prot · GV09120 · 2008-06-02 00:00:00 — Vi har sett exempel på länsmusik som har fått lägga ned därför att man inte har några resurser. Vi har sett länsteatrar som inte kommer att ha några produktioner därför att man inte har ekonomi att kunna driva någon verksamhet. Då finns det en oro över att vi lägger ut pengar på skolorna, på , men att det sedan i andra änden inte finns någon kulturverksamhet som man kan ta del av. Min fråga till kulturministern blir återigen: Tror kulturministern att det behövs ytterligare medel? Kommer kulturministern att jobba för att det ska komma ytterligare medel inom kulturområdet till exempel till länsteatrar, länsmusik och andra kulturinstitutioner och kulturverksamhet runt om i landet som möjliggör för ungdomar att ta del av kultur? 129 HANS (): Föremålet för den här interpellationen, även om man kanske inte kan ana det av debatten, är kultur i skolan. Det är väldigt bra och angeläget. avslutade med några funderingar om möjligheten för yngre att ta del av kultur. Jag tror ändå, precis som kulturministern, att det absolut viktigaste, det grundläggande för att kunna tillgodogöra sig kultur på många olika slags nivåer, är att man kan läsa, att man kan skriva och att man kan räkna. När nu räknar upp sina olika siffror tycker jag att det finns all anledning för oppositionen att vara rätt ödmjuk och beundrande inför alliansregeringens arbete när det gäller skolpolitiken och skolsatsningarna. Jag kan förstå att oppositionen har lite problem just med det, därför att vad jag förstår är man på spaning efter sin egen politik även inom det området, sagt rent parentetiskt. Jag tycker att det är glädjande att vi är många här i kammaren som ska diskutera kulturpolitik. Jag tror att vi kommer att få göra det rätt mycket . Vad som är på gång är ju en public service-utredning. Det är en stor utredning om de kulturpolitiska målen. Förhoppningsvis finns det också en filmpolitisk utredning. Det finns all anledning att återkomma hit till kammaren ett antal gånger i stora, breda frågor utöver den satsning på 55 miljoner som regeringen nu redan har gjort på . nämnde ett skarpt förslag från föregående mandatperiod om just de yngres kultur. Hon hänvisade till en utredning, fru talman, och sade att den utredningen sedan skulle landa och att det skulle vara ett startskott. Då tycker jag att man möjligtvis skulle kunna ställa frågan till : Är inte det startskottet något av det som Skapande skola är, med 55 miljoner till skolan? Är inte problemet för och att det var vår kulturminister som höll i startpistolen och inte Socialdemokraterna, och att det är där grämelsen finns? 130 Kulturminister (): Anledningen till att jag inte tog upp en del frågor i mitt första svar var att tiden tog slut. Det är mycket som ska sägas. Handlingsplaner var en fråga som jag inte hann ta upp. Det har också att göra med hur man söker pengar. Det var ju väldigt viktigt att det fanns handlingsplaner, att det fanns en beredskap på skolorna. Hur vill man integrera kulturen så att det blir inte bara en tillfällig glädjeyttring utan någonting som får fäste och som kan integreras i de utbildningspolitiska målen? Det är till exempel att man kan koppla ihop matematik och dans väldigt intressant. Då kan man notera att det var väldigt många skolor som inte hade den här beredskapen, trots att det står i utbildningsplaner och skolplaner att kultur och eget skapande ska ha sin plats i skolan. Trots detta saknades det, och många har fått lägga mycket tid på handlingsplaner. På andra håll var det här arbetet klart, och det var i stort sett bara att skicka in en ansökan. Det är en viktig process som också är på gång. Sedan återkommer till . Med all respekt, men jag har suttit , inte två och ett halvt, även om det ibland kan kännas som att tiden går fort. Redan i vårpropositionen , det vill säga när jag hade suttit ett knappt halvår, flaggade vi för att det skulle komma en satsning på skolan. Mycket snabbare än så har man inte kunnat arbeta. Om det här ska bli bra, och