prot · GV09131 · 2008-06-18 00:00:00 — Vi konstaterar redan att kommunerna får mera tack vare omläggningen av fastighetsskatten till ett fast kommunalt fastighetsavgiftssystem. Det är ett besked som man har fått. Regeringen återkommer med bedömningar om kommunernas ekonomi i höstens budgetproposition. 14 () replik: I vårpropositionen kan man läsa att sjuklöneperioden ingår i era utanförskapssiffror. I den förra budgetdebatten som vi hade här i kammaren hävdade att så inte var fallet när vi hade läst innantill. För min del skulle jag aldrig anklaga vare sig eller någon annan av de politiker som finns i riksdag för att inte använda hjärnan. Jag har stor respekt för olika politiker, för det engagemang som de har, och för olika politiska partier, trots olika åsikter. Däremot tycker jag att man ska vara saklig. ställdes inför en intervju med som hade tittat på det RUT-uppdrag som vi hade gett. De hade sett precis samma sak som vi, att det faktiskt var så att sjuklöneperioden ingick i utanförskapssiffrorna. Då hummade och mumlade lite och hade lite svårt att formulera ett svar. Men han lovade att om det var så att han hade fel skulle han i dagens debatt rätta till det. Jag har än så länge inte hört någonting. Därför vill jag ha svar på frågan: Vidhåller fortfarande att sjuklöneperioden inte ingår i deras utanförskapssiffror? 15 () replik: Jag har undersökt saken. I SCB:s siffror ingår inte sjuklönen . I de siffror som regeringen har använt sig av , även . I den delen hade jag fel i debatten förra gången. Men förändrar det på något sätt bilden? Det handlar om att räkna om till helårstal, ca 40 000 på siffror som rör sig runt en miljon. Det förändrar inte bilden. Detta är ett viktigt mått som indikerar att man för en politik som minskar alla grupper som lever på sociala ersättningar, oavsett om det handlar om sjuklön, sjukpenning, förtidspension, a-kassa eller liknande saker. Vi ser hur den gruppen nu minskar i alla läger. Alla grupperna minskar. Det är den riktiga poängen och den viktiga poängen. Det innebär inte att någon påstår att den här gruppen ska bli noll. Vi kommer alltid att ha människor som behöver sjukpension eller sjuk- och aktivitetsersättning långvarigt, som är sjukskrivna både kort och eller som kommer att vara arbetslösa under olika perioder mellan olika jobb. Men när vi för en politik som minskar alla de här grupperna för vi en riktig politik. Därför är detta en bra indikation på en riktigt förd politik. I själva detaljfrågan som ställde på den förra debatten hade hon rätt. 16 () replik: Det är bra att man kan erkänna när man har fel, tycker jag. Det var precis det som också stod i vårpropositionen som inte var så svårt att läsa sig till, att i SCB:s siffror har man ett annat sätt att räkna. Det är det som också har använts förut. Det ni har tillfört den här perioden är att räkna in sjuklöneansvaret. Problemet med det är att det inte är en liten detalj. Det gör att fokus hamnar fel. För om man anstränger sig så till den milda grad att få ned antalet bland dem som är sjuka av kanske förkylning eller influensa i eller bara ett par och ägnar ansträngningar åt det tappar man fokus från det som är de riktigt svåra problemen. Det är att hjälpa människor som står långt från arbetsmarknaden, som har varit sjuka eller arbetslösa . Det krävs stora insatser, stora utbildningsinsatser till exempel, för att hjälpa dessa människor att omskola sig eller ställa om för att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Men ni lägger sådan energi på att lösa något som inte är ett så stort problem. Det är det som är det svåra när det gäller att fokusera. Man hamnar fel. Fokuserar man på fel problem hamnar man på fel åtgärder. Därför är det ett mycket större problem än en liten detalj. 