prot · GW0925 · 2008-11-11 00:00:00 — , , har också initierat en studie där målet är att studera genomförandet av programmet samt dess arbetsmarknadseffekter. Jag kan lova att regeringens politik även framöver kommer att inriktas på att hitta nya angreppssätt för att bryta utanförskapet för dem som av olika anledningar befinner sig eller riskerar att hamna utanför arbetsmarknaden. 103 (): går in i en lågkonjunktur. De som står längst från arbetsmarknaden kommer att placeras allt längre bort och ställas längst bak i kön. måste de konkurrera med alla dem som varslas. har 20 000 personer varslats enligt Arbetsförmedlingen. står betydligt sämre rustat att möta de här sämre tiderna. har vi haft en regering som försummat näringspolitiken. har vi haft en Littorin som urholkat den aktiva arbetsmarknadspolitikens smörjmedel för att få människor från ett arbete till ett annat. Vi har en minister som sätter som sin uppgift att paja den inkomstförsäkring som är så viktig nu i sämre tider. 500 000 människor har tvingats lämna den, och får av sin tidigare lön. Orättvisorna har byggts in i vårt land. Orättvisorna har drabbat dem som står utan arbete. Men det har inte gett fler jobb för dem som står längst bort. När det gäller dem som står sämst rustade, längst bort från arbetsmarknaden, är sveket som mest påtagligt i den politik som har förts. Jag är inte alls nöjd med svaret. Arbetsmarknadsministern svarar inte på frågorna. Littorins löfte var att jobb- och utvecklingsgarantin skulle omfatta inte bara dem som uppbar a-kassa utan också alla som hade till exempel försörjningsstöd eller sjukförsäkring, så länge man kvalificerade sig av 18 månader. är det av de dryga 40 000 som uppbär försörjningsstöd som ingår i a-kassan. Men det är så mycket som över 90 000 personer som har varit inskrivna i Arbetsförmedlingen i . Littorin gömmer sig bakom myndigheten i sitt svar. Han säger att han inte tänker göra något, att han förlitar sig på att myndigheten kommer att göra sitt jobb, trots att förordningen säger något annat. Littorins löfte var att resurserna skulle prioriteras till dem som står längst bort från arbetsmarknaden. Det är sant att arbetsmarknadsutbildning inte är det enda verktyget. Det kan finnas andra. vet vi, för IFAU har utvärderat olika verktyg, att just arbetsmarknadsutbildning är ett effektivt verktyg för att få ut dem som står längst bort från arbetsmarknaden. Så många som av dem som har genomgått en arbetsmarknadsutbildning får jobb efter det. Det är väsentligt mycket bättre än de insatser som den borgerliga Amspolitiken består av. Littorins löfte var att förstärka den individuella coachningen för dem som står längst från arbetsmarknaden, dem som finns i jobb- och utvecklingsgarantin. 1520 arbetslösa per handläggare var löftet. Men långt mindre än hälften av de av landets arbetsförmedlingar som jobbar med garantin har den arbetsbelastningen. vet vi alltså att vi har sämre tider framför oss. Fler kommer att tvingas söka hjälp av Arbetsförmedlingen. De som står längst bort kommer att hamna längst bak i kön. Vem kan lita på Littorin och den borgerliga regeringen när de löften man gav inte har verkställts? 104 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig försöka bli ytterligare lite tydligare i svaren på de tre frågorna. Fråga 1: Vilka åtgärder avser ministern att vidta så att alla som har rätt att ingå i jobb- och utvecklingsgarantin får delta i densamma? Alla som har rätt att delta får delta. Det svaret är ganska enkelt. Fråga 2: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att löftet om ett individuellt bemötande av dem som hamnar i jobb- och utvecklingsgarantin ska infrias? Återigen: Enligt de regler som finns ska alla få det individuella bemötande som man har rätt att få. 1520 personer per coach finns budgeterat. Jag ger naturligtvis rätt i att inte alla har fått precis det de ska få. Det har varit inkörningsproblem. Så är det med vilken förändring man än gör. Men vi följer noga upp tillsammans med Arbetsförmedlingen hur det ser ut och