det ska bli bra det är jätteviktigt måste man kunna utvärdera hur man tar vara på det, om det kommer alla elever till del. Vi vet ju att det ser väldigt olika ut i olika delar av och också mellan olika skolor. Flickor är mer missnöjda än pojkar och de som bor på mindre orter är mer missnöjda än de som bor i storstad. Det är inte särskilt konstigt, och då är det viktigt att det här blir bra. När det handlar om andra satsningar förstår jag inte att det skulle ha blivit så mycket mindre och att det är en nedmontering. Läsfrämjande, som vi också satsar på, är ju en viktig del i detta. Vi har också tagit upp ett antal av de förslag som finns hos aktionsgruppen. Och även aktionsgruppen, liksom tidigare i opposition, hade intresserat sig för den norska skolesäcken. Jag är väldigt nöjd och glad över det mottagande som Skapande skola har fått. Jag har också deltagit i ett rätt stort antal konferenser runt om i där kulturskapare, skolfolk och kommunpolitiker har mötts för att diskutera: Hur går vi nu vidare? Hur ser vi till att det här blir så bra som möjligt och att det också fortsätter? Sedan vet jag att Socialdemokraterna i sin budget lade fram ett förslag på 105 miljoner det är väl roligt så och det skulle då gälla hela skolan. Men jag kan bara konstatera att det skulle bli betydligt mindre per elev än det blir med de 55 miljoner som riktar sig till eleverna i sjuan, åttan och nian. Ska det här bli bra gäller det att ta reda på: Vad är det som är problemen? Var någonstans finns hindren? Även jag har nämligen ambitionen att kunna bygga ut det här till att gälla hela . Då kan vi också ta del av en del av de erfarenheter som man har gjort i , där satsningen från början var betydligt mer modest. Jag tror att det handlade om i inledningen. Men det har fungerat bra. Man har tagit vara på de erfarenheter som har gjorts. bygger man ut det här till hela och även till gymnasiet. De ligger lite före oss, men med vår politik hoppas jag att det här kommer att bli möjligt också i . 131 i (s): Ja, , det är intressant med era debattskrifter om den moderata kulturpolitiken. Vi noterade just att det började med Kultur 2.0. har nästa skrift kommit som heter Kultur 3.0. Vi undrar om det blir 4.0, 5.0, 6.0 och 7.0 innan ni når resultatet i moderat kulturpolitik. Vi väntar med spänning från Socialdemokraterna på slutresultatet. Om vi kan få våra finansministrar att släppa på pengapungen så att vi kan fördela pengar till kulturen tror jag att både jag och kulturministern blir glada. När det gäller Skapande skola kanske det upplevs som att jag är väldigt kritisk. Jag tycker att det är bra att pengarna kommer ut till skolorna, men vi socialdemokrater hade velat ha ett annat upplägg. Med det här upplägget omfattas högstadieeleverna. I det förslag som vi hade i vår budget var det dubbelt så mycket i anslag. Det riktade sig också till alla barn och unga. Vi vet, både jag och kulturministern, att ett beteende skapas redan när man är liten som man sedan har med sig under hela livet. Och kan vi få fler barn att ta del av kulturen tror jag att det också blir mer naturligt för dem att göra det när de senare kommer upp på både högstadie- och gymnasienivå och kanske även när de i vuxen ålder tar med sig sina barn. Jag tycker att det är lite synd att man inte tog fasta på det förslag som Aktionsgruppen för barnkultur hade. De lyfte just fram att man skulle lägga resurserna ute i landet, till regionerna, till länsteatrar, till länsmusik, till möjligheter för samverkan, till konsulenter som ser till att skapa bryggorna mellan skola, fritidsverksamhet och kulturverksamheten. Jag tror att det då hade blivit ett bättre resultat. 