prop · GW0335 · 2008-09-30 00:00:00 — 4.2.2 EU:s godstransportagenda För att bidra till målen för transportpolitiken presenterade Kommissionen ett meddelande med en mängd olika förslag på godstransportområdet. Detta paket, som är framtaget efter omfattande konsultationer med branschen, benämns EU:s godstransportagenda och berör fem olika godstransportområden. Kommissionen konstaterar att godstransporter är av yttersta vikt för ekonomin och livskvaliteten i EU, inte minst för de perifera regionerna. förutses en 50-procentig ökning av godstransporterna . I meddelandet aktualiseras en rad frågor som måste tas om hand för att transporternas effektivitet och hållbarhet ska säkras. I synnerhet understryker det behovet av att förbättra effektiviteten hos de olika trafikslagen antingen de används separat eller i kombination med varandra. Följande fem områden omfattas av EU:s godstransportagenda: Prop. 2008/09:35 35 1. I en handlingsplan för godstransportlogistik föreslås en rad åtgärder för att stödja ett effektivt utnyttjande av trafikslagen. Åtgärderna återfinns inom områdena e-transport och intelligenta transportsystem, hållbar kvalitet och effektivitet, förenkling av transportkedjorna , fordonsdimensioner och lastenheter, gröna godstransportkorridorer samt godslogistik i tätortsmiljö. För att göra järnvägen mer konkurrenskraftig läggs ett förslag om ett godsinriktat järnvägsnät. I meddelandet om en europeisk hamnpolitik presenterar kommissionen en handlingsplan som syftar till att stärka hamnar. För sjöfartens del vill kommissionen fortsätta arbetet med att få till stånd ett europeiskt sjötransportområde utan gränser. Paketet innehåller även förslag om hur arbetet med s.k. sjömotorvägar ska utvecklas vidare. Sammantaget pekar paketet med förslag ut en europeisk transportpolitik som grundas på principerna om sammodalitet, intelligenta transportsystem (ITS), gröna transportkorridorer och användarinriktning. För är väl fungerande godstransporter av mycket stor vikt. planerar därför att inom området för transporter driva transportlogistikfrågor under det svenska EU-ordförandeskapet . I allt väsentligt delar regeringen de planer för utveckling av godstransportsystemet som kommissionen presenterat. kan vi konstatera att det krävs omfattande insatser i såväl politik som näringsliv för att optimera det europeiska transportsystemet. Regeringen har uppdragit åt att genomföra en analys av EU:s transportpolitik. Analysen innefattar två steg och ska avse dels genomförda åtgärder och framlagda förslag till åtgärder som en grund för det svenska ordförandeskapets arbete på transportområdet, dels vara framåtblickande som ett underlag för svenskt agerande inför arbetet med EU:s kommande transportpolitik för perioden . 4.2.3 Transeuropeiska transportnätverk , (TEN-T), det transeuropeiska transportnätverket, blev en del av EU-samarbetet efter 1992. TEN-T ska bidra till utvecklingen av EU:s inre marknad och till social och ekonomisk sammanhållning inom unionen. TEN-T ska också bidra till EU:s konkurrenskraft och en hållbar utveckling. En väl utbyggd infrastruktur gör det möjligt för unionsmedborgare, ekonomiska aktörer samt regionala och lokala samhällen att i hög utsträckning utnyttja fördelarna med ett område utan inre gränser. TEN-T-nätet beskrivs på kartor som omfattar vägar, järnvägar, flygplatser, hamnar, sjömotorvägar och inre vattenvägar. 