prot · GW0948 · 2008-12-12 00:00:00 — Vår biståndsminister brukar vilja mäta resultat av de medel som fördelas. Det kan då vara läge att också ta reda på hur dessa 2 miljarder faktiskt bidrar till fattigdomsbekämpningen i världen. Allt detta tog jag upp under diskussionen om utgiftsområde . Jag är ansvarig också för migration, och för mig är det väldigt tydligt att de här två områdena har en koppling. Jag ska inte fördjupa mig mer i det just . Jag vill däremot fråga våra allianskolleger här om de tycker att det är rätt att låta världens fattiga betala för att man låser in hederliga människor i förvar i tills det är möjligt att skicka tillbaka dem till krig eller den förföljelse som de flytt ifrån. tycker inte att det är rimligt, även om det i och för sig inte är emot regelverket att använda biståndsmedel till flyktingmottagning. Men att man gör det i en så stor omfattning och bekostar en tredjedel av ett helt annat utgiftsområde kan vi inte acceptera. Därför återför vi i vårt budgetförslag 1,5 miljarder till biståndet. Vi menar att det inte borde vara möjligt att använda bistånd för vare sig skuldavskrivningar eller flyktingmottagning och anser att regeringen bör driva att denna möjlighet tas bort ur regelverket i stället för att, som det nu verkar, försöka införa en möjlighet att också dra av till exempel militära insatser. Jag yrkar därför bifall till reservation 6. Precis som vi har hört har utspelen duggat tätt om biståndet , och det verkar inte som om regeringspartierna är överens i alla frågor. Man får väl hoppas att det inte är så att folkpartister, står kvar vid sina uppfattningar och värderingar. En av alla frågor som varit föremål för diskussion handlar om att biståndet betalar ambassadverksamhet. Att Sida och ambassader är samlokaliserade och att det finns synergieffekter med en sådan samordning är inte kontroversiellt i sig. Men när vi öppnar ambassader utan att ens ha konsulär verksamhet, som ju borde vara en grunduppgift, och vi öppnar dem för att kunna hantera biståndet måste man fråga sig om det är en ambassad eller om det är ett Sidakontor som öppnas. Jag tänker då på ambassaden i som jag har förstått är en av de här biståndsfinansierade ambassaderna. Jag hade tänkt fråga biståndsministern hur det faktiskt förhåller sig, men hon är inte här, så det går inte. Men kanske kan någon i alliansen förklara för mig hur det ligger till. har väldigt länge drivit att det behövs ett ökat klimatbistånd, och vi välkomnar att regeringen har det med i sin budget. Vi välkomnar också att biståndsministern och miljöministern, enligt en debattartikel jag läste i , verkar ha förstått att det inte är en bra idé att utvecklingsländer investerar i fossil energi. Men för att undvika en stor expansion av fossila bränslen i utvecklingsländer behövs det kraftfulla investeringar i förnybar energi och att vinsterna också kommer utvecklingsländerna till godo, vilket inte alltid är fallet. Om det inte är så kommer utvinningen och därmed också användningen av de fossila bränslena att öka. Det däremot inte välkomnar är att klimatbiståndet tas direkt från biståndsbudgeten trots att det enligt Kyotoöverenskommelsen inte är tillåtet. Det står uttryckligen att de utvecklade länderna ska tillhandahålla nya och additionella finansiella resurser. De ska också tillhandahålla finansiella resurser inklusive teknologiöverföring som parter från utvecklingsländer behöver, det vill säga utöver utlovat bistånd. fick utskottet besök av UNDP som berättade att det behövdes förutom redan utlovat bistånd från världens länder för klimatåtgärder. Men trots Kyotoprotokoll och UNDP:s information lägger regeringen klimatbiståndet inom ram. menar att klimatbiståndet ska ligga utom ram och lägger utöver biståndsramen, utöver enprocentsmålet. Dessutom bör allt annat bistånd, också inom ram, vara klimatsäkrat. Annars kan det vara detsamma som att slänga pengarna direkt i sjön. Vi återför också de medel som går till reformsamarbete i till biståndsbudgeten. Det beror inte