132 Kulturminister (): Jag är också glad att det finns en intern debatt. Och om den moderata riksdagsgruppen skulle komma med en Kulturen4.0 kommer jag inte att vara ledsen för det, utan då har man säkert utvecklat det ännu mer och kanske med ännu fler punkter. Förhoppningsvis har vi då också kunnat genomföra ett antal av de 97 som finns. Ja, dubbelt så mycket pengar säger att det här är. Det gäller ju siffror, men ska man sedan dela ut det till barn blir det hälften så mycket. Men det är inte säkert att man kan använda sig av stordriftsfördelar, för väldigt mycket av tilltalet när det handlar om kultur till barn och unga är att det är små grupper. Med och Socialdemokraternas förslag skulle det egentligen ha blivit mindre kultur, därför att de som går i sjuan, åttan och nian har andra önskemål än de som går i ettan, tvåan och trean, och det tycker jag inte är särskilt konstigt. Men vi kan absolut ena oss om att vi tycker att det här är viktigt och bra. Jag är inte säker på att det hade blivit bättre om man hade lagt pengarna hos institutionerna, utan jag tror att det är en fördel att man lägger dem hos skolorna och därmed betonar skolornas ansvar att integrera kulturen i skolan i de traditionella ämnena. Det har ju visat sig på alla sätt att om man integrerar flera uttryckssätt lär man sig bättre, framför allt har man roligare. Jag ser också fram emot de debatter som vi ska ha med anledning av de olika utredningar som kommer. Eftersom och jag inte har någon mer interpellationsdebatt just vill jag gärna lämna över lite sommarläsning, den roliga boken i mitt drama kallas kärlek, och önska dig en glad sommar. Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på interpellation 2007/08:700 om genus på museer 133 Kulturminister (): har frågat mig vad jag har gjort för att driva på ärendet om inrättande av en resursenhet för genusfrågor vid museerna samt vad jag tänker göra för att tillgodose behovet av genusperspektiv i museiverksamheterna. De museer som får bidrag från staten har redan krav på sig att integrera ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. Alla museer har ett ansvar att utifrån sina samlingar och sin verksamhet synliggöra såväl kvinnors som mäns insatser genom historien eller i samtiden och bevara dessa minnen för framtiden. Ett integrerat synsätt är enligt min mening att föredra framför en särskild resursenhet för genusfrågor. Den verksamhet som bedrivs på våra museer präglas i hög grad av den kreativa miljö som omger dem. Att inrätta ett statligt organ för att styra hur museerna ska arbeta med genusfrågor skulle kunna hämma den kreativiteten. Dessutom skulle det kunna leda till att fokus styrs enbart till genusfrågor. Det finns många andra frågor som också behöver integreras i all verksamhet. Då menar jag till exempel mångfaldsfrågor och barnens perspektiv. Jag vill i sammanhanget passa på att nämna den koordinator för museisektorn som just nu arbetar på uppdrag av regeringen, och som bland annat har i uppgift att se över hur man kan frigöra resurser för museernas kärnverksamhet och bidra till ytterligare högkvalitativ verksamhet. Det handlar om exempelvis samverkan kring administration, föremålshantering och sektorsforskning. Museikoordinatorn ska redovisa sitt uppdrag , och jag varken kan eller vill föregå denna redovisning. 134 (): Jag får väl börja med att tacka kulturministern för svaret som på ett beklagligt sätt bekräftar alliansregeringens ointresse för genusperspektiv på museiverksamheten. För kulturministern är det tydligen alldeles tillräckligt att uttala sig om att alla museer ska ha ett ansvar att synliggöra såväl kvinnors som mäns insatser genom historien. I svaret säger kulturministern att arbetet med att stärka genusperspektivet skulle kunna hämma kreativiteten. Kan kulturministern exemplifiera på vilket sätt kreativiteten skulle kunna hämmas om genus på museerna konkretiserades med att en resursenhet alternativt ett ansvarsmuseum för genusfrågorna inrättades? motionerade om att ett kvinnomuseum skulle inrättas alternativt utredas. Inom samarbetets ram mellan s, v och mp tillsatte den dåvarande kulturministern 2001 en utredning med uppdrag att utarbeta förslag till hur genusperspektivet kunde få större genomslagskraft i museernas verksamhet. Utredningen fick också i uppdrag att utreda möjligheterna att etablera en resursenhet för