17 () replik: Det är inte så att vi fokuserar på detta. Det är ungefär av de tal vi diskuterar. Det är inte så att regeringen lägger engagemang på att försöka få människor att komma tillbaka till arbetet från influensa en eller . Ansträngningen ligger på att få en jobbpolitik som skapar arbete, på rehabiliteringsgaranti och en bättre sjukskrivningsprocess, på en bättre fungerande sjukvård som kortar sjukvårdsköer. Det är där engagemanget ligger. Det är där kraften ligger. Det är på de punkterna man ska mäta regeringens resultat när mandatperioden är över. Jag vill påstå att detta i sak är en detalj, men det var ett felaktigt konstaterande från min sida, eftersom jag mest hade studerat SCB:s siffror. Under förra mandatperioden tittade jag mer på SCB:s siffror än på regeringens siffror, eftersom detta var siffror som även fanns under den förra regeringen i deras underlag. 18 (): Jag vill börja med att rikta mig till och tacka för den sommarhälsning vi fick inledningsvis. Jag vill önska detsamma. Jag vill också rikta en eloge till för det fina samarbete vi har haft under den korta tid som han har varit med i finansutskottet. Vi har ett bra samarbetsklimat i finansutskottet, en konstruktiv dialog. Vi lyssnar på varandra och har respekt för varandras åsikter och roller. Jag ska medge att vi var lite oroliga när vi fick reda på att skulle ansluta sig till finansutskottet . Efter den konfrontation som hade varit i näringsutskottet i synnerhet i vissa frågor under huvuddelen av mandatperioden fram till nu var vi lite rädda att det också skulle påverka klimatet i finansutskottet. Det har det inte gjort. har på ett bra sätt anpassat sig till den fina atmosfär vi har. Det är jag tacksam för. Jag vill rikta det tacket till . Däremot vill jag säga att jag upplever att har behållit sin vana att blunda hårt med åtminstone ena ögat och ibland med båda ögonen när han beskriver verkligheten. Ensidigheten i beskrivningen av den ekonomiska utvecklingen stämmer inte riktigt med den bild jag har av som seriös ekonom. Alla positiva tecken beror på den tidigare socialdemokratiska regeringen, även sådant som helt styrs av den internationella utvecklingen och internationella faktorer, medan alla negativa signaler beror på den nya regeringen, även sådant som helt styrs av den internationella utvecklingen eller internationella faktorer. Som ekonom reagerar jag över den här tendensen att blunda med ena ögat eller båda ögonen, och jag återkommer med några frågor på ett antal punkter som har berört i debatten här . Vårpropositionen anger riktlinjer för den ekonomiska politiken, budgetpolitiken och skattepolitiken. Regeringen fullföljer sin politik med inriktning på att fler människor ska få möjlighet att stå på egna ben genom eget arbete och genom mer pengar i plånboken efter det att skatten är betald. Politiken består i huvudsak av tre delar: att skapa drivkrafter för arbete, att göra det lättare och mindre kostsamt att anställa och att göra det enklare och mer lönsamt att driva företag. Propositionen anger åtgärder för att öka svenska företags konkurrenskraft genom satsningar på infrastruktur, forskning, fokus på kunskap i förskola och skola och genom en ökad integration av bland annat utrikes födda på den svenska arbetsmarknaden. Man anger en omfattande satsning på klimatpolitiken och på energiområdet och en målinriktad satsning på att stärka välfärden, bland annat genom att öka medborgarnas valfrihet på välfärdsområdet. Regeringens finanspolitik har fokus på ett viktigt område där Socialdemokraterna har misslyckats. Det innebär inte att allt som Socialdemokraterna har gjort har varit fel tvärtom. Vakthållningen av det finanspolitiska ramverket har lagt en god grund för den nya regeringens ekonomiska politik. Men omläggningen av arbetsmarknadspolitiken är och har varit en förutsättning för att bryta det växande utanförskapet, oavsett i vilka statistiska mått det mäts, och att minska arbetslösheten. Omställningen av politiken har medfört en större ökning av sysselsättningen och medelarbetstiden och minskning av utanförskapet än . har de offentliga finanserna haft en lika anmärkningsvärd utveckling. Regeringen anger i vårpropositionen att statsskulden i slutet av den här treårsperioden kommer att vara