på att det inte är viktigt med hjälp av olika slag till , men vi ifrågasätter att det läggs under biståndet när det inte går att pressa in det under det internationella regelverket för biståndet. I stället har det fått en egen budgetpost och läggs under de så kallade avräkningarna, precis som flyktingmottagningen. Sammanlagt har lagt 2,8 miljarder mer i sitt budgetförslag utöver ramen, utöver enprocentsmålet. Vi återför också de knappt 1,5 miljarderna från Östeuropasamarbetet inom ram till biståndsdelen av enprocentsmålet. Sammanlagt innebär det drygt 4,2 miljarder mer till bistånd, och där vill vi i stället prioritera fattigdomsbekämpning. har råd med solidaritet. Även i en global finanskris med många varsel, aktieras med mera är vi mycket lyckligt lottade när vi jämför oss med de länder som drabbas värst och som drabbas dubbelt av både finanskris och klimatkris. Vi har mat på borden. Barnen kan gå i skolan. Det finns sjukhus med både läkare och annan vårdpersonal. Vi har vägar, tåg och buss och kan ta oss dit när vi behöver. Så ser det långt ifrån ut i stora delar av världen. Även om demokratiutvecklingen har gått framåt och varit relativt god i många länder ökar fattigdomen och antalet hungrande människor. Att i det läget ständigt ifrågasätta enprocentsmålet som vi antar paket efter paket med mångmiljardbelopp för att rädda vår egen välfärd känns minst sagt beklämmande. Biståndet behövs kanske mer än någonsin om vi ska klara av att skapa en rättvis värld. Det handlar naturligtvis om ett effektivt bistånd, men effektivitet är inte detsamma som en minskning av beloppen, som man lätt kan få uppfattningen att biståndsministern då och då menar. Vi ska väl snarare ha god koll på att pengarna faktiskt gör nytta och att de bidrar till fattigdomsbekämpningen. Millenniemålen är grunden för det arbete som vi på global nivå har förbundit oss till. Det är viktigt att vi inte tappar fokus i det arbetet. Ska ett lands utveckling bli stabil och långsiktigt hållbar måste den grundas på varje lands egna förutsättningar och styras av det egna folkets vilja om hur utvecklingen ska formas. Det går inte att hitta en modell som fungerar överallt. Det som fungerade i kan ge ledning i vissa frågor, men det kan inte tas för givet att den modellen ska fungera överallt. Att mottagarländerna själva bestämmer över utvecklingsprocesserna är därför en central princip, men budgetstöd måste hanteras varsamt. Det är en bra modell i länder där det är möjligt att göra en bra uppföljning, så att man kan förvissa sig om att pengarna når ut till alla nivåer i samhället och inte hamnar i någons eller någras fickor. Vi stöder budgetstödet men menar att vi måste ha kontroll på att det faktiskt används på rätt sätt. När det gäller bedömningen av ett lands ekonomiska politik anser vi att ska göra en självständig bedömning utifrån olika källor och också göra en självständig analys av var biståndsmedlen gör mest nytta i stället för att i alla lägen utgå från Internationella valutafondens bedömningar. Jag yrkar därför bifall till reservation 5. 14 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Vi debatterar en mycket viktig fråga, och det är frågan om vårt internationella bistånd och vårt arbete för att förbättra situationen för de människor som har det allra svårast och är allra mest utsatta. Vi har i tidigare debatter diskuterat den landfokusering som har skett på biståndsområdet. Ett betänkande om mänskliga rättigheter har debatterats liksom en ny svensk strategi för vår politik gentemot . Det är några av de delar som vi har jobbat med . Beträffande landfokuseringen har vi, när det gäller antalet länder som vi har bilaterala samarbeten med, gått från ca 70 till drygt 30 länder, och vårt engagemang i de länderna ökar. Fattigdomsbekämpningen står i fokus, att minska den stora andel människor som lever i absolut fattigdom eller fattigdom. De fattigaste delarna i världen finns till största delen på den afrikanska kontinenten. Därför har också vårt fokus på