genusfrågor på museerna. lade denna utredning fram sin . Man tyckte att det var viktigt att institutionalisera frågan om genus och låta den få ett konkret och materiellt resultat i form av en resursenhet som man föreslog skulle placeras vid Arbetets museum i . Enheten skulle ha en chef med gedigen kompetens, en ansvarig för museiverksamheten med speciell inriktning och kompetens på utställnings- och gestaltningsområdena, en informatörs- och utbildningsansvarig som i nära samarbete med universitet och högskolor skulle ansvara för att föra ut informationen till museerna och arrangera kurser och seminarier, en museiverksam person och därtill en administratör, alltså sammanlagt fem tjänster. Det tillsattes en arbetsgrupp vid Arbetets museum i där man utvecklade hur resursenheten skulle kunna utformas. budget fick vi äntligen ½ miljon kronor en alldeles för liten summa men ändå en början till museum för att undersöka möjligheterna att inrätta just en resursenhet för genusfrågor. Efter valet reducerade alliansregeringen anslaget budget med lika mycket sedan uppdraget slutrapporterats. I svaret säger kulturministern att de museer som får bidrag från staten har krav på sig att integrera ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. Vidare sägs det att ett integrerat synsätt är att föredra framför en särskild resursenhet för genusfrågor. Kan kulturministern svara på hur regeringen följer upp att jämställdhetskraven tillgodoses? Vad gör kulturministern om kraven på jämställdhetsintegrering inte tillgodoses? En problematik är att det inte finns utomstående kontroll av museernas arbete i dessa frågor. Det råder också okunskap om vad ett genusperspektiv är och hur det kan implementeras eller appliceras på museal verksamhet. Anser kulturministern att det är viktigt att skapa förutsättningar för att genusperspektivet förs in i de mindre museerna på regional och lokal nivå? Vore det inte utifrån ett sådant perspektiv viktigt att ha en nationell resursenhet alternativt ett ansvarsmuseum för samlad kompetens i genusfrågor som kunde höja kvaliteten också på de mindre museerna lokalt och regionalt? 135 Kulturminister (): Jag förvånas över att bli beskylld för att ha ett ointresse i frågorna. Det kan jag dementera. Jag har definitivt inget ointresse. Är man kvinna har man a priori ett intresse inbyggt för genusfrågor. Däremot har jag inte samma tilltro som till en sådan här resursenhet och vad den skulle kunna bidra till. blir det bara något som finns på papperet. Kanske blir det några seminarier. Det är svårt att få det att omfatta alla de museer det faktiskt gäller. Vi har 19 statliga museer och 300400 lokala och regionala museer. Därtill har vi ett par tusen arbetslivsmuseer. Genusfrågorna är något som museikoordinatorn också beaktar under sitt arbete som ska läggas fram . Det pågår också diskussioner med Integrations- och jämställdhetsdepartementet om hur vi kan förstärka detta arbete. En del är redan på gång på scenkonstområdet. Vi diskuterar också kommande områden där vi gärna skulle vilja se att det hände mycket mer. Jag har trots allt en större tilltro till att museerna själva i detta fall är bättre på att arbeta med dessa frågor än om man skulle ha något slags resursenhet. Därtill finns det många som arbetar med forskning om genus rent generellt som man kan ha stor nytta av. och andra enheter har forskning. Även museerna har forskning. Jag är fylld av tilltro till att det kommer att hända mycket. Samtalen följer vi naturligtvis upp med museerna. Det är också noga utskrivet i regleringsbreven att detta är något som man ska beakta och driva. 