nere på en nivå som vi inte har haft . Även om det naturligtvis är svårt att exakt ange vad som är effekter av tidigare regerings fattade beslut, vad som är en följd av internationella konjunkturförändringar och hur mycket som beror på regeringens åtgärder är det ingen tvekan om att den förda politiken har inneburit ett trendbrott i flera avseenden, framför allt när det gäller sysselsättningen och arbetsmarknadens funktionssätt. På en punkt vill jag korrigera , nämligen när det gäller frågan om vad faktiskt säger om utvecklingen fram till . Man säger inte att regeringens politik inte har haft effekt. Man säger att det är för tidigt att dra slutsatser om hur stor effekt regeringens politik har haft. Sammantaget menar att regeringens politik innebär en sänkning av jämviktsarbetslösheten på mellan . Det motsvarar, om och andra bedömare har rätt, mer än 100 000 nya jobb och 70 00080 000 färre i utanförskap. Lägre jämviktsarbetslöshet ökar också utrymmet för regeringen att med finanspolitiska medel ytterligare stimulera hushållens konsumtionskraft och öka investeringar i infrastruktur och andra produktivitetsfrämjande insatser. Finanspolitiska rådets bedömningar bekräftas också av SCB:s senaste statistik över sysselsättning och arbetslöshet som visar på en fortsatt mycket stark arbetsmarknad trots en viss dämpning på grund av konjunkturavmattningen. Det man kan reagera över när man tittar på SCB:s prognoser när det gäller arbetslösheten är att vi i en lågkonjunktur faktiskt bara kan konstatera en marginell justering av arbetslösheten uppåt, trots en omfattande lågkonjunktur som i andra länder får betydligt större genomslag än i . Trots en vikande konjunktur kommer utvecklingen av de offentliga finanserna enligt regeringen att fortsätta att utvecklas positivt. Utvecklingen har sedan propositionen lades på bord ytterligare stärkt denna tendens. Den finansiella turbulensen i världen har i huvudsak stabiliserats, även om kvardröjande effekter sannolikt kommer att medföra en mer utdragen återhämtning av världsekonomin än vad som tidigare ansetts troligt. Osäkerheten på finansmarknaden har sannolikt också påverkat den internationella prisutvecklingen på energi-, råvaru- och spannmålsmarknaderna och är en av förklaringarna till den oväntat snabba ökningen av inflationen. innebär detta att fortsatt stor osäkerhet om hur inflationen kommer att utvecklas kvarstår. Jag har ett par konkreta frågor när det gäller inflationsutvecklingen som jag vill rikta till . Jag ställer frågorna till dig som ekonom. Min första fråga är: Vilka faktorer anser ligger bakom inflationsutvecklingen i ? Den andra frågan är: Anser att vi hade haft ett högre arbetskraftsutbud och ett högre resursutnyttjande i ekonomin om vi hade haft en högre a-kassa? Den tredje frågan är: Hade realinkomsterna inte reallönen utan nettoinkomsterna i skattebetalarnas plånböcker och därmed konsumtionskraften för hushållen varit högre om regeringens skattesänkningar inte blivit av? Det är de tre frågor jag vill ställa, och de är direkt kopplade till några av påståenden här i debatten. Jag förstår att är ivrig att få svara på mina frågor och kanske också ställa några frågor till mig, vad vet jag. Men jag har ytterligare något att tillföra först. Särskilt glädjande i sysselsättningsutvecklingen är att långt fler långtidsarbetslösa än tycks ha fått fotfäste på arbetsmarknaden . Det som var det strukturella problemet med sysselsättningen och den ökande arbetslösheten och som regeringen fokuserade särskilt på var att stora grupper hamnade i ett långvarigt, nästan utanförskap utanför arbetsmarknaden. Det som har hänt nu med den nya politiken är att olika grupper av långtidsarbetslösa tycks ha fått fotfäste på arbetsmarknaden. Antalet fasta anställningar fortsätter att öka som andel i relation till de totala anställningarna. De långsiktiga effekterna av regeringens arbetsmarknadspolitik kommer att medföra en varaktig förbättring av sysselsättningen och en lägre så kallad jämviktsarbetslöshet. En