stärkts. Vi har också fokuserat på några specifika ämnen och prioriterar särskilt de tre tematiska områdena demokrati och MR, klimat och miljö samt jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen. Mycket har, som sagt, skett på biståndsområdet, men självklart är vi inte i hamn, utan vi måste arbeta för att fortsätta att utveckla vår biståndspolitik. På hemmaplan har vi, som sagt, gjort mycket, men är också pådrivande inom det internationella biståndssamarbetet, precis som påpekade i sitt anförande. är en stor biståndsgivare sett till det belopp som vi ger i förhållande till vår befolkning. Drygt 30 miljarder är dessutom en ansenlig summa, men av det globala biståndet utgör det givetvis en mindre del. Men om vi utöver vårt eget bistånd kan vara med och påverka och bidra till att effektivisera också det globala biståndet kan vi nå mycket goda resultat. Bistånd räcker inte i sig självt för att skapa en hållbar utveckling. För att komma till rätta med de utmaningar som världen står inför räcker det inte med aldrig så mycket traditionellt bistånd. Incitamenten för att nå utveckling heter demokrati, frihet och inte minst marknadsekonomi. Biståndet bör fungera som ett smörjmedel för att skapa förutsättningar för denna utveckling. Jag tror att det framöver vore sunt att föra en diskussion om det mål om utbetalning som vi följer och lever upp till. Det är ett mål som innebär att vi betalar ut av vårt bni i bistånd enligt de kriterier som finns enligt OECD-Dac. Jag tycker inte att vi ska diskutera huruvida vi ska höja biståndet eller sänka biståndet. Jag tycker att vi ska ha den diskussionen för att skapa en mer effektiv och ansvarsfull biståndspolitik. Vid somliga tillfällen finns det insatser där vi skulle kunna ta upp kampen mot fattigdomen, men eftersom pengarna finns på fel konton kan vi inte genomföra dessa insatser med hjälp av biståndsmedel. Jag är övertygad om att vi skulle bli mer effektiva och nå längre i vårt arbete om vi inte till punkt och pricka i alla lägen skulle vara helt beroende av att följa OECD-Dacs bedömningskriterier för vad som är tillåtet att räknas som bistånd. Genom att omdefiniera det enprocentsmål vi följer till ett utvecklingsmål skulle vi öppna möjligheten för att sätta sin egen agenda för biståndspolitiken. Det skulle öka möjligheterna för riksdag och regering att friare kunna fatta beslut om hur vi på ett så effektivt sätt som möjligt ska använda de svenska skattebetalarnas pengar. I de allra flesta fall är jag helt övertygad om att de bedömningar som vi gör i riksdag och som regeringen gör skulle ligga helt i linje med OECD-Dacs regler, men självklart skulle det finnas ett och annat område där vi kanske inte skulle komma till samma slutsatser. Internationellt har vi kommit överens om ett mål för biståndet på av bni utifrån det regelverk som OECD-Dac har satt upp. Det ska följa och leva upp till, och trycker också på internationellt för att även andra länder ska leva upp till målet. Den summa som däremot överstiger skulle kunna innefatta sådana insatser som inte till punkt och pricka följer Dacreglerna. Jag är övertygad om att ett utvecklingsmål i stället för ett utbetalningsmål skulle göra det svenska biståndet mer effektivt och leda till större förbättringar för de människor som bor i de områden där vi gör våra biståndsinsatser. Vi vet att vårt lands ekonomi förändras. går det upp, och ibland går det ned. Om biståndsmålet då är knutet till en procentsats förändras summan . Givetvis är det svårare att hantera en situation där pengarna minskar, men även när summan ökar snabbt utan att man långt i förväg kan planera blir det svårare att göra en långsiktig planering med stabilitet. En mer långsiktig strategi skulle kunna innebära att det samlade svenska biståndet ibland landar en bra bit av bni och ibland något under. Vi slipper därmed riskera att behöva avstå viktiga insatser som vi vill göra men som vi inte kan bara för att de inte uppfyller Dacs kriterier. Jag skulle vilja ta upp några exempel