över att ha minskat kvoten . Man minskar när forskarna vill ha ett totalstopp. för torsk i är en minst lika sorglig historia. Enligt forskare ligger torskbeståndet i betydligt under miniminivån. Forskarna föreslog fiskestopp. sade nej, och fisket minskade med ynkliga av ett bestånd som finns kvar, men hotas av totalkollaps. Hur jordbruksministern kunde kalla det för en framgång är för mig en gåta. Vems ansvar är det att förhindra att torsken försvinner för att aldrig mer komma tillbaka? Ska vi förlita oss på att kommuner som , och bestämmer sig för att inte köpa torsk? Ska vi nöja oss med att stjärnkockar slutar tillaga torsk eller hoppas på att de 15 000 personer som skrev på en namninsamling mot utfiskningen i väljer bort torsken i affären och köper fisk som inte är hotad? Kommunernas, kockarnas och vanliga konsumenters beslut är viktiga. De är viktiga signaler till oss politiker, som ska sätta ramarna för till exempel fisket. De visar att det finns en insikt och en förståelse för att det behövs rejäla politiska beslut och att det finns en acceptans för att ta itu med utfiskningen. Men det är politiska beslut som måste till. Det duger inte att samma sak händer i som i . Ta nu täten, jordbruksministern! Visa musklerna och stoppa torskfisket i och ! Se till att torsken får chans att återhämta sig! Riv upp himmel och jord så att det hörs hela vägen ända ned till ! Stäm , om så behövs, för att den inte följer de återhämtningsplaner som den själv har varit med och tagit fram. Då kanske , som bara har 10 av 450 röster när man ska rösta om fisket, kan höras. Ta ut svängarna och bråka för torskens skull om det behövs! 4 (): Fiskefrågan har funnits på dagordningen långt innan tog sin början. Den socialdemokratiska regeringen drev frågan om fiskekvoter utifrån forskarnas rådgivning. Den gjorde det mot bakgrund av den katastrofala fiskepolitik som EU fört . Den borgerliga regeringens fiskepolitik verkar mer vara ett blött finger i luften. Fiskeministern säger vad han tror förväntas av honom. När sedan förhandlingarna i inte går som den höga svansföringen kräver skyller han på övriga medlemsstater och jämför sig med den tidigare fiskeministern. Enligt egen mening når han i alla fall längre än hon. Men som alla vet tar attitydförändringar . Medvetenheten och kunskapen måste öka, inte minst bland dem som beslutar. Som man skulle ha sagt inom jordbruket: Jorden måste bearbetas, den måste plöjas, det måste sås innan det kan skördas. Det gäller också när man vill ändra attityder. Detta borde även en bonde från inse. Han yvs över sin egen förträfflighet efter varje avslutad förhandlingsrunda där han gått med på nivåer som ligger skyhögt över vad forskarna rekommenderar, vilket innebär att vi inte längre brukar fiskbeståndet, utan förbrukar det. För den socialdemokratiska regeringen var det nödvändigt att driva frågan om begränsningar av kvoterna på ett tydligt sätt och utifrån forskarnas rekommendationer. Skulle vi inte följa forskarnas råd i denna fråga kan man undra när vi skulle göra det. I vilka frågor kan forskarna anses trovärdiga? Kvotförhandlingarna sker långt över fiskarens huvud och baseras varken på forskning eller på rättvisa, utan på politiska överväganden och kulturella hänsynstaganden och på vem som lobbar bäst för sina fartyg. Att ska följa forskarnas rådgivning i kvotförhandlingarna ska inte bara ske för att så bestämt. Det handlar också om trovärdighet och respekt för näringen och fiskets framtid. Fiskbestånden i våra hav står inte inför enbart ett hot. Det handlar om miljöpåverkan i form av övergödning, läkemedelsrester och främmande arter som kommer med ballastvattnet. Det handlar om klimatförändringarna. Att vi måste attackera även dessa problem för att rädda våra fiskbestånd är kanske en självklarhet, men politiska beslut måste till. Svartfisket är en stor del av överfisket. Även om nu anser att svartfiskeproblemet är löst betvivlar jag detta. Här anser vi socialdemokrater att EU ska införa en gemensam kontrollstyrka. På så sätt skapas en gemensam syn på hur kontrollerna ska skötas inom EU. Vi socialdemokrater anser också att vi måste införa så kallade nyttjanderätter inom flertalet fiskesegment i form av individuella kvoter eller regionala kvoter. Nyttjanderätter innebär inte att fiskbestånden ska privatiseras. Staten är fortfarande ägare och har det yttersta förvaltningsansvaret för resursen. Genom rättighetsbaserad fiskeförvaltning skapas grundläggande förhållanden som ger den enskilde fiskaren möjlighet att ha en långsiktig planering. har också jordbruksministern insett att något måste göras. Att anpassa fiskeflottan efter utbudet är ett sätt. Det behövs dock inga stora debattartiklar för det initiativet; det handlar ju om pengar som redan finns, från . Skrotningsmöjligheten har använts utan godtagbart resultat. Skrotningen av fartyg måste vara förknippad med en strategi för vilka fartyg som ska bort. Fram till är det de minst effektiva och de mest skonsamma fartygen som har skrotats. De som borde ha skrotats finns kvar. Att skänka bort svenska folkets tillgångar i fisk till dem som satsat på för stora båtar är dock mindre bra. Det minskar inte trycket på dagens fiskbestånd. Möjligtvis kan det skapa något större lönsamhet för de fiskeföretag som finns kvar. Med ett annat synsätt kan man påstå att bankerna tryggar sina felplacerade pengar som de satsat i fiskefartyg trots att det inte fanns fiskeresurser för att bli ekonomiskt lönsamma. Vad räcker