2008/09:35 36 Finansiering av projekt via budgeten för TEN-T kan ske för sådan infrastruktur som återfinnas på de kartor som finns i riktlinjerna för TENT. I riktlinjerna för TEN-T pekas 30 projekt ut som ska ha hög prioritet. Tre av dessa berör : den fasta förbindelsen över , den nordiska triangeln (vägar och järnvägar StockholmOsloKöpenhamn ) och sjömotorvägar på och . Medel kan sökas för studier och projekt. Studier kan beviljas medel av de totala kostnaderna. Investeringar kan finansieras till högst om det gäller prioriterade projekt som korsar nationsgränser och till högst för övriga delar av prioriterade projekt. har erhållit bidrag för projekt inom TEN-T från EU på . De TEN-bidrag för infrastrukturinvesteringar som erhållit har underlättat finansieringen av projekt som är prioriterade ur ett europeiskt och svenskt perspektiv. TEN-T är också viktigt för att ge möjlighet att påverka prioriteringen av infrastrukturinvesteringar på europeisk nivå, med målsättningen att förbättra förutsättningarna för svenskt näringsliv. Det är därför angeläget att är en aktiv part i TEN-arbetet. av budgeten för TEN-T ligger i det fleråriga indikativa Multiannual Programme, MAP-programmet. Kommissionen har beslutat om MAP-programmet för perioden 20072013. får bidrag till två stora projekt: till i och till E20 i . Utöver detta har beviljats mindre bidrag till ett antal projekt, däribland E6 och Haparandabanan. Kommissionen har aviserat att en revidering av riktlinjerna för TEN-T kommer att genomföras 2010. Inför detta planeras en grönbok om TENT . Kommissionen konstaterar att många av de prioriterade projekt i olika länder i som pekas ut i de nuvarande riktlinjerna inte kommer att genomföras inom planerad tid. De svenska trafikverken har på regeringens uppdrag gjort en analys av de svenska transportnätverken, med syfte att peka ut de delar av nätverken som har stor betydelse i ett europeiskt perspektiv. Bland de ändringar som trafikverken föreslår finns att komplettera listan på prioriterade projekt med väg- och järnvägsförbindelsen längs från ner till /, järnvägsförbindelsen från via till , E14 SundsvallÖstersund , E22 NorrköpingMalmö, ett svenskt system för höghastighetsjärnvägar StockholmJönköpingGöteborg/samt . Det finns också förslag som berör de delar av TEN-nätet som inte ingår i de prioriterade projekten. Bland annat gäller det att vägavsnitten E20 GöteborgArboga, E12 UmeåNorska gränsen och E45 bör ingå i TEN-nätet. Regeringen har tagit initiativ till ett samarbete med de nordiska och baltiska länderna när det gäller revideringen av TEN-riktlinjerna. Syftet är att hitta gemensamma ståndpunkter som kan användas i det fortsatta EU-arbetet i frågan och som kan stödja en positiv utveckling av ett nordiskt-baltiskt transportsystem som kan bidra till att stärka konkurrenskraft. 4.2.4 Gränsöverskridande trafik Prop. 2008/09:35 37 Det är också viktigt att samarbeta om infrastrukturfrågor med de nordiska grannländerna. Regeringen har tagit initiativ till ett stärkt samarbete med respektive kring den gränsöverskridande infrastrukturen. Som ett led i detta arbete uppdrog regeringen åt och att kartlägga den gränsöverskridande infrastrukturen mellan och . Ett motsvarande uppdrag gavs till de norska väg- och järnvägsmyndigheterna. Uppdraget redovisades i en rapport . I rapporten beskrivs gemensamma problemställningar och utvecklingsmöjligheter kring infrastrukturen. Av rapporten framgår bl.a. att det mellan , , den norra delen av och den norska huvudstadsregionen inte finns någon självklar vägförbindelse. Detta faktum lyfts även fram i den norska rapporten. I ett längre perspektiv finns det också inom näringslivet önskemål om en bra och sammanhängande vägförbindelse mellan och den svenska vid . Vidare framgår att den övervägande delen av vägförbindelsen på den svenska sidan redan är riksväg, delen mellan och norska gränsen () utgör dock ett undantag. På norska sidan är vägen av relativt låg standard. Regeringen har mot denna bakgrund fattat två beslut. beslutades dels att mellan och den norska gränsen ska vara riksväg. beslutade regeringen också att uppdra åt att utreda förutsättningarna för att vägförbindelsen mellan norska och ska kunna ingå i det internationella huvudvägnätet för och därmed bli en så kallad . Resultatet av utredningen överlämnades till . Slutsatsen är att förbindelsen uppfyller de krav som ställs i den överenskommelse som arbetats fram inom ramen för det internationella samarbetet i den Ekonomiska kommissionen för inom . Den främsta nyttan av en omnumrering är att regional