som inte kan räknas in i biståndet men som är viktiga. Enligt min uppfattning bör humanitär minröjning helst genomföras av professionella minröjare, inte av civila. Men med dagens regler kvalificerar sig inte professionell minröjning utförd av soldater som bistånd. Det skulle också vara bra om vi kunde stödja utbildning och kompetenshöjning i internationellt polissamarbete och mänskliga rättigheter. Vidare skulle vi upprätthålla en beredskapspool av svenska poliser för att på så sätt stärka förutsättningarna för en snabbare rekrytering av svenska poliser till internationella civila krishanteringsinsatser. Men det får inte heller enligt Dacs kriterier räknas till bistånd. Vi satsar stort på kampen mot hiv/aids, andra smittsamma sjukdomar och epidemier. Vi vet att läkemedelsforskningen har en viktig roll att spela för att komma till rätta med detta. Men att investera i svensk forskning om smittsamma sjukdomar som främst drabbar världens fattiga kvalificerar sig inte heller som bistånd. En fråga som har debatterats mycket, och som har tagits upp i talarstolen , är demokratiarbetet i . Där skulle vi kunna göra fler insatser för demokrati. Jag tycker att det är rimligt att ska kunna bedriva biståndsarbete för att säkra demokratiska krafter även i länder som inte godkänns som biståndsmottagare enligt OECD-Dac. är väl kanske det allra tydligaste exemplet. Vi ska klimatsäkra biståndet. Det verkar finnas ett brett stöd även hos oppositionen. Klimatförändringar och miljöpåverkan är en av de största utmaningarna som världen står inför. Problemen drabbar utvecklingsländer allra hårdast eftersom de har små resurser att förebygga och möta klimat- och miljörelaterade hot. Det ska heller aldrig råda något tvivel om att vi står på de människors sida som kämpar för demokrati och frihet. Världens diktatorer ska frukta svenskt bistånd. Biståndet borde redan för länge sedan ha varit villkorat med respekt för medborgerliga och politiska rättigheter. Vi ska också bli världsmästare på att skydda och främja kvinnors rättigheter och möjligheter. Vi har inte råd att undanta hälften av jordens befolkning i utvecklingssamarbetet. Att stärka kvinnors roll, delaktighet och rättigheter i utvecklingsländerna är därför en nödvändighet för att nå framgång. Det handlar om delaktighet i arbetslivet och i politiken. Det handlar om att stärka kvinnors rätt till sin kropp, vilket självklart är en grundförutsättning ur ett MR- och demokratiperspektiv. Det är också grundläggande för att vända utvecklingen med hiv/aids. Här sker också stora satsningar, inte minst inom SRHR-området, det vill säga området sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Krig och konflikter och därmed bristen på fred och säkerhet är ett av de största hoten mot att minska fattigdomen. Vi bör därför stärka biståndets förmåga att vara ett komplement till de militära insatser vi gör för fredsbevarande, fredsbyggande och återuppbyggande. Med hjälp av tydligare prioritering, fokusering och starkare resultatstyrning har vi lagt grunden för ett bistånd som kan göra verklig nytta där det verkligen behövs. Det ska vara ett bistånd som har bättre möjligheter att förbättra situationen för de allra fattigaste och mest utsatta i världen. Därmed kan vi också vara stolta när vi inför de svenska skattebetalarna kan berätta att deras skattepengar används på ett effektivt och ansvarsfullt sätt och gör nytta för dem som allra mest behöver det. arbetar vi vidare, och snart ska vi i utskottet behandla ytterligare en skrivelse om demokrati och mänskliga rättigheter i biståndet. Vi förstärker då vår profil och vårt fokus på frågorna ytterligare. 