prot · GV0978 · 2008-03-13 00:00:00 — Svaret är att staten och samhället har ett ansvar för att det finns apoteksförsäljningsställen i glesbygd och landsbygd. Exakt hur garantin ska utformas kommer vi att återkomma till i propositionen. Jag är också medveten om vad utredaren har föreslagit, men det är ju inte givet att regeringen gör samma avvägning. Det är väl ett faktum att det har blivit fler försäljningsställen för läkemedel i sedan reformen. Det är också en sanning. Men det är jättebra att andra länder har gjort den här typen av reformer, för då kan vi lära oss fördelar och nackdelar, hur man ska göra och hur man eventuellt inte ska göra. Att studera exempelvis är lärorikt. En del saker har blivit bättre där, men det finns säkert också saker som inte har blivit så bra. Låt oss lära av det, då. Vi tycker att det är alldeles utmärkt om vi i kan få fler försäljningsställen där vanliga människor kan köpa läkemedel och dessutom en tydligare konkurrens mellan olika aktörer när det gäller tillhandahållande av läkemedel, med lägre priser för konsumenterna som följd. 85 (): Vi hade här i en debatt om betygssystem. Från sida initierade vi debatten just för att eftersträva en bred överenskommelse mellan partierna i den frågan. har statsrådet uttalat att han förutsätter att alla partier ska vara överens i frågan för att man ska komma någonstans. Därför är min fråga till statsrådet: man tänka sig även en blocköverskridande överenskommelse där inte alla partier är med på noterna? 86 Utbildningsminister (): Fyra partier är redan överens om ett nytt betygssystem. Sedan finns det tre partier till, som inbördes har totalt olika system. Jag välkomnar naturligtvis om fyrpartikonstellationen kan breddas. Om hela är överens, desto bättre. avgörs naturligtvis värdet av en överenskommelse av det innehåll den har. Om vi från borgerligt håll säger att vi lägger ned betygen kanske alla sju kan bli överens, men det är ju inte acceptabelt. Vi vill ha tidigare betyg och fler steg. Betyg är viktigt för oss. vill avskaffa betyg. vill förbjuda betyg, och Socialdemokraterna sitter på alla stolar . Det är svårt att se vilken betygspolitik en eventuell framtida rödgrön regering skulle föra. Jag kommer att bjuda in alla partier till överläggningar när remissomgången är klar för att se hur bred en majoritet kan bli. är mycket välkommen till de överläggningarna. 87 (): Utbildningsministern borde komma ihåg att han själv noterade att var berett att acceptera betyg under den debatt vi hade, vilket han då också välkomnade. Min fråga är därför fortfarande: Är utbildningsministern beredd att göra en överenskommelse också till exempel med och Socialdemokraterna i den frågan? Jag förutsätter att alliansen inte plötsligt kommer att vara beredd att avskaffa betygen. 88 Utbildningsminister (): Den sista punkten är helt korrekt. får gärna reda ut vilken position är. Jag ska säga hur jag har uppfattat den. ges det betyg från årskurs 8. Den här regeringen vill tidigarelägga det till årskurs 6. vill förbjuda betygen i årskurs 8 och att man ska få ge i årskurs 9. Jag uppfattar inte att ni är för mer betyg än man har . Ni vill ha bort en del av de betyg som finns . Hela inriktningen på vår reform är att det ska vara mer betyg än . Det är lite svårt att se var kompromisspunkten skulle ligga. Men om är berett att sträcka sig till att ge betyg i sexan och att det ska vara fler steg är ni naturligtvis välkomna. En överenskommelse över blocken har ett värde, men den har inte ett så stort värde att vi är beredda att sälja ut hela vår politik. Ytterst får väljarna 2010 väga in också betygsfrågan och skolpolitiken om vi inte lyckas enas. Det är inte i hela världen, tycker jag, att människor påverkar viktiga beslut genom sin handling i riksdagsval. 