att de resurser som finns, de 12,9 miljarder som finns avsatta för jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga, används på det sätt som vi gemensamt har bestämt. Fråga 3: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att utbildningsinsatser som erbjuds långtidsarbetslösa i jobb- och utvecklingsgarantin ska öka? Resurser finns för en individuell bedömning som ligger till grund för den insats som senare ska genomföras. Utbildningsinsatser ska naturligtvis gå till dem som så behöver. visar statistiken för , den senaste statistiken jag har, att av de 47 545 personer som befinner sig i jobb- och utvecklingsgarantin har någon typ av aktivitet. Det är arbetslivsinriktad rehabilitering, arbetspraktik, arbetsträning, förberedande insatser, fördjupad kartläggning, vägledning, förstärkt arbetsträning, jobbsökaraktivitet med coachning, kartläggning, projekt, start av näringsverksamhet, utbildning eller aktivitet som finns hos någon kompletterande aktör. När det gäller dem som inte har aktivitet just säger att det finns personer som är sjuka eller föräldralediga och personer som är deltidsarbetande där man har svårigheter att hitta matchande aktiviteter till arbetad tid. Det finns även de som väntar på arbete eller som har fått en aktivitet men inte påbörjat den. Det gäller till exempel personer som är på väg att lämna FAS efter att ha fått ta del av praktik eller arbetsträning. kan det bero på ett glapp mellan aktiviteterna vid själva uppdateringstillfället i statistiken, det vill säga att en aktivitet slutar och nästa börjar . Det innebär att svaret på de tre frågorna är ganska tydligt. Det finns resurser, det finns resurser för individuellt bemötande, och det finns resurser för att den som har fått en utvärdering ska få den typen av insatser han eller hon behöver för att komma vidare i ett annat jobb. Dessutom kommer IFAU att fortsätta att utvärdera effekterna på det sätt som vi vill att det ska göra. 105 (): Beskedet är att det finns resurser, det finns resurser och det finns resurser. Detta är ett läge där går in i en lågkonjunktur och där den budget som lade fram inte längre har någon verklighetsförankring. Vi har en lågkonjunktur som slår in och jobbkrisen med alla de varsel som finns. Efter det fick vi också finanskrisen, som man förvisso inte kan beskylla den borgerliga regeringen för. Men den fördjupar och förvärrar krisen. Littorin står ändå här och säger: Det finns resurser, det finns resurser och det finns resurser. vet vi att det är väldigt många som står långt från arbetsmarknaden. Vi vet att mer än hälften av dem som har rätt till jobb- och utvecklingsgarantin utifrån att de har varit inskrivna 18 månader hos Arbetsförmedlingen inte har fått ta del av jobb- och utvecklingsgarantin. Om det finns resurser, varför händer inte detta, Littorin? Det borde på något sätt föranleda en insats av arbetsmarknadsministern och leda till att man ställer frågor. När det gäller det individuella bemötandet säger återigen att det finns resurser. Å andra sidan medger han här att han svikit sitt löfte om 1520 arbetslösa per handläggare. Han säger ingenting om att det verkar finnas en resursbrist för att nå upp till det viktiga målet att ha en individuell coachning för de människor som står längst från arbetsmarknaden. Vi känner till de erfarenheter som gjorts av det arbetssättet. Att ge dessa människor ett väldigt individuellt och intensivt bemötande är det som gör jobbet och löser frågan. Det finns inga löften om mer resurser för att nå det mål och uppfylla det löfte som Littorin hade om det individuella bemötandet. När det gäller utbildning väljer Littorin lite retoriskt att baka ihop allting och säga att si och så många är aktiva i utvecklingsgarantin. Genom tiden har det inte varit de nivåerna som Littorin har valt att beskriva här. Dessutom är det många av de personerna som inte är i vidare aktiva insatser. Det vet också Littorin. Det är väldigt lite insatser som handlar om direkta arbetsmarknadsutbildningar som leder till arbete, som IFAU