15 HANS () replik: Jag tycker att det är synd att en gammal biståndsminister och biståndsvän som behövde lyssna på detta anförande. En så tydlig attack på svensk biståndspolitik har vi väl sällan hört från talarstol. Det här var en utveckling av det vi kunde läsa på när Nya skulle presentera sin nya biståndspolitik där den tydligaste signalen skulle vara att svenskt bistånd ska minska. Enprocentsmålet ska ersättas av ett 0,7-procentsgolv, vilket skulle öppna för en minskning med i biståndet. Det kallar för ansvarsfullt. Nya vill med sin nya biståndspolitik att mer av biståndet ska gå till helt andra saker än bistånd. Regelverken är uppenbarligen för strikta. Vi ska ha en mer flexibel användning av medlen, trots att den moderatledda regeringen har tagit från biståndet vid makten och använt till helt andra saker än bistånd. ska man öppna för att det ska gå till militära insatser, till forskning i och så vidare. Allt det här är viktigt. är vän av flera av de militära insatser vi gör i världen . Vi är vänner av svensk forskning. Men jag kan påminna om att det finns fler utgiftsområden än biståndet. Vi kan finansiera internationella insatser och forskning också på en massa andra sätt. Att man ska kringgå reglerna säljer in som att det skulle öka kvaliteten. Man häpnar på många sätt. Sammantaget är det här Nya nya biståndspolitik. Vi ska ge mindre bistånd, och mer bistånd ska gå till helt andra saker än fattigdomsbekämpning i världen. Den självklara frågan till är: Vad är det som egentligen är nytt med Nya nya biståndspolitik? För mig är det samma gamla moderata skåpmat som vi har hört talas om så förut. 16 () replik: Det verkar som om inte riktigt hörde vad jag sade. Jag sade inte att vi skulle sänka det svenska biståndet. Jag sade att vi skulle följa det som är OECD-Dacs kriterier men att vi med det som är över 0,7, i de fall vi tycker att det gynnar de svenska insatser vi gör, även skulle kunna göra insatser utöver detta däribland exempelvis demokratiinsatser i och många sådana delar. Jag kan inte riktigt följa den röda tråden i tal. Det är klart att det alltid finns pengar på andra utgiftsområden. Men vi har ett budgettak. Det har vi i alliansen, inte bara utan även , och , valt att följa, medan de tre oppositionspartierna i olika mått har valt att spräcka detta utgiftstak. 17 HANS () replik: Min stora fråga till , vad det är som är nytt med de nya biståndspolitik, fick jag inget svar på. Det kanske inte är så lätt, för den är förvillande lik de gamla gamla biståndspolitik. Den gamla biståndspolitiken, som man nu ska hotta upp på olika sätt, beskrivs och motiveras med ganska innehållslös retorik om kvalitet. Vi ska vara ansvarsfulla i världen. Det brukar låta så från . Man motiverar egentligen alla sina försämringar på biståndsområdet med höjd kvalitet. Man sänker biståndet och kallar det kvalitet. Man urholkar biståndet och kallar det kvalitet. Man bedriver hetskampanjer mot frivilligorganisationerna och kallar det kvalitet. Kvalitet har plötsligt blivit synonymt med att man kan göra nästan precis vad som helst med svenskt bistånd. Frågan kvarstår: Vad är det som är nytt med de nya nya biståndspolitik? Jag kan inte se det. Det är också intressant att säger att vi måste vara mer flexibla. Vi måste kunna använda våra pengar på andra sätt. Som jag sade i mitt anförande tidigare går av biståndsbudget till helt andra saker än bistånd. Av biståndsbudget går till andra saker än bistånd. Av biståndsbudget går till helt andra saker än bistånd. Är det för lite? Borde de öka på? Borde mindre av den österrikiska biståndsbudgeten gå till bistånd och en högre andel av den budgeten läggas på helt andra saker? Man öppnar här för många fler kryphål i det internationella regelverket. Någonstans säger också : Nej, vi ska inte sänka biståndet. Det är väl de facto det man pratar om när man går från ett enprocentsmål till ett 0,7-procentsmål. Det finns ju en skillnad däremellan. Den skillnaden är . Om jag får återknyta till min inledning måste man fråga sig: 10 miljarder mindre till fattigdomsbekämpning i världen, 10 miljarder mindre till bistånd, hur ser det till att fler av världens hungriga får mat i magen? Hur bidrar det till att fler av de barn som skulle dö i stället får vakna upp till morgondagen? Hur ser det neddragna biståndet till att fler kvinnor får tillgång till en säker och legal abort? 