tillväxt, handel och industri inte minst turism främjas. Vägen kan bli ett uppsamlingsstråk för trafik till norra största vintersportområde i , till norra och till Trysilområdet i samt för trafik mellan norra /och . ska nu remittera resultatet. Samferdselsdepartementet i har gett ett motsvarande uppdrag till Vegdirektoratet gällande en förlängning av nuvarande E16 från Bergen till svenska . Vegdirektoratet har redovisat ett alternativ där E16 går via och ett alternativ där E16 tar av från Hønefoss och går via . Regeringen har även inlett ett samarbete med om att kartlägga den gränsöverskridande infrastrukturen. I arbetet ingår att redogöra för standarden på infrastrukturen samt att redovisa pågående och planerade objekt inom respektive transportslag. Dessutom görs en framåtblickande analys av större infrastrukturprojekt som påverkar kontinental trafik. Det är också viktigt att i arbetet lyfta fram de problemställningar av gränsöverskridande karaktär som ställer krav på samordning av den fysiska infrastrukturplaneringen. Arbetet omfattar inte enbart de fysiska gränsövergångarna med tillhörande anslutningar utan det krävs en bre dare analys av hela infrastruktur och vilka behov som finns för att tillgodose person- och godstransporter såväl inom som till och från regionen som helhet. Ett sådant exempel är bl.a. broförbindelsen över Fehmarn Bält som, när den är färdigställd, kommer att ställa nya krav på anslutande infrastrukturer till och från . 2008/09:35 38 , , har låtit göra en analys om ägar-, besluts- och betalningsstruktur avseende tågtrafiken. Analysresultatet visade sammantaget på nödvändigheten av att utveckla en sammanhållen strategi för tågtrafiken över . Regeringen avser därför att genomföra en fördjupad analys av möjliga åtgärder. Regeringen avser också att, i samråd med de danska och norska regeringarna , analysera de tekniska, ekonomiska och marknadsmässiga förutsättningarna för sammankoppling av det svenska och skandinaviska järnvägsnätet med det nät av nya järnvägar för höghastighetståg som byggs ut inom EU. Regeringen avser även att genomföra en studie av förutsättningarna för ökad kapacitet på ett mer godsinriktat svenskt järnvägsnät, baserat på en separering av godstrafiken och persontrafiken på befintliga spår, och som kopplas samman med de särskilda korridorer för godstrafik på järnväg som föreslås i handlingsplan för godstransportlogistik. Härvid kommer den fortsatta beredningen av höghastighetsbanor att beaktas. Utöver de nordiska grannländerna har regeringen också nära samarbete med de baltiska länderna liksom och m.fl. stater i infrastrukturfrågor . Ett konkret exempel på detta är Sjömotorvägarna i , som är ett av EU:s 30 prioriterade infrastrukturprojekt. Den har inom ramen för Sjömotorvägarna lämnat in ansökningar om att erhålla EU-medel för fyra bilaterala projekt: KarlskronaGdynia (), KarlshamnKlaipeda (), YstadSwinoujscie () och TrelleborgSassnitz (). Regeringen ser det som angeläget att få stöd till utveckling av de etablerade nord-sydliga transportstråken men även för att få en positiv utveckling av de snabbt växande öst-västliga stråken. Infrastrukturen är också en viktig del i en kommande Östersjöstrategi. En högnivågrupp lade fram en rapport om förbättrade transportförbindelser mellan EU och dess grannar. Högnivågruppen rekommenderade att fortsatt samarbete skulle fokusera på ett begränsat antal transnationella Axlar. Av direkt intresse för är den som innefattar flera transportkorridorer, bl.a. järnvägen KirunaHaparandaTorneåRyssland och sjömotorvägarna i . i EU gav 2007 Kommissionen i uppdrag att föreslå hur åtgärder inom ramen för Axlarna skulle kunna implementeras. Centralt i Kommissionens förslag är att det för varje Axel inrättas en styrgrupp. För den föreslår Kommissionen att uppgiften som styrgrupp bör tilldelas det partnerskap för transport och logistik som förbereds inom ramen för Nordliga dimensionen ett samarbete mellan EU, , och . Inom Nordliga dimensionen har enighet nåtts om denna inriktning. Partnerskapets uppgift föreslås bli att ta fram förstudier av prioriterade projekt vilka kan tjäna som underlag för vidare bedömningar av möjliga finansiärer. Strävan är att beslut om att etablera ett Nordliga dimensionen partnerskap för transport och logistik ska fattas och att partnerskapet ska vara i full verksamhet . har aktivt deltagit i förberedelserna av partnerskapet. Regeringen överväger hur en aktiv svensk påverkan kan säkras även i det fortsatta arbetet inför och efter att partnerskapet har etablerats. 