89 i (fp): Jag vill rikta min fråga till justitieminister . I regeringens första budgetproposition anslogs för att kompensera judiska församlingar för tilltagande säkerhetskostnader. Kostnaderna hade galopperat under en följd av år, och den tidigare regeringen gjorde absolut ingenting för att kompensera detta. Tilltagande trakasserier, hot, vandalisering och skadegörelse är den verklighet som judiska församlingar lider av runt om i landet. Den satsning som man gjorde 2006 var välkommen och fick i första hand judiska församlingen i att kunna uppgradera sina säkerhetsanordningar. finns det betydande problem i när det gäller säkerheten. Jag undrar: Den satsning som man gjorde 2006, kommer den att permanentas så att vi i den grundlagsskyddade religionsfrihetens land kan ha judar, muslimer och kristna som sida vid sida ska kunna verka i sina heliga byggnader? 90 (m): Jag är inte uppdaterad när det gäller de problem som har uppstått i . Jag vill gärna säga det. Det här är en otroligt viktig fråga i ett mångkulturellt samhälle. Det är ett stort bekymmer när kyrkor och andra typer av sammankomstlokaler utsätts för hot, trakasserier och mycket annat. Vi har som statsmakt och samhälle ett ansvar att se till att vi inte accepterar det. Det krävs många olika åtgärder. Ytterst är det naturligtvis polisen som ska garantera att man känner sig trygg där man vill ha sina möten och sammankomster. har det inte fungerat, och då har man fått söka andra lösningar. I grunden tycker jag att detta är ett samhällsansvar. Jag är beredd att agera när det behövs, men jag behöver läsa på och ta in mer fakta för att veta exakt vad det här är för bekymmer och vad som eventuellt har gjorts och görs. 91 i (fp): Jag välkomnar det svar som justitieministern har avgivit. Det här är viktigt för oss alla för regeringen, och alla oss som innehar människors förtroende att se till att man i religionsfrihetens namn ska använda medlemmarnas insamlade medel till verksamhet och inte tillsäkerhetsanordningar. Det är rättssamhällets ansvar. 92 (m): Jag vill passa på att säga en sak, eftersom jag får göra ett inlägg till. Utöver att vi har ett ansvar för att se till att man kan säkra tryggheten för religionsfrihet och att människor faktiskt kan samlas oavsett religion har vi ett ansvar att ta itu med de attityder som finns mot religionsutövare av olika slag. Vi har ett hårdnande klimat på många håll där människor på grund av sin tro utsätts för alla möjliga och omöjliga trakasserier. Jag tycker att vi allihop som politiska företrädare har ett väldigt stort ansvar att markera och agera för att detta inte ska accepteras. Det handlar också om att vara förebilder, så att unga människor förstår att detta med religionsfrihet och andra friheter är oerhört betydelsefullt. Om man vill lära sig någonting om respekt ska man faktiskt respektera att människor har lokaler och sammankomster som de går till. Och det gäller oavsett vilken religion eller vilken sorts möte man har. Här behöver vi uppfostra unga generationer, och vi har en del kvar att göra. är det många besvikna riksdagsledamöter som sitter i kammaren. Vi har tyvärr inte på långt när hunnit med den lista som vi hade med föranmälda. Målsättningen var naturligtvis också att alla statsråden skulle få så många frågor som möjligt. Jag hoppas att ni respekterar att vi har gjort så gott vi har kunnat för att hinna med. Vi säger ett stort tack till våra statsråd och till alla ledamöter som har varit aktiva. 10 § (forts. från 8 §) Övergripande kulturfrågor (forts. KrU5) 94 (): Jag vill inledningsvis tala om för kammaren vilka reservationer och vilket särskilt yttrande som Socialdemokraterna i kulturutskottet har anmält i kulturutskottets betänkande KrU5, Övergripande kulturfrågor. Under punkt 1, Kultur för alla, yrkar vi bifall till motionerna Kr343, Kr352 och Ub542. Vi anser i likhet med motionärerna att kultur ska vända sig till alla medborgare, och man ska ständigt sträva efter att möta även de människor som det är svårast att nå. Det behövs medvetna satsningar, fru talman, för att inspirera ovana betraktare av konst till att bli nyfikna betraktare. På teaterområdet vill vi ha större satsningar i storstädernas förorter. Vi har ett väldigt bra exempel