konstaterar. Den politik som Littorin representerar ger inte fler jobb för dem som står längst från arbetsmarknaden. Ökade orättvisor leder inte till fler jobb. Att ha en politik vars essens har varit att öka otryggheten och strypa människors livschanser har inte lett till fler jobb. Vi socialdemokrater har en helt annan politik. Vi tror på människors förmåga. Vi tror att man till exempel genom möjligheter till en arbetsmarknadsutbildning kan få jobb. Här finns en jättestor skillnad mellan den borgerliga passiva och cyniska hållningen och den som vi tror på. 106 Arbetsmarknadsminister (): Det viktigaste är väl att långtidsarbetslösheten har sjunkit ordentligt sedan valet. Det är 180 000 personer som har lämnat utanförskapet. har så många arbetat på svensk arbetsmarknad som just . Det är en god utgångspunkt när vi nu står inför en allvarlig situation med höga varseltal som följer på den internationella finanskrisen. Jag vill återigen påminna om att 22 000 personer av de 36 000 som har varit inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin har lämnat densamma för arbete eller för studier. Av dem som är i jobb- och utvecklingsgarantin finns i olika typer av aktiviteter som är individuellt bedömda. Det finns resurser. Det finns 12,9 miljarder för uppföljning och för insatser i olika delar i jobb- och utvecklingsgarantin och i jobbgarantin för unga. Vi följer naturligtvis tillsammans med Arbetsförmedlingen regelbundet upp måluppfyllelsen och det individuella bemötandet. Det ska vara 1520 individer per coach. Finns det övergångsproblem när man genomför en stor förändring? Självklart är det så. Det är precis som jag hörde tidigare socialministern resonera om tandvårdsreformen. Det är naturligtvis så att vi måste se till att i det här fallet Arbetsförmedlingen följer och når upp till de mål som vi har satt upp. Det kommer vi att fortsätta att göra. 107 (): Vi vet att verkligheten drastiskt förändrats . Littorin fortsätter att hävda att det finns resurser. Vi vet att står sämre rustat att möta jobbkrisen. Det har den borgerliga regeringen ett ansvar för. Finanskrisen kan man inte skylla på regeringen, men jobbkrisen. Man har urholkat den aktiva arbetsmarknadspolitiken och dragit undan resurser. Ändå står Littorin här och hävdar att det finns tillräckliga resurser. Men de är uppenbarligen inte tillräckliga för att hjälpa de människor som står längst från arbetsmarknaden. Man har till och med inte låtit alla kvalificera sig till jobb- och utvecklingsgarantin som har rätt till det. Man har också pajat a-kassan. Det är också en viktig del av att människor nu känner otrygghet och rädsla inför den varselvåg vi har. Vi socialdemokrater har all anledning att vara självkritiska på området. Långtidsarbetslösheten har ökat . Det är ett område där vi förstärker, förbättrar och förnyar vår politik. Vi är helt övertygade om att den politik som vi har presenterat som alternativ till den högerpolitik vi just nu har i landet hade varit bättre för att möta varselvågen och de människor som står långt från arbetsmarknaden. Det handlar om rejäla investeringar på bristyrkesutbildningar och en rad andra insatser för att möta de människor som riskerar sitt arbete. Vi kommer att fortsätta att förnya och förbättra vår politik på området. Inget annat än arbete åt alla och full sysselsättning är målet på området. 108 Arbetsmarknadsminister (): Långtidsarbetslösheten har sjunkit kraftigt sedan valet. Det är 180 000 personer som har lämnat utanförskapet, fått ett jobb att gå till, lön att leva på och en framtid att se fram emot. Det är 22 000 av 36 000 inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin som har lämnat den för arbete eller studier. Det är av dem som har lämnat jobbgarantin som har lämnat för arbete. Det är av dem som finns i jobb- och utvecklingsgarantin som har olika typer av aktiviteter. Det finns 12,9 miljarder budgeterat för jobb- och utvecklingsgarantin och för jobbgarantin för unga. Det är budgeterat personer för varje coach. Vi kommer naturligtvis att fortsätta att följa upp gentemot Arbetsförmedlingen att de resurser som är avsatta utnyttjas på det sätt som de är avsedda för. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2008/09:58 om nedläggning och det arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet 109 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om min avsikt med att tillsätta ett arbetsmiljöpolitiskt kunskapsråd. I detta sammanhang ställer frågan om avsikten är att återskapa () och om forskare från det tidigare är välkomna att ingå i rådet eller utföra forskning för det. undrar också vilken styrning jag avser att utöva kring rådets ämnesval och inriktning. Eftersom frågor till viss del tyder på missförstånd när det gäller syfte och uppdrag för det arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet vill jag börja med att klargöra vad kunskapsrådet är och vad det inte är. Det arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet är, just som namnet antyder, tänkt att vara en rådgivande resurs inom kunskapsområdet arbetsmiljö. Rådets uppdrag är i detta sammanhang att lyfta fram och belysa viktiga utvecklingstendenser inom arbetsmiljöområdet. Detta ska göras utifrån den forskning som redan finns. Uppdraget är att lyfta fram värdefull kunskap oavsett var eller av vem den är framtagen. Något uppdrag att bedriva forskning ligger inte i rådets direktiv. Forskningen ska även fortsättningsvis bedrivas vid universitet och högskolor. Något återskapat är alltså inte aktuellt. Frågan om forskare från den tidigare myndigheten är välkomna att utföra forskning för rådet är heller inte relevant eftersom rådet varken ska bedriva eller beställa forskning. När rådets ledamöter har tillsatts har ambitionen varit att få en så bred kunskapsöverblick som möjligt. De välmeriterade forskare som ingår har också genom sina respektive kontakter och nätverk tillgång till en mycket stor kunskapsmassa som har tagits fram av såväl svenska som internationella forskare. I detta nätverk ingår naturligtvis även de forskare med bakgrund från som finns inom universitet och högskola. Jag hyser inga tvivel om att deras kunskap likaväl som annan värdefull kunskap kommer att tas till vara. Som jag vid ett stort antal tidigare tillfällen har framhållit har denna regering inte haft någon annan åsikt än att forskning av hög kvalitet inom arbetslivsområdet är viktig. Jag är också angelägen om att ta del av den kunskap som forskningen har tagit fram, och jag är övertygad om att arbetsmiljöpolitiken måste vila på en vetenskaplig grund. I arbetet med att förnya arbetsmiljöpolitiken har jag därför självfallet behov av att kunna efterfråga forskningens syn på särskilda frågeställningar. Det är min uppfattning att rådet självt ska ha stor frihet att utforma sitt arbete och att ta initiativ till den kunskapsöverföring från forskningen till politiken som man finner lämpligt. Till viss begränsad del kan jag alltså styra frågorna, men aldrig svaren. 110 (): Då kan vi konstatera att statsrådet har beställt fyra möten med arbetsmiljöforskare. I en tidigare interpellation här i kammaren har vi försökt belysa arbetsmiljöproblemet. Då lovade Littorin att han skulle vända på alla stenar. Vi kommer ihåg hur det var , när Littorin lade ned . Det var 16 professorer, 119 forskare, 19 forskarassistenter och 29 doktorander som sysslade med det som Littorin nu skriver i direktiven till detta arbetsmiljöpolitiska kunskapsråd att arbetsmiljöns beskaffenhet har stor betydelse för att uppnå målet om att alla som vill och kan arbeta också ska kunna göra det. Brister i arbetsmiljön får inte leda till att människor drabbas av ohälsa. Jag nämner här det samhällsekonomiska perspektivet, då det är viktigt och kan leda till stora kostnadsbesparingar. En arbetsrelaterad ohälsa kan minska och då leda till minskade kostnader i socialförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. Det finns en stor potential i förbättring av arbetsmiljön för ökad produktivitet. Alla de här sakerna kan jag och Socialdemokraterna instämma i. Men