136 (): Jag fick inte svar på viktiga frågor. Jag frågade till exempel om kulturministern kunde exemplifiera på vilket sätt kreativiteten skulle kunna hämmas om genus på museerna konkretiserades med att en resursenhet alternativt ett ansvarsmuseum för genusfrågorna inrättades. Jag fick inte heller svar på frågan om kulturministern kunde svara på hur regeringen följer upp att jämställdhetskraven tillgodoses och vad kulturministern gör om kraven på jämställdhetsintegrering inte tillgodoses. I mina öron lät det som att det var mycket bättre och att kulturministern trodde mer på det, men vad det egentligen resulterade i kunde kulturministern inte redovisa. Av kulturministerns svar kan man få en uppfattning att det räcker med att synliggöra såväl kvinnors som mäns insatser genom historien utifrån museernas samlingar och verksamheter. Men genusperspektivet kommer inte per automatik genom att man är kvinna, genom att man lyfter fram kvinnor ur historien eller lyfter fram föremål med anknytning till kvinnors liv och arbete. Det krävs också att museerna problematiserar maktrelationen mellan könen och mer aktivt tar till sig kunskaper från genusvetenskaplig forskning. Delar kulturministern min uppfattning att det är viktigt att museerna problematiserar maktrelationen mellan könen? Som ni alla känner till pågår det en diskussion om huruvida det behövs ett kvinnomuseum eller om våra nuvarande museer i stället måste bli bättre på att spegla historien och föremålen ur ett genusperspektiv. Jag har beskrivit lite grann vad som har hänt när det gäller att få befintliga museer att ta in genusperspektivet i sitt sätt att arbeta. Jag kan tänka mig att det görs bra arbete runt om i landet men att det arbetet är otillräckligt i sin omfattning. Det är där vi folkvalda har en uppgift att fylla, nämligen att skapa förutsättningar för det självklara att historien handlar om alla människor och inte bara om , det vill säga mannen. Jag har kommit fram till att ett kvinnohistoriskt museum är nödvändigt för att vi ska göra ett kvalitativt språng för att få en historiebeskrivning som också inkluderar kvinnors villkor. Jag vill åter poängtera att maktrelationen mellan könen måste finnas med, annars blir projektet uddlöst. Jag vill avsluta med lite solsken. var jag i egenskap av utskottsordförande inbjuden att tillsammans med skådespelerskan inviga filmfestivalen i som är ett litet samhälle i . Där har det funnits en gruva som lades ned för . var på som var en tidstrogen 40-talsbiograf i ett hus av trä ute i skogen. Intill biografen fanns också ett museum, Elviramuseet, till minne av en kvinnlig mineralletare. I lokalen fanns fotografier på henne och andra som var aktiva i att leta efter mineraler som skulle kunna skapa en ny gruvnäring i . Museet stärkte den lokala identiteten. Elviramuseet är en viktig kulturbärare mellan äldre och yngre generationer. Man hjälps åt att återerövra det gemensamma historiska minnet där också kvinnor är viktiga och synliggörs. Utan historia ingen framtid är en devis som gäller. 137 Kulturminister (): hänvisar till det arbete som har skett tidigare och till utredningen arbetsgruppen på museer som lämnat sin rapport. Jag konstaterar att det dröjde . Det hände inte särskilt mycket. Det tolkar jag som att entusiasmen inte var så stor i den dåvarande regeringen vare sig för att inrätta ett kvinnomuseum eller för att införa kravet på de övriga museerna. De här frågorna kommer att tas upp av museikoordinatorn. Jag kan bara upprepa vad jag sade tidigare. Jag finner ingen anledning att föregripa det arbete som hon och hennes medarbetare gör. Alla museer har olika uppdrag. Man har sin egen forskning. Man har stora möjligheter att ta del av annan forskning som är fristående, inte minst sådan som gäller genusfrågor. Jag är långt ifrån säker på att ett resurscentrum oavsett om det är lokaliserat till museum eller någon annanstans skulle bidra till att utställningar, forskning, tilltal eller något annat skulle förändras. Därför har vi som krav i regleringsbrevet att jämställdhetsperspektivet ska lyftas fram. Museerna väljer att utforma det på olika sätt på tal om kreativitet. Att det finns alla skäl i världen att lyfta upp genusperspektivet är givet. Därmed inte sagt att och jag skulle göra samma analys av hur kvinnofrågorna och kvinnans ställning har sett ut . Vi skulle förmodligen göra helt olika analyser. Att lägga de här frågorna