på teater i som har flyttat ut från till förorten . Befolkningen där är mycket nöjd. Personalen är också väldigt nöjd. Vi delar även de synpunkter på behovet av kultur för barn och unga som förs fram i motionerna Kr343 och Kr352. Vi anser att det är av central betydelse att kulturen, särskilt bland barn och unga, bryter klassiska sociala mönster. För unga och för barn måste vi göra den största och bästa satsningen på kulturen. Det kommer vi att vinna på . Den socialdemokratiska gruppen anmäler en reservation mot kulturutskottets beslut. Under punkt 2, Kultur och tillväxt, har vi anmält ett särskilt yttrande. I likhet med motionärerna anser vi att kulturen är en viktig faktor för att olika miljöer ska dra till sig företag och entreprenörer. Ett rikt kulturliv gör en bygd levande och attraktiv såväl för dem som bor där som för dem som tänker starta företag där. Vi har emellertid valt att inte reservera oss till förmån för motionerna. Vi vill avvakta resultatet av den pågående . Under punkt 3, Jämställdhetsperspektiv inom kulturen, yrkar vi bifall till motion Kr304 av med flera. Vi konstaterar på samma sätt som motionärerna att det inom kultursektorn finns samma strukturer och könsbarriärer som i samhället i övrigt. Exempelvis har kvinnliga konstnärer ofta svårare att klara sig ekonomiskt än manliga på grund av en strukturell snedfördelning till förmån för manliga normer och värderingar. Vi anser därför att fördelningen av anslagen alltid bör ha ett tydligt könsperspektiv. Den socialdemokratiska gruppen anmäler en reservation mot kulturutskottets beslut. Jag yrkar alltså bifall till reservation 1 och 2. 95 (): Det blir mycket jämställdhet . Det är jag naturligtvis väldigt glad över. Jämställdhet är vår tids stora demokratifråga. För min del kan vi prata hur mycket som helst om det, men ännu gladare skulle jag bli om vi hade lite vassare beslut. För vi är långt ifrån framme vid målet. Det behövs kraftfulla politiska beslut för att vi ska nå dit. Anledningen till att har kommit långt med jämställdheten är naturligtvis att vi aktivt har jobbat med frågan från politiskt håll. Åtgärder på samhällsnivå har fört oss framåt. Vi har naturligtvis en lång bit kvar att gå. Det gäller att inte tappa farten. Men varför skulle vi stanna till? Vi har ju en ny regering som säger sig prioritera jämställdheten. Jag antar att det är tänkt att vi ska sätta full fart. Vad är då problemet? Jo, ett problem som jag ser är att regeringen har svårt att analysera ett system. Regeringen ser världen som uppbyggd av individer. Man är inte ens beredd att använda ett enkelt och självklart begrepp som könsmaktsordning. Det blir konstigt. För hur skulle man kunna bekämpa ett förtryck om man inte är beredd att acceptera den analys som säger att förtrycket finns? Detta skulle inte vara intressant om det inte ledde till att regeringen föreslår åtgärder som inte angriper frågan på strukturell nivå. Konsekvenserna av att man inte har ett könsmaktsperspektiv är att förslagen som kommer från regeringen är på individnivå. Jämställdhetsbonus och hushållsnära tjänster är förslag som ligger på individer och inte på strukturer. Dessa förslag förändrar naturligtvis inte de djupt rotade föreställningarna om hur en man och en kvinna ska vara och som gör det svårt att bryta stereotyperna. Kultursektorn är en spegling av det övriga samhället och har samma brister när det gäller jämställdhet. De patriarkala strukturerna gör inte en artig sväng runt den konstnärliga begåvningen eller runt lusten att uttrycka sig. De finns i kulturlivet liksom överallt annars. Jämställdhet inom kulturområdet ska naturligtvis handla om att styra resurserna och inte om att styra de konstnärliga processerna. Vi måste komma till rätta med den bristande jämställdheten, den manliga dominansen på de höga befattningarna. Det ska inte vara så att där männen finns där finns det resurser. Regeringen satsar 3 miljoner på projekt som kan stimulera jämställdheten inom teater-, dans- och musikområdet. Det