enig kår av utomstående bedömare menar att regeringens sysselsättningspolitiska reformer kommer att ge betydande effekter på sysselsättning och jämviktsarbetslöshet . Den socialdemokratiska myten att den tidigare regeringen skapade fler jobb under sitt sista regeringsår än alliansregeringen under sitt första är fel i grunden. En del av de jobb Socialdemokraterna skapade under sitt sista år var tillfälliga jobb genom arbetsmarknadsprojekt och andra tillfälliga åtgärder som ersattes och av ordinarie jobb på den ordinarie arbetsmarknaden. Nästan 50 000 tillfälliga arbetsmarknadspolitiska jobb försvann. De inrättades 2006 och försvann eller och ersattes av ordinarie jobb på den ordinarie arbetsmarknaden. 50 000 av de jobb som Socialdemokraterna hävdar skapades av den gamla regeringen försvann. I stället kom 50 000 nya jobb över till den nya regeringens sida av balansräkningen. Det finns ytterligare ett antal påståenden som håller på att etableras som myter. Jag var inne på en av dem i en av frågorna till , nämligen frågan om skillnaden mellan realinkomst och reallön. Socialdemokraterna hävdar att vi är mycket nära att få en situation där reallönen kommer att bli negativ på grund av en ökad inflation. Men i verkligheten har den borgerliga regeringens skattesänkningar gjort att trots en negativ inflationsutveckling har hushållen under det här året och även fått en garanterad realinkomstförstärkning som förmodligen också kommer att innebära ett positivt tillskott till konsumtionen i ekonomin. Om utvecklingen skulle gå därhän att hushållens köpkraft skulle minska, det vill säga om oppositionens politik skulle genomföras och skattesänkningarna inte skulle genomföras, skulle det slå direkt på tillväxten. Detta är ytterligare ett skäl för regeringen att fortsätta sänka skatterna i normala inkomstlägen och inte ett argument mot. Regeringens politik för ökad sysselsättning, minskad arbetslöshet och minskat utanförskap har varit framgångsrik. Utskottet ser en fortsättning på den inslagna vägen som ett naturligt led i att långsiktigt stärka den svenska ekonomin. Oppositionen är splittrad och anvisar helt olika vägar för framtiden, men en sak är de eniga om, och det är att det ska löna sig mindre att arbeta och mer att inte arbeta. En sådan politik skulle leda oss tillbaka till den återvändsgränd som vi är på god väg att ta oss ur. Jag yrkar bifall till förslaget i finansutskottets betänkande nr 20. 19 () replik: Låt mig börja med att tacka för de trevliga orden. Jag ska också säga att är en trevlig person att ha att göra med i det vardagliga arbetet i utskottet. Det är väldigt viktigt att kunna umgås som vanligt folk på arbetsplatsen. Men det är också viktigt att väldigt tydligt kunna uttrycka de politiska åsikter som vi företräder. Jag är djupt upprörd över den politik som har bidragit till att sätta i sjön i . Det handlar om ökade klyftor, svikna vallöften, som till exempel fastighetsskatten, orättvisor mot landets pensionärer och en väldigt tuff politik mot dem som har det allra tuffast i vårt samhälle. Det är det som är själva strategin bakom idé. Han hoppas att om man gör det tillräckligt svårt att bli sjuk eller arbetslös ökar drivkraften att ta ett arbete. Det är så ni brukar säga. Då pressar ni ned ersättningsnivåerna i socialförsäkringssystemen och i a-kassan och hoppas att man börjar pressa ned lönerna ute på arbetsmarknaden och efter hand skapar en låglönearbetsmarknad. Den är populär bland många ekonomer. Det är inte alls ovanligt att ekonomer förespråkar detta. Men i den här kammaren är vi inte ekonomer. Här är vi valda företrädare för folk. Jag är alldeles övertygad om att de inte vill se en sådan utveckling där landet dras isär, där människor blir tvungna att ta arbeten som man inte kan leva på, där man efter hand måste ha två arbeten för att klara försörjningen av sin familj och där man inte längre tillhör ett försäkringssystem. har själv varit med och bidragit till att nästan en halv miljon människor har varit tvungna att lämna arbetslöshetsförsäkringen. Då får man leva på socialbidrag. Det är ett socialbidragssamhälle som står för. Närmare hälften av landets kommuner rapporterar ökade socialbidragskostnader i högkonjunkturen. Hur ska det då inte bli när vi har sämre tider? 