regeringen och Littorin lade ned . I den budgeten skrev man att man skulle minska byråkratin. Så stod det ordagrant i den första budgeten från den här regeringen. Man har sparat . ska ni ersätta detta viktiga institut, som var världsledande. Det finns två länder i som är utan sådana institut och . ersätter ni detta med fyra möten, och ni skriver kommittédirektiv till ett arbetsmiljöpolitiskt kunskapsråd. Jag blir självfallet hemskt nyfiken på vad de här fyra mötena ska kunna ge och göra. Jag tycker nästan att det är en skymf att på detta flagranta sätt förstöra ett världsledande forskningsinstitut och sedan ersätta det med fyra möten. Då, när det begav sig när det gäller , fick vi höra Littorin säga här i kammaren att politiken inte ska styra någon forskning. Forskningen ska vara fri. Regeringen ska inte lägga sig i, sade han. låter han ett sådant här kunskapsråd uppstå och sitter själv och ställer frågor som ska vara relaterade till arbetsmiljön. På så vis ska ministern själv skaffa sig stor kunskap. Själv kallar han det för att vända alla stenar för att vi ska få bättre arbetsmiljö. Utanförskapet, som Littorin så gärna pratar om, har sin främsta orsak i dålig arbetsmiljö. Där sker en stor utslagning. När vi hade denna världsledande forskning kunde vi också över det breda spektrumet inom arbetsmiljö visa på olika resultat. Men Littorin valde att lägga ned det hela. tycker han att han har hittat en bra lösning när han ska sitta i fyra sammanträden fram för att resonera med forskare om frågor som han själv kan vara beredd att ta upp. Det är därför jag har ställt interpellationen och frågorna. Är forskare från det gamla välkomna att ingå i rådet eller att utföra forskning för det? Vilken styrning avser statsrådet att utöva för ämnesval och inriktning? Först lägger man ned institutet och säger att det är byråkrati, och sedan ersätter man det med fyra sammanträden. 111 (): Nedläggningen av innebar för det första en nedklassning, för det andra en stor omställning och för det tredje en förändring som är dramatisk för hela arbetslivsforskningen i . Från att ha legat i fronten i världen förvandlades den svenska positionen till att i vara ett av två länder som saknar ett samlat statligt . och är de två länder det handlar om , och det känns definitivt inte bra. Läget för arbetsmiljöforskningen som det ser ut just nu i är högst osäkert. Det kanske är för tidigt för att avgöra utfallet av nedläggning. Men en sak är definitivt säker: Den samlade kraften och utfallet av arbetslivsforskningen har tydligt försämrats. Det är ett stort avbräck att den öronmärkta finansiering av arbetslivsforskningen som innebar har försvunnit. Lönekostnaden för de 140 forskare som har lämnat arbetsmiljöforskningen som en konsekvens av nedläggningen handlar om ett bortfall på ca . Räknar man dessutom in kostnaderna för de 145 forskare som fortfarande finns kvar i fält men vilkas projekt är kortsiktiga och osäkra kan resursminskningen bli kring . De nya forskningsmiljöer som har uppstått vid en del universitet och högskolor är det svårt att bedöma hållfastheten i. Den långsiktiga finansieringen är inte säkerställd. Från att ha haft en stabil, kompetent och fungerande organisation genom har vi kortsiktiga och osäkra finansieringar som inte garanterar en långsiktig hållfasthet i arbetslivsforskningen. Det är mycket beklagligt. talar statsrådet om det arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet. Man vet inte om det är skrattet eller eventuellt gråten som ska tränga fram i lägen som dessa. Mannen och regeringen som har genomfört en dramatisk försämring av arbetsmiljöforskningen och som har skurit ned rejält i ska nu inrätta ett kunskapsråd. Gör gärna det då, men inse de dramatiska misstag och felgrepp som har gjorts! Tyvärr kan de inte göras ogjorda, men man kan åtminstone försöka lära sig av misstagen. Det ska bli intressant att höra statsrådets svar på frågor. Det ska också bli intressant att höra eventuella svar på mina frågor. Tror statsrådet att initiativet att inrätta ett kunskapsråd kommer att uppfattas som trovärdigt mot bakgrund av de dramatiska försämringarna av arbetsmiljöforskningen och den neddragning i som statsrådet och regeringen själv är orsaken till? Kommer det här rådet att ha någon praktisk inverkan på och betydelse för arbetsmiljöarbetet? Eller blir det bara en institution som ytligt sett kan vara bra att visa upp för allmänheten ibland och hänvisa till men som i praktiken bara blir ett meningslöst diskussionsorgan utan praktisk betydelse? 