i ett särskilt kvinnomuseum tror jag vore att döda hela debatten. Det vill inte jag medverka till. 138 (): Jag kan bara konstatera att jag fortfarande inte har fått svar på hur kreativiteten hämmas om man inrättar en resursenhet för genusfrågor. Det kanske är ett tips att museikoordinatorn tittar på den frågan så att vi får svar. Jag har inte heller fått svar på hur regeringen följer upp kraven på jämställdhetsintegrering. Kulturministern talar om att det kan finnas olika sätt att arbeta med de här frågorna. Jag är mycket väl medveten om att det kan finnas olika sätt att arbeta med dem, men det vore intressant att veta vad kulturministern gör om det finns någon som inte arbetar med de här frågorna. Det räcker tyvärr inte att bara säga att saker och ting ska fungera på ett speciellt sätt. Det känner vi till. Mina erfarenheter av de här frågorna under i är att det är lätt att säga att jämställdhetsperspektiven ska finnas där. Även andra har kritiserat att regleringsbreven inte har följts upp. Det görs inga konkreta uppföljningar så att man kan se vad som hänt. Vissa museer kanske till och med har gjort något som kan vara till glädje för andra museer att ta efter. Inte ens det finns. Jag tycker att kulturministern är skyldig mig många svar. Vi får väl ta upp det vid något annat tillfälle också. Jag kommer att bevaka detta. 139 Kulturminister (): Inget svar, säger . Då får jag väl upprepa det svar jag lämnade alldeles . Jag tror helt enkelt att hämmandet av den kreativa miljön handlar om att det blir mainstream. Man kan se på jämställdhetsfrågor, genusfrågor och alla andra frågor med olika glasögon. Det är viktigt att man gör det. Hur man arbetar med de här frågorna är också något som man tar upp i mål- och resultatdialogen där varje myndighet ska återkomma när det gäller hur man har arbetat med de punkter som finns i regleringsbrevet. Det sker, men man väljer att göra det på olika sätt. Jag har inte samma tilltro till statens roll i det här fallet. Jag vet att alla museer samverkar och byter erfarenheter med varandra. Det är där samtalet ska vara. Vi talar bland annat genom regleringsbrevet och via museikoordinatorn om att det här är viktiga frågor. Det är därför som jag har samtal med bland annat på Integrations- och jämställdhetsdepartementet. Men hur man väljer att göra detta är en helt annan sak. Jag är inte säker på att en sådan här resursenhet skulle bidra till större kunskap. Det är trots allt det vi vill ha. Överläggningen var härmed avslutad. 25 § Svar på interpellation 2007/08:701 om kyrkoantikvarisk ersättning 140 Kulturminister (): i har frågat mig vad jag avser att göra för att initiera en diskussion om innehållet i en kommande avtalsperiod beträffande omfattningen av den kyrkoantikvariska ersättningen. När det gäller det kyrkliga kulturarvet en ovärderlig del av vårt gemensamma kulturarv, och ett kulturarv som det är viktigt att bevara är och jag helt eniga. Diskussioner om det kyrkliga kulturarvet förs fortlöpande mellan staten och , bland annat genomfördes för någon vecka sedan en konferens med titeln om framtidens kyrka, som anordnades gemensamt av och . Det har varit självklart för mig att prioritera arbetet med frågan om den kyrkoantikvariska ersättningen efter 2009, och jag vill informera om att diskussionen redan är i gång. För att få ett gediget underlag för de fortsatta diskussionerna har regeringen givit i uppdrag att analysera och redovisa vilka effekter den kyrkoantikvariska ersättningen har haft för vården och bevarandet av det kyrkliga kulturarvet. Det har alltså kommit in till . Det har genomförts i samråd med bland annat , länsstyrelserna och de regionala museerna. 141 i (s): Tack för svaret, ministern. Jag kan konstatera att uppdraget inte var redovisat när jag skrev frågan. Vad jag kan förstå har inte kulturministern sett svaret eller hunnit analysera det. Jag tycker att frågan är viktig och komplex. Vi har haft den uppe till debatt under , även under den förra mandatperioden, och försökt följa den.