20 () replik: Jag såg fram emot att få svar på de frågor jag ställde. I stället fick jag ett antal nya frågor. Jag ska försöka svara på dem. Jag tycker att begreppen orättvisa och rättvisa är subjektiva begrepp som man måste definiera innan man använder dem. Det är min uppfattning att vi håller på att lösa de stora orättvisorna genom att skapa ett mindre utanförskap och genom att ge människor förutsättningar att gå tillbaka till arbetsmarknaden. De stora orättvisorna drabbade dem som långsiktigt hamnade utan försörjning i ett bidragsberoende, i synnerhet de som aldrig fått fotfäste på arbetsmarknaden. Där låg den stora orättvisa i den socialdemokratiska politiken. Sedan medger jag att om man sänker ersättningarna vid arbetslöshet innebär det också en ökad press på arbetslösa att söka nya jobb och nya försörjningsmöjligheter. Det är så. Det är ett tufft besked, men så är det. Men den viktigaste delen i stimulansen för att få människor att söka jobb handlar om att se att det faktiskt finns en skillnad mellan den ersättning jag får om jag är arbetslös och den ersättning eller lön jag får om jag jobbar. Jag hörde en kommentar från en av dina företrädare när de här frågorna aktualiserades i valrörelsen. Personen var mycket upprörd över att människor ska tvingas ta vilka jobb som helst. Jag tycker faktiskt i huvudsak att om man är behörig, kompetent och har arbetsförmåga ska man också få acceptera att ta jobb även inom ett område som man kanske tidigare inte har haft ambitionen att jobba inom. Vem ska annars ta jobben om det inte finns en press och ett tryck att söka de jobb som finns? Det behöver inte vara livstidsjobb. Det kan vara tillfälliga jobb för ungdomar eller personer som långvarigt står utanför arbetsmarknaden av andra skäl. 21 () replik: Vårt samhälle är självfallet uppbyggt på att alla ska arbeta för sin försörjning efter sin förmåga. Det är en klassisk socialdemokratisk arbetslinje som jag tror är en av orsakerna till att har varit framgångsrikt . Det har vi haft en bnp-utveckling i som har varit starkare per person än till exempel den i under deras storhetstid . Det har orsakats av att vi har valt produktivitetslinjen och konkurrenskraftslinjen. Vi har satsat på utbildning och kunskap. har vi en halvering av bnp-utvecklingen. Produktiviteten har fallit drastiskt. Vi kan börja se konkurrenskraftsproblem på sina håll. Är det en klok strategi att säga att ska ha som huvudsaklig idé att vi ska konkurrera med låga löner som människor inte kan försörja sig på? Är det så vi möter , , , och rader av länder som, mycket positivt, kommer in i världshandeln? Nej, det måste självfallet handla om utbildning. Ni tar bort de effektiva åtgärder som forskarna säger fungerar, nämligen att ge de arbetslösa en rejäl yrkesutbildning så att de kan ta de arbeten som finns. Det skär ni bort. Ni erbjuder bara sämre villkor i största allmänhet. Jag är övertygad om att det samhälle som strävar efter strävar inte de breda grupperna efter. Ni har gödslat dem som har goda inkomster. De riktigt förmögna har haft en fantastisk tvåårsperiod med skattesänkningar i hundratusenkronorsklassen. Men de som har det sämst ställt i vårt samhälle pressas hårt. Jag tycker att ska ta sig en funderare på den politiken. Visserligen är du moderat, men det finns gränser för vilken orättvisa man kan föra det här landet in i. 22 () replik: Vi har haft på oss att fundera på den frågan. Det här påståendet förde Socialdemokraterna fram som ett av sina huvudargument i valrörelsen: Vi kommer att få en låglönearbetsmarknad. Vi kommer att konkurrera med låga löner, och det ska vi inte göra. Men vad har hänt? Vi har haft en av de största samlade avtalsrörelserna . Och vad hände? Jo, de i breda kvinnodominerade löntagaryrken fick