112 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig upprepa de tre frågorna i interpellationen. Den första fråga är: Avser statsrådet att med det försöka återskapa den oberoende och kritiska forskning kring arbetslivs- och arbetsmiljöfrågor som i stora delar försvann då avvecklades? Svaret på den frågan är att den inte försvann alls. Den finns nu i stora delar på universitet och högskolor där den hör hemma, precis som tidigare fyra femtedelar av arbetsmiljö- och arbetslivsforskningen fanns. 395 av de 420 personer som fanns på har övergått till annat arbete eller finns i andra forskarmiljöer. Det är bra. Den andra frågan är: Är forskare från gamla , enligt statsrådets avsikter, välkomna att ingå i rådet eller utföra forskning för det? Låt mig återigen säga att rådet inte ska utföra forskning. Därför är den frågan inte relevant. Däremot har tre av de ledamöter som finns i rådet bakgrund från . Det gäller som är professor och läkare på vid Arbets- och miljömedicin i . Hon är ordförande i kunskapsrådet. Det gäller som är professor vid . Och det gäller som är forskningschef vid vid högskolan i och som är sekreterare i kunskapsrådet. Den tredje frågan är: Vilken styrning avser statsrådet att utöva kring rådets ämnesval och inriktning? Vi styr inte forskningen, men regeringen måste väl ändå få ställa frågor som är relevanta nu när vi arbetar med den nationella arbetsmiljöstrategin och när vi för partssamråd och annat som syftar till att göra det som Socialdemokraterna underlät , nämligen att se till att ha en arbetsmiljöpolitik som faktiskt leder till färre olyckor och färre dödsfall och en bättre arbetsmiljö. Det är också bra att ha ett kunskapsråd för att till exempel agera bollplank i arbetet med , bara för att nämna några exempel. 113 (): Jag måste fråga statsrådet om han är stolt över nedläggningen av den sammanhållna, världsledande forskningen. Han skriver i direktiven att områdets, det vill säga arbetsmiljöområdets, bredd och spridning dock innebär en svårighet att få en överblick och att det finns behov av att få en bred och aktuell överblick av forskningsläget och så vidare. Allt detta hade vi. Vi var världsledande i denna forskning. står han här, efter att ha gjort kraftiga nedskärningar i och efter en total nedläggning av , och säger att han satsar på arbetsmiljöområdet. Det ska han göra genom att ersätta detta med fyra sammanträden då statsrådet får ställa relevanta frågor, för det borde åtminstone regeringen få göra. Detta är alltså ett exempel på hur statsrådet vänder på alla stenar för att idogt arbeta på arbetsmiljöområdet. Jag kan inte säga annat än att jag blir upprörd. Det är 395 forskare som har gått till annat arbete, säger han. Det är strålande. Vad är det för slöseri med kunskapsresurser? Det ska han nu ersätta med fyra sammanträden. Jag undrar verkligen, statsrådet , vem som blir imponerad av detta. Ska vi fråga några ute i världssamfundet, i andra länder, vad de tycker om detta gigantiska krafttag som han tar för att få en överblick över forskningsläget så att han kan ställa några relevanta frågor? Jag tycker att det är uppseendeväckande att med detta säga att nu skapar denna högerregering en ny arbetsmiljöpolitik. Man skär ned i , försämrar möjligheterna till skyddsombudsutbildning och lägger ned världsledande forskning. Det är facit av statsrådet härjningar inom detta område. Det ska han nu klara ut genom att säga att han nu har skrivit direktiv för att tillsätta ett arbetsmiljöpolitiskt kunskapsråd. Med det kan han skaffa en överblick.