18 () replik: Det är just det som påpekar. Det nya är att vi vill att våra satsningar i större utsträckning ska kunna förstärkas på olika sätt. Om vi har 0,7 som gräns har vi, återigen Hans, inte sagt att vi ska dra ned utan att vi ska möjliggöra användning som enligt OECD-Dac inte räknas som bistånd. Vi ska göra insatser som kanske stärker de övriga insatser som vi gör. Minröjning i kan vara ett sådant exempel. Det kan underlätta för utveckling i landet men också stärka övriga svenska insatser. Sedan är det lite intressant att höra när raljerar över att biståndet också används till exempelvis flyktingmottagning och skuldavskrivningar. satt parti tillsammans med Socialdemokraterna och stöttade en socialdemokratisk regering. Även räknade man på samma sätt. 19 () replik: Först hoppas jag naturligtvis att kommer med ett meddelande till oss om var biståndsministern är . Detta är den årliga biståndspolitiska debatten. Ett antal olika utspel har gjorts , och finns möjligheten för riksdag att föra en debatt om biståndsministerns politik och utspel. Men är hon inte här. Var är biståndsministern, ? utbyte med var väldigt talande. Vi vill lägga ett golv på och sedan använda 0,3 till andra ändamål. Vi kan ju titta i protokollet efteråt där säger: som gynnar de svenska intressena. Är det det som svenskt bistånd är till för? Är det det som solidariteten med världens utsatta människor och kampen för mänskliga rättigheter handlar om, att vi ska ge pengar till svensk forskning och annat? Varför ska vi öppna regelverken för en vidare tolkning? Varför ska som enda land i kämpa för att öppna regelverken inom för en vidare tolkning, i ett sammanhang där det just nu pågår en process i biståndspolitik där vi stramar upp och fokuserar på färre länder och där vi går igenom en process där vi ska fokusera på färre temaområden. Jag förstår inte. Det är helt motsägelsefullt att vi ska öppna regelverket för vidare tolkningar som vi kan använda på ännu fler områden. Hur hänger detta ihop, ? Hur vill ni ha det? Har ni en politik och resten av alliansen en annan politik, både vad gäller enprocentsmålet och inriktningen på svensk politik när det gäller biståndet? Det är mycket märkligt, får jag säga. Hur vill ni ha det? 20 () replik: När talar om biståndsministern låter det ungefär som när jag och mina kolleger under förra mandatperioden undrade: Var är statsministern? Det är faktiskt så att biståndsministern har haft en oerhört hög närvaro här i kammaren under de gångna två åren. har hon privata skäl för att inte vara här. Men som du ser är representanter för alla borgerliga partier här. Jag tror och hoppas att vi ska kunna svara på frågorna. Vi driver nämligen samma politik som vår regering. Vår politik ska gynna de svenska intressena, sade . Gynna de övriga svenska insatser vi gör så att vi får större effekt av dem var vad jag menade. Skulle det dessutom leda till att svenska intressen skulle gynnas är väl inte det negativt, men det är inte det som är den främsta prioriteringen. Varför ska vi då vidga tolkningen? Det var det jag sade, just för att det finns insatser som vi vill göra men som vi inte kan göra i och med att de inte är klassade som bistånd. Då kan säga att vi ska ta pengar någon annanstans ifrån. Men på något sätt är det alltid så att pengar är en begränsad resurs. Med ganska lite av våra biståndsmedel skulle vi kunna göra enorma insatser i de här länderna. 21 () replik: Tack för det, ! Vi önskar ständigt från närvaro av ministrar. Det hoppas jag att vi under alla majoriteter alltid ska kämpa för. Det är här i kammaren som debatten ska föras, oavsett vilken regering som sitter. Oavsett vilka ministrar eller statsministrar som saknas vill vi ha hit dem. Den linjen har jag drivit förut och kommer att driva fortsatt. Jag hoppas också att ni driver på era kolleger i regeringen och påtalar att de ska vara närvarande i kammaren när deras ärende debatteras. Där hoppas jag att vi håller en gemensam linje. Det finns inte för mycket biståndsmedel i världen.