2008/09:35 39 4.3 Transportpolitiska mål och principer 4.3.1 Transportpolitikens mål Regeringens bedömning: Både inriktningen för åtgärder i transportinfrastrukturen för 20102021 och de långsiktsplaner som är resultatet av den efterföljande åtgärdsplaneringen ska bidra till att de transportpolitiska målen uppfylls. Skälen för regeringens bedömning Inledning Regeringen har initierat en översyn av de transportpolitiska målen. Regeringen avser att återkomma till med en proposition om resultatet av denna översyn. Regeringen redovisade i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1, utgiftsområde 22) sin avsikt att se över de transportpolitiska målen. Översynen av de transportpolitiska målen påbörjades genom att fick i uppdrag av regeringen att se över och lämna förslag till reviderade transportpolitiska mål. En utgångspunkt var att transportsystemet bidrar till internationella konkurrenskraft och ska ses som en helhet där trafikslagen samverkar och kompletterar varandra. Särskild uppmärksamhet skulle ägnas åt hur transportsystemet kan bidra till förbättrade förutsättningar för tillväxt och företagande för kvinnor och män på lika villkor samt att transportsystemets negativa miljöpåverkan minimeras. I uppdraget ingick att översynen skulle präglas av ett öppet arbetssätt och ske i nära samarbete med transportsystemets aktörer. Uppdraget har redovisats till () och är föremål för remissbehandling. I arbetet med denna proposition har de befintliga transportpolitiska målen och principerna varit en utgångspunkt. När förslag till nya transportpolitiska mål presenteras kommer regeringen också att redogöra för hur de bör infogas i transportpolitiken och beaktas i åtgärdsplaneringen. De nuvarande transportpolitiska målen fattade 2006 beslut om transportpolitiska mål och principer (prop. 2005/06:160, bet. 2005/06:TU5, rskr. 2005/06:308). Det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Det övergripande målet preciseras i följande sex delmål: Ett tillgängligt transportsystem. Transportsystemet ska utformas så att medborgarnas och näringslivets grundläggande transportbehov kan tillgodoses. 2008/09:35 40 Hög transportkvalitet. Transportsystemets utformning och funktion ska medge en hög transportkvalitet för medborgarna och näringslivet. Det långsiktiga målet för trafiksäkerheten ska vara att ingen dödas eller allvarligt skadas till följd av trafikolyckor inom transportsystemet. Transportsystemets utformning och funktion ska anpassas till de krav som följer av detta. Transportsystemets utformning och funktion ska bidra till att miljökvalitetsmålen uppnåsTPF 5 FPT. Transportsystemets utformning och funktion ska bidra till att uppnå målet för den regionala utvecklingspolitiken samt motverka nackdelar av långa transportavstånd. Ett jämställt transportsystem, där transportsystemet är utformat så att det svarar mot både kvinnors och mäns transportbehov. Kvinnor och män ska ges samma möjligheter att påverka transportsystemets tillkomst, utformning och förvaltning och deras värderingar ska tillmätas samma vikt. Delmålen anger ambitionsnivån på lång sikt. Till delmålen finns därför etappmål som anger lämpliga steg på vägen. Etappmålen utgör utgångspunkt för planering, genomförande och uppföljning av konkreta åtgärder. 