är väl jättebra. Men det är inte tillräckligt. Detta är ju knappt en droppe i havet när man jämför med de pengar som vi ger kultursektorn som helhet. Det är pengar som styrs av män i högre grad än kvinnor. Vi måste komma till ett läge där fördelningen av bidrag sker med ett öga på jämställdhet och könsperspektiv. Det är knappast så att män i allmänhet är mer lämpade att utöva kultur än kvinnor. Däremot har de en genväg till makten över kulturens pengar för att de är män. Det är detta som vår motion handlar om. Jag ställer mig bakom alla reservationer naturligtvis, men för att vinna tid yrkar jag bifall till reservation 2. 96 (): Först skulle jag vilja beröra motionsbetänkandet KrU5, där det finns 24 motionsyrkanden som vi behandlar . Det gäller kultur övergripande. Det är framför allt om kultur och tillväxt, delaktighet och jämställdhet. Men det finns också motioner om regler för kulturbidragen. Det är viktiga områden som lyfts fram i det här betänkandet och som också finns med i den kulturpolitiska utredning som regeringen har tillsatt. Vi avstyrker dessa motioner med hänvisning till den pågående översynen av den kulturpolitiska inriktningen. Jag tänker uppehålla mig vid området kultur och tillväxt. Mina allianskolleger kommer att beröra andra områden . Kulturen får allt större betydelse för företags och regioners utveckling. En ökad samverkan mellan kulturskapare och näringsliv kan öka entreprenörskapet. Det kan stärka näringslivets konkurrenskraft. Därför har ett utvecklat samarbete mellan näringspolitiken, den regionala tillväxtpolitiken och kulturpolitiken påbörjats. och har inlett en dialog med aktörer inom kulturområdet och näringslivet, vilket är mycket glädjande. Det visar att alliansregeringen tar dessa frågor på stort allvar. En del av utmaningen är den omställning som har skett i tidigare industriländer mot en alltmer tjänstebaserad ekonomi. Modern forskning visar hur möjligheten för länder och regioner att konkurrera och utvecklas beror på hur väl man lyckas attrahera och föra fram kreativa människor. Kreativitet är nämligen en drivande faktor bakom tillväxt. Amerikanen är en ledande forskare när det gäller kopplingen mellan kreativitet, kultur och tillväxt. Forskare vid i har presenterat ett index i enlighet med forskning. Han bedömer där svenska städer och regioner utifrån deras kreativa konkurrenskraft. Där ligger bäst till. Tolerans och öppenhet föder kreativitet och därmed tillväxt. Detta är ingen ny ekonomisk lärdom utan ett okontroversiellt konstaterande. Forskningen visar också att de kulturella intrycken ökar aktiviteten i ett samhälle och sporrar kreativiteten, vilket leder till tillväxt. Det bidrar till att kulturskapande i högre grad blir en näringsverksamhet som ger kultursektorn ökad ekonomisk betydelse. Inom EU utgör den med sex miljoner anställda av bnp och växer snabbare än ekonomin i stort. omsätter kulturindustrin i mer än dubbelt så mycket som bilindustrin. Det har vi hört . I finns förutsättningar för tillväxt kopplat till kreativitet, kultur och upplevelser. Därför måste vi politiker vara lyhörda för vilka villkor som bäst föder ny kultur och kreativitet. Den globala konkurrensen gör att vi måste förstärka kulturella konkurrenskraft. Vårt välstånd hänger i någon mån på detta. I presenterade man en handlingsplan som är mycket spännande. Den norska regeringen har lagt fram denna handlingsplan för att stärka sambandet mellan kulturen och näringslivet. Tre ministrar presenterade den, näringsministern , kulturministern och kommun- och regionministern . Det är onekligen en viss symbolik i denna laguppställning. Jag har inte läst handlingsplanen ännu, men jag har tittat på sammanfattningen. Några viktiga punkter lyfter man fram: till Innovasjon för nyskapande projekt inom kultur och näring, till rockarrangörer, till utveckling av design i storstäderna, 2 ½ miljon kronor för att bättra på kunskapsunderlaget till fältet kultur och näring. Årlig statistik ska tas fram om kulturnäringarna för att stärka faktaunderlaget. Det är spännande och intressant och något som vi här kan lära mycket av. Slutligen kan nämnas att direktiven till den kulturpolitiska kommittén bland annat anger att kommittén ska uppmärksamma kulturens betydelse för ett kreativt näringsliv och sambandet mellan insatser för kultur och regional utveckling. Kommitténs arbete redovisas . Resultatet av utredningen för att utveckla kreativa partnerskap mellan kultursektorn och andra sektorer bör inte föregripas. Det är därför vi i betänkandet avstyrker de motioner som har berört det området. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och, som sagt, avslag på de reservationer som finns. Jag vill bara kort nämna att det i betänkandet finns satsningar på jämställdhet. har vår kollega i gått. Men där finns flera satsningar på jämställdhet. 3 miljoner satsas på projekt för att stödja jämställdhet, 5 miljoner till att köpa in mer konst, och så vidare. Så jag tycker inte att den här regeringen gör något dåligt arbete inom jämställdhetsområdet, inte på något sätt. 97 (): Vi väntar på den kommande med översynen av kulturpolitikens inriktning. Medan vi väntar på den debatterar vi här i riksdagskammaren. Jag utgår från övergripande kulturfrågor kultur för alla, kultur och tillväxt och jämställdheten under kulturen. Jämlikhets- och delaktighetsmålet syftar till att alla och som jag och uppfattar det är det varje enskild människa hur osynlig och arm hon än må vara ska ha rättighet och möjlighet till delaktighet i kulturlivet, till upplevelser och till eget skapande. Jag tänker stanna upp vid eget skapande . Någon har sagt: Det är ju så att vid djupa sorger är arbete, läsning och musik nog så bra. Men det finns något som är bättre. Försök sätta den skapande fantasin i gång, och du ska känna hur själen reser sig som en stålfjäder! Jag känner en kvinna som sitter i sin rullstol. Hon är svårt dement och ihopkrökt. Hon har en specialgjord luta i knäet. Hon knäpper med största ansträngning på strängen med sina krökta fingrar. Ni vet hur sådana sjuka människor är. Till slut får hon fram en ton, och hennes ansikte strålar av lycka. Själen reser sig som en stålfjäder. Jag känner också en flicka som har legat under sin filt . Hon låg under filten som många psykiskt sjuka gör till dess att en pedagogisk sånglärarinna fick tag på henne och fick henne att uppfatta och förstå att hon har en sångröst. Själen reser sig som en stålfjäder. Jag känner många fler som genom eget skapande i kulturen har kommit igenom svåra perioder i sitt liv. Det sägs att vi i lever i det bästa av samhällen. Ändå blir vi allt sjukare. Vi blir deprimerade, alltmer aggressiva, arroganta och alltmer förtvivlade. Mängder av statistik visar detta. Alltmer antidepressiv medicin skrivs ut. Psykvården är överbelastad. psykakut i har gigantiska problem. Jag har talat med överläkaren på . Hon berättade då att av alla de intagna och alla de som besöker är unga människor. Det är främst flickor som skär sig, sticker sig och stoppar i sig allt ifrån droger till krossat glas. Eller också stoppar de inte i sig något alls; de slutar att äta. Det är som en farsot. Flickorna upplever sig nämligen inte vara värda någonting. Därför ska de döda sig långsamt och tyna bort. Im not worth it är deras motto. Det är motsatsen till den ständigt glamourösa retuscherade supersupersnygga modellen som vi ser i tv-reklamen och som viskar till oss: Because I am worth it. I am a winner and you are a loser. Vårt samhälle har skapat två nya klasser vinnare och förlorare. Vinn eller försvinn! Massmediekulturen bestämmer numera vår attityd till människor. Medierna, som har blivit den första statsmakten, bestämmer vår agenda och skapar vår dramaturgi. I mediernas dramaturgi behövs en vinnare varenda dag. Sedan slängs vinnaren i soppåsen och blir en förlorare. Vi lever alla i en mediekultur. Vinn eller försvinn! Men var är de försvunna de som inte orkar med kampen? träffade jag några av dem. Föreningen psykiskt sjuka och deras