den största lönehöjningen i mannaminne. Ert argument har vi funderat på , och vi har konstaterat, om vi var osäkra, att det var fel. Bnp-tillväxten påverkas negativt, säger och hänvisade tidigare också till . Jag citerar ordagrant och inte valda delar ur : BNP-tillväxten stärks också av att finanspolitiken läggs om i en expansiv riktning 2009 och 2010. Oss ekonomer emellan betyder detta i huvudsak att regeringens skattesänkningar och satsningar på infrastruktur kommer att förstärka bnp-utvecklingen . I den här kammaren är vi inte ekonomer, säger . Jag tycker ändå att man ska använda den kunskap man har fått som ekonom för att fatta kloka beslut. Det är tråkigt att han helt avstår från att ställa frågor som syftar just till att lyfta fram kunskap om ekonomiska faktorer. Och jag fick inget svar på någon av de tre frågor som jag ställde, vilket är tråkigt. 23 (): Det var fler åhörare här när vi voterade . Det är också några som är intresserade av finanspolitik, och det gläder mig. Det är en intressant debatt, tycker jag. Det är väldigt mycket en strid om verklighetsbeskrivningen. Går det bra eller går det dåligt? Vems förtjänst eller fel är det att det går som det går? Så här i fotbollstider kanske det kan vara relevant att prata om att vi befinner oss i halvlek. Vad säger man till laget i omklädningsrummet inför fortsättningen av mandatperioden? Vad säger man i kommentarer i halvlek till hur det har gått? Då ska man vara ödmjuk, och man ska framför allt hålla sig till fakta, för annars lurar man folk. Då lurar man både sina medspelare, motspelare och de som är åhörare. Jag tycker att det är fullt rimligt att så här i halvlek titta tillbaka på vad som har hänt sedan alliansregeringen tog över regeringsmakten och att också blicka framåt på vad som finns kvar på att-göra-listan. I stora drag har varit inriktad på att göra det mer lönsamt att arbeta och enklare, roligare och lönsammare att driva företag. Det var fokus på att minska utanförskapet. Det var det som alliansen gick till val på, och det var det som vi vann valet på. Det är också det som utvärderingen av oss mycket kommer att grunda sig på. Det är alltså en fullt rimlig diskussion vi för här. Utanförskapet minskade med 121 000 personer , med 165 000 sedan valet. Vi kan också se att ohälsotalen nu börjar närma sig nivåer som vi inte har sett . Alliansen vann valet på frågan om jobben, och det finns socialdemokrater som är insiktsfulla nog att inse att Socialdemokraterna förlorade valet på frågan om jobben. , som är en av de personer som leder rådslagsarbetsgrupper inom Socialdemokraterna, har sagt: Vi förlorade valet framför allt på grund av att väljarna inte trodde på vår förmåga att skapa jobb. Jag tycker att det är klokt, insiktsfullt och också prestigelöst. Det är ett uttalande som tyder på att man vill pröva om, förbättra. Jag tror att det är jätteviktigt oavsett var man befinner sig i politiken, i organisationer eller i företag att våga ifrågasätta det man gör för att ständigt bli bättre. Men när jag hör här i debatten verkar kloka insikt vara som bortblåst. Vi får då höra det Östroska påståendet ungefär att allt som hänt fram är Socialdemokraternas förtjänst, inklusive utvecklingen på arbetsmarknaden, och när den internationella och svenska konjunkturen går ned är det alliansregeringens fel. Det är en god retorik, javisst. Men frågan är om det är en seriös ekonomisk analys. Jag tycker inte att det blir trovärdigt. har sagt att jobbskatteavdraget och a-kassereformen ökar sysselsättningen. Sedan kan vi så klart köra hårklyveriet om den har ökat eller kommer att öka. Jag väljer att använda det pågående, att den ökar. Tror man på i den ena delen och sedan tar bort alliansregeringens politik blir man svaret skyldig, för då måste man ju tro på i den andra delen, att alliansregeringens politik gör skillnad. Låt oss därför sluta med de lite larviga hårklyverierna om har eller kommer att, för det är en pågående process. En annan fråga som jag tycker är intressant är inflationen.