4.3.2 Utveckling av transportsystemet i förhållande till transportpolitiska mål Regeringens bedömning: Samhället satsar stora resurser på transportsystemet och dess utveckling och på många områden sker utvecklingen i enlighet med de fastställda transportpolitiska målen. Områden där det finns brister i utvecklingen i förhållande till målen är främst: tillgängligheten inom storstadsregioner, kollektivtrafikens andel av antalet resor, tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning till utpekade kollektivtrafikstråk, punktlighet inom bantrafik och flyg, kvalitet på spår och vägar, arbetet mot dödsfall i trafiken, minskade utsläpp av koldioxid och partiklar, bullerproblem. TP 5 PT De 16 miljökvalitetsmålen som har fastlagt beskriver den kvalitet eller det tillstånd i miljön som behöver uppnås för att samhället ska vara ekologiskt hållbart. Skälen för regeringens bedömning Prop. 2008/09:35 41 redovisning redovisade en uppföljning av de transportpolitiska målen. Mot bakgrund av denna redovisning har regeringen gjort nedanstående bedömning av måluppfyllelsen per delmål. Ett tillgängligt transportsystem och regional utveckling Förbättrad tillgänglighet inom och mellan regioner leder till större valmöjligheter och därmed även tillgång till en större lokal arbetsmarknad. Etappmålet om successivt förbättrad tillgänglighet inom regioner samt mellan regioner och omvärlden har delvis uppnåtts. Tillgängligheten och åtkomligheten har försämrats för vissa flygplatsregioner. Etappmålet om tillgänglighet inom storstadsområden och mellan tätortsområden har endast delvis uppnåtts. I har införandet av trängselskatt minskat trängseln i innerstaden, medan trängseln har ökat på andra håll. Trängseln i är oförändrad och fortfarande ett problem. Mellan tätortsområden har däremot tillgängligheten förbättrats. Etappmålet om ökad andel resor med kollektivtrafik har inte uppnåtts. Inte heller målet om ökad andel cykeltrafik har uppnåtts. Bedömningen är vidare att det kommer att krävas kraftfulla åtgärder för att de utpekade kollektivtrafikstråken ska vara tillgängliga för personer med funktionsnedsättning 2010. Sammanfattningsvis bedöms tillgängligheten i transportsystemet som god och med en delvis positiv utveckling. Hög transportkvalitet Transportkvalitén bedöms som totalt sett god och att den successivt blir allt bättre. Det finns dock vissa undantag som bör uppmärksammas. Punktligheten inom bantrafik och flyg är fortfarande ett problem, även om punktligheten inom bantrafiken förbättras något . Vidare har spårlägets kvalitet försämrats. Kvaliteten i spårläget mäts med hjälp av det så kallade K-talet. Ju högre hastighet som tillåts, desto större krav ställs på spårläget. Spårlägeskvaliteten har betydelse för passagerarnas bekvämlighet, men är också den mest centrala delen för att minska slitaget på spåret. Andelen vägar med spårdjup överstigande ökar. Spårdjupet påverkar trafiksäkerheten genom försämrad avrinning och sämre effekt av insatserna i vinterväghållningen. En säker trafik Antalet dödade i trafikolyckor har ökat inom vägtrafiken och bantrafiken, men minskat inom sjöfarten och luftfarten. Vägtrafiken svarar fortfarande för den helt dominerande delen av dödade i transportsystemet. Inom vägtrafiken dödades totalt 471 personer , vilket är 26 personer fler än året innan. Vad gäller allvarligt skadade bedöms antalet i stort sett ha varit oförändrat sammantaget inom trafikslagen . Målet att särskilt prioritera åtgärder för barns trafiksäkerhet är svårare att följa upp. har dock avseende vägtrafiken gjort en bedömning av måluppfyllelsen som anger att målet uppfyllts delvis. 