då till, och vilka båtar är det som bör skrotas bort? Är det överkapaciteten i det pelagiska fisket som ska skrotas bort räcker pengarna möjligtvis till två trålare, som sade. Är det de största trålarna inom torskfisket som ska bort, för att om möjligt stärka garnfisket och det kustnära fisket? Det skulle vara mycket intressant att få veta vilka planer regeringen har för användningen av skrotningspengarna. Vad ska man satsa dem på? Vem äger fisken? Det är en berättigad fråga. Att införa nyttjanderätter är för oss socialdemokrater en förutsättning för att få till stånd en förvaltning där ansvaret tydliggörs. Det behöver inte vara i form av individuella kvoter, utan det kan också i vissa segment vara regionala kvoter. Men att gå från enskilda kvoter till att införa försäljningsbara kvoter är nästan en fråga om stöld. Ministerns förslag innebär att svenska folkets gemensamma resurser förs över till enskilda fiskare, som i sin tur kan sälja dessa kvoter till tredje part. Vem som i slutändan ska äga våra gemensamma resurser har vi ingen kontroll över. Om detta sker har regeringen spikat igen kistan för det svenska kustnära fisket , fruktar jag. 5 (): Det svenska yrkesfisket är baserat på bruket av naturresurser och kan karakteriseras som företagsamhet på naturens villkor. Så inleder avsnittet Fiskeripolitiska mål, som antogs på kongressen . Jag kan inte uttrycka det bättre själv. Generationer av fiskare har känt till det här. Men är det kanske inte riktigt så enkelt. Fiskemetoderna har blivit effektivare. Miljön har förändrats. vandringsvägar för fisk har exploaterats av kraftindustrin. En hel del, kanske till och med någon här i kammaren, vill bygga vindkraftverk på de bästa fiskeplatserna. Det var några exempel. Förvaltningen av fiskresurserna har blivit och måste vara en gemensam angelägenhet för hela EU. I den offentliga debatten är det därför viktigt att betona att inte kan lösa alla problem på egen hand. Sedan alliansregeringen tillträdde har kommit med på banan igen då det gäller den gemensamma fiskeripolitiken i EU. Vi har lyckats påverka både i kampen mot svartfiske och när det gäller kvoternas storlek. Jag hänvisar till jordbruksministerns anförande. Vi har inte fått igenom alla våra krav, men vi är nu en jämbördig part som man lyssnar på i förhandlingarna. Det är ett förhållningssätt som är betydligt effektivare och framgångsrikare än att som den tidigare , ivrigt uppbackad av Vänstern och , sätta sig i ett hörn och tjura då man ville förbjuda allt svenskt torskfiske. Då blir man inte trodd. Man är ingen förhandlingspart. Vi måste ha vettiga regler både för fisken och för fiskaren. Kritiken mot de stora dumpningarna av fisk i havet är berättigad. Det är ett fruktansvärt resursslöseri, och det är ekologiskt totalt oförsvarbart. Att tvingas kasta tillbaka enorma mängder redan död fisk i havet på grund av det nuvarande regelverket och kvoterna är inte något vi kan ställa upp på. Det är något som yrkesfiskarna mår dåligt av och själva vill förändra, men det är inte de som kan förändra det, utan det är upp till oss förtroendevalda. Torsken borde naturligtvis få leka åtminstone en gång. Därför tycker vi att minimimåttet på torsk ska ökas. Det tycker också den svenska fiskarkåren. Både dumpning och minimimått tas upp i bok , som nämndes här förut. Det är en bok som starkt har bidragit till den debatt som pågår. Det är fortsatt viktigt med fredning av lekområden och att man fortsätter utvecklingen av selektiva redskap. Den svenska fiskaren konkurrerar inte bara med danskar och polacker utan också med fiskare som heter säl och skarv. Garnen med fångad torsk står som dukade bord när sälen kommer, och både garnen och fisken förstörs. När det gäller andra vilda djur, exempelvis älgen, råder det ganska stor enighet i samhället om att de ska jagas, så att man får en stam som står i samklang med övriga intressen i samhället. Jag saknar liknande resonemang om säl och skarv. Kanske det kan vara för att något parti har det ena djuret som sin symbol. Men för mig är det inte tillräckligt. Torsken har blivit en symbol för överfiske och misshushållning med miljö- och naturresurser. För en matvarukedja som vill framstå som miljöanpassad är det ett enkelt knep att säga att man bojkottar torsken. Torskstopp är ett lättfattligt budskap för kommersiella aktörer som vill stärka sin ekologiska profil. har även kändiskrögarna hakat på vad förvånad jag blir! Vänstern har tagit initiativ till debatten , och jag skulle väl inte få för mig att det är för att de också vill rida på medievågen. Jag tror att ni har ärligare syften. Annars är det lätt att stämma in i det populära massmediedrevet och surfa på opinionsvågen. talade om överfiske och rovfiske. Menar du svenska fiskare? talar om svartfiske. Det vore bra med ett klarläggande om det är svenska fiskare det gäller. Vid upphandlingen av livsmedel i kommuner och landsting följer man ibland rekommendationer. Där står att man inte ska köpa svensk torsk. Däremot går det bra att köpa torsken från . Det är ju en väldigt berest torsk, som ni känner till fångad i , nedfrusen, transporterad till , upptinad, beredd, förpackad och frusen igen och därefter skickad tillbaka till och . I kan man få tag på närfångad fisk som är fångad inom fastlagda, lagliga kvoter. Det är visserligen några här i kammaren som tycker att vi inte ska ha några kvoter, men har vi det, och ska vi plocka upp dem. Det är fin och perfekt fisk, och då menar jag även torsken.