anhöriga hade årsmöte. Vi talade mycket om kultur och eget skapande och om att kultur inte bara är att titta på och uppleva vad andra gör. Kultur är också vad man gör själv. Kulturen kan läka, trösta, bota och ge nytt liv även för en människa som man ser som obotligt sjuk. Det egna skapandet får en människa på fötter igen. Här finns naturligtvis en stor tillväxtpotential för kultur. Jag vill avsluta med att säga att regeringen har gett den kulturpolitiska kommittén i uppdrag att uppmärksamma sambanden mellan kultur och folkhälsa och lämna förslag till hur samspelet kan förstärkas. Vidare kommer regeringen att öka samverkan mellan kulturpolitiken och andra politikområden så att det nationella folkhälsoarbetet får större utrymme. Detta är ett avgörande steg mot en bättre framtid. Jag väntar otåligt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. (Applåder) I detta anförande instämde i (fp). 98 i (fp): Människan är en berättelse, och människan äger sin berättelse. Det har vi alldeles fått ett ganska underbart exempel på av min kollega . Men för att berättelsen skulle kunna få liv kom tonen till, och musiken kom att få stor betydelse för människan och hennes utveckling. Så länge människor har levt på jorden har det funnits teater, musik och dans som en viktig beståndsdel i allas våra mänskliga liv. Det har följts oss genom årtusendena. Vi konstaterar att kulturen är någonting djupt mänskligt som alltid har funnits och som alltid kommer att finnas. Den får oss att ta emot inspiration och kunskap och hjälper oss att orientera oss som människor i ett alltmer pluralistiskt och diversifierat samhälle. Den hjälper oss att hitta mening, förankring och mål. I kulturutskottet är vi alla ledamöter på olika sätt besjälade av kultur och kulturens betydelse. Men förslagen och åtgärderna ser lite olika ut beroende på vilket parti man företräder och vilken ideologi man är hemma i. Jag yrkar initialt bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet, och jag tänker något komma in på de övergripande frågor som berörs i betänkandet. I flera motioner föreslår Socialdemokraterna att staten ska skapa tillväxt genom att satsa mer på kultur runt om i landet. Som liberal kan jag känna sympati för detta synsätt och glädjas över att man ser kulturens potential för tillväxt. Men argumenten som förs fram är bakvända. Kulturen måste lyftas fram för att förverkliga sina egna inneboende värden och inte användas som ett medel för att uppnå andra politiska mål. Att kulturen leder till tillväxt när den är rätt nyttjad är en helt annan sak. Kulturen får aldrig vara instrumentell utan alltid ett mål i sig själv. Tillväxt skapas nämligen bara genom entreprenörers och företagares hårda arbete, och inte genom politisk ingenjörskonst. Politikens roll är att skapa förutsättningar för att företagarna ska kunna skapa tillväxt. Den ska inte genom dekret och påbud kommendera fram denna tillväxt. I denna insikt har liberalerna tillsammans med de övriga partierna inom verkat för att reglerna för sponsring ska göras om. Syftet är att underlätta viktigt samarbete mellan kultur och näringsliv till gagn och för båda parter. Vi stärker kulturen genom att skapa möjligheter för konstnärer att leva på sin egen konst och sin egen skapande verksamhet. Genom att utveckla stöd till olika kulturutövare runt om i landet och erbjuda arbetstillfällen som består bidrar vi till att stärka kulturen. Det är särskilt glädjande att regeringen nu satsar på barns och ungas kulturella skapande och delaktighet. Efter åratal av socialdemokratiskt prat har det nu blivit verkstad. De fria grupperna har fått ökat stöd för långsiktiga satsningar för barn och unga. Ett nytt mål om ett integrerat barnperspektiv för alla institutioner inom kulturområdet införs, och satsningen på skapar nya möjligheter för ungdomar i högstadiet att uppleva professionella kulturmöten i sin vanliga skola. Detta är, fru talman, en politik för rättvisa som kommer att bidra till att minska klyftorna i vårt land.