2008/09:35 42 Etappmålet om en halvering av antalet dödade i vägtrafikolyckor har inte uppnåtts; antalet dödade har endast minskat . Sammanfattningsvis står vägtrafiken i fokus för trafiksäkerhetsarbetet inom trafikslagen och den långsiktiga trenden är där trots allt en fortlöpande minskning av antalet dödade. God miljö Transportsektorn svarar för av de svenska utsläppen av växthusgaser. fortsatte vägtrafikens utsläpp av koldioxid att öka efter en tillfällig stabilisering 2006. Bränsleförbrukningen i nya personbilar minskade dramatiskt och antalet bilar som kan köras på förnybara drivmedel ökade kraftigt. Utsläppen från tunga lastbilar ökade dock på grund av det ökade trafikarbetet med lastbil. Sjöfartens utsläpp av koldioxid bedöms ha ökat något medan flygets utsläpp har ökat med jämfört med . Järnvägstrafiken utgör en mycket marginell andel av utsläpp. Som helhet var utsläppen av koldioxid från inrikes transporter högre 2007 jämfört med . ökade trafikarbetet inom person- och godstrafiken . Utsläppen av luftföroreningar såsom svaveloxider och kväveoxider från transporter i fortsätter att minska. Huvudorsakerna är dels de successiva skärpningarna av avgaskraven på vägfordon, dels de införda kraven på lägre svavelhalt i det sjöfartsbränsle som används i . Trots minskade utsläpp är luftkvaliteten, bl.a. höga partikelhalter, ett fortsatt problem i många tätorter. Trots satsningar på bullerskyddande åtgärder har inte antalet människor som utsätts för bullerstörningar över riktvärdena minskat i någon större omfattning. Orsaken till detta är att bullerexponeringen ökar, dels genom ökad trafik, dels genom att människor flyttar från mindre bullriga till mer bullriga miljöer. Regeringen bedömer att etappmålet om minskade trafikbullerstörningar blir svårt att uppnå. Sammantaget har transportsystemet i stora delar haft en positiv utveckling i förhållande till miljökvalitetsmålen. Ett jämställt transportsystem Det kan konstateras att det finns mycket kvar att göra när det gäller att följa upp de övriga transportpolitiska etappmålen utifrån ett jämställdhetsperspektiv . Det bedöms däremot som möjligt för trafikverken att nå etappmålet att inget kön ska ha en representation som understiger i högsta ledningsgrupp eller styrelse . De finns fortfarande uppenbara skillnader mellan hur män och kvinnor väljer att resa. Kunskapen om de bakomliggande faktorerna till skillnaderna utvecklas kontinuerligt, men är fortfarande bristfällig. Det är därför svårt att bedöma i vilken utsträckning som mäns respektive kvinnors behov tillgodoses i transportsystemet. Måluppfyllelsen är därför svår att bedöma. 4.3.3 Transportpolitiska principer Prop. 2008/09:35 43 Regeringens bedömning: Nuvarande transportpolitiska principer bör även fortsättningsvis vara vägledande när styrmedel ska väljas och ekonomiska medel prioriteras och anslås. Skälen för regeringens bedömning: Som utgångspunkt för arbetet med att uppnå de transportpolitiska målen har beslutat om följande fem vägledande principer (prop. 2005/06:160, bet. 2005/06:TU5, rskr. 2005/06:308): kunderna ska ges stor valfrihet att bestämma hur de vill resa och hur en transport ska utföras, beslut om transportproduktion bör ske i decentraliserade former, samverkan inom och mellan olika trafikslag ska främjas, konkurrensen mellan olika trafikutövare och transportalternativ ska främjas, trafikens samhällsekonomiska kostnader ska vara en utgångspunkt när transportpolitiska styrmedel utformas. En tillämpning av den sistnämnda principen är det så kallade kostnadsansvaret, som innebär att de skatter och avgifter som tas ut av trafiken och som är transportpolitiskt motiverade bör motsvara trafikens samhällsekonomiska marginalkostnader och bidra till att de transportpolitiska målen nås. Marginalkostnaden är den kostnad som uppstår till följd av att ytterligare ett fordon utnyttjar infrastrukturen. Olika typer av ekonomiska styrmedel som skatter, avgifter och handel med utsläppsrätter kan bidra till att de decentraliserade besluten fattas med hänsyn till kostnader för samhället som den enskilde transportanvändaren annars inte behöver ta hänsyn till. Det gäller till exempel de effekter resor och transporter har för andra än användarna själva såsom slitage på infrastrukturen, utsläpp av luftföroreningar och koldioxid, buller, trängsel och olyckor. För att kunna välja en effektiv resa med låga koldioxidutsläpp behövs attraktiva transportalternativ för resenärer och transportköpare.