rfr · GW0WRFR3 · 2008-11-27 00:00:00 — Även de forskare i som har ingått i uppföljningen är tveksamma till denna del av havsmiljösatsningen. De menar att det inte är möjligt att genomföra syresättning i stor skala, bl.a. eftersom vattenmängderna i är enorma. De konstaterar att syresättning inte är någon lösning på problem. Syresättning är dock möjlig 72 , 2008e. 4 ÖVERGÖDNING OCH SYREBRIST 2008/09:RFR3 och kan ha betydelse i havsvikar och små, begränsade kustområden, men inte i öppna havet. Från har betonats att insatsen handlar om försök och att syresättning av döda bottnar än så länge endast är på projektnivå. En storskalig satsning skulle enligt uppgift från departementet troligen bli mycket kostsam. Departementet menar att mot detta måste dock vägas att av fosfortillskottet kommer från de döda bottnarna. 4.7 Insatser mot sjötrafikens luftutsläpp av kväve Övergödningen av hav påverkas även av luftburna källor. En sådan källa är transportsektorn. har pekat på att transportsektorn står för en stor andel av utsläppen av kväveoxider (NOx). Verket konstaterar att är starkt beroende av omvärlden, framför allt EU, vad gäller utsläppskrav på motorer och fordon. Enligt verket har dock viss möjlighet att påverka fordonsparkens sammansättning. Detta kan ske genom olika former av styrmedel såsom skatter eller skrotningspremier. har vidare pekat på att sjöfarten släpper ut en allt större mängd kväve i luften.73 I uppföljningen har flera aktörer pekat på sjöfartens stora utsläpp av kväve. menar att den kommersiella sjöfartens samlade utsläpp kommer att överskrida de landbaserade luftburna utsläppen. Enligt föreningen bör ekonomiska styrmedel i form av miljöavgifter för fartyg utan effektiva katalysatorer införas i syfte att minska kväveutsläppen. Även har i uppföljningen konstaterat att NOx göder haven. betonar verket att det finns många andra källor än sjöfarten. Av verkets sektorsrapport framgår att antalet fartyg som vidtagit åtgärder för att reducera utsläppen av kväveoxider minskar. Enligt verket finns fartyg som har installerat utrustning för att reducera kväveoxidutsläppen, men som inte längre har den inkopplad. På grund av den senaste tidens utveckling när det gäller utsläpp till luft har bedömt att det ekonomiska motivet i de miljödifferentierade avgifterna är för lågt. För att förmå fler fartyg att använda lågsvavlig bunkerolja och för att använda utrustning för att reducera kvävedioxidutsläppen förstärkte därför fr.o.m. miljödifferentieringen av farledsavgifterna.74 Frågan om sjöfartens luftföroreningar och de insatser som görs av bl.a. behandlas vidare i avsnitt 6.3.75 73Naturvårdsverket, 2008f. 74Sjöfartsverket, 2008c. 75Frågan om toalettavfall från fartyg och fritidsbåtar behandlas i avsnitt 6.7. 2008/09:RFR3 4 ÖVERGÖDNING OCH SYREBRIST 4.8 Aktionsplanen för och övergödningen I uppföljningen har flera aktörer betonat vikten av internationellt samarbete när det gäller åtgärder mot övergödningen i haven. Ett exempel på ett sådant samarbete för att skydda miljö är (Helcom). För att vidta åtgärder för att minska föroreningen av havet och för att reparera skador i den miljön har Östersjöstaterna och EU inom ramen för Helcom utvecklat en ny aktionsplan för (Baltic Sea Ac- tion Plan, BSAP). Planen beslutades vid ett miljöministermöte i . Aktionsplanen har som huvudmål att ska ha nått god miljömässig status 2021. I planen har staterna kommit överens om ett gemensamt tak för fosfor- och kväveutsläppen samt en bördefördelning mellan länderna för utsläppsminskningar utifrån taket. I planen ingår vidare att fosfater ska ersättas i tvättmedel och att reningsgraden i reningsverk ska höjas från . Därutöver ska bland annat stora djuranläggningar, s.k. hotspots, identifieras och åtgärder prioriteras. Ett övergripande mål i aktionsplanen är att ska vara opåverkad av övergödning. För att nå en god miljöstatus ska länderna runt minska utsläppen av kväve och fosfor till havsmiljön. ska minska sin belastning av kväve till havet med och av fosfor med 290 ton.76 belastningsminskning gällande kväve utgör drygt en sjättedel av ländernas sammanlagda minskning (se tabell nedan). Störst minskning ska stå för.77 Aktionsplanens bördefördelning per land Kväve (ton) Fosfor (ton) Källa: BSAP, 2007. Aktionsplanen för prioriterar arbetet med övergödning, farliga ämnen, biologisk mångfald (inklusive fiske) samt maritima aktiviteter (sjö- 76Helcom, 2007. 4 ÖVERGÖDNING OCH SYREBRIST 2008/09:RFR3 fart, olyckor, räddningstjänst m.m.). Utöver dessa ska aktionsplanen ha en samhällsekonomisk komponent som undersöker nyttan av föreslagna åtgärder samt den samhällsekonomiska kostnaden av att inte göra någonting alls. Indikatorer kopplas till målen för att bedöma effekten av vidtagna åtgärder. Planen innehåller ca 150 aktiviteter. Enligt planen ska ta fram nationella genomförandeplaner som ska utvärderas vid ett ministermöte . För övergödning gäller att åtgärderna ska vara genomförda 2016 förutom för vissa av åtgärderna avseende avloppsvattensektorn. har fått i uppdrag av regeringen att i samråd med och andra berörda myndigheter ta fram en nationell plan för hur kan nå målen i aktionsplanen. överlämnade den första delrapporten med åtgärdsförslag gällande övergödning och fiske. Rapporten indikerar kostnader för föreslagna åtgärder så långt som det har ansetts möjligt, men kostnadsuppskattningarna är svåra att jämföra mellan åtgärderna eftersom de har olika detaljeringsnivå och innehåll. Slutrapporten ska vara klar . Åtgärder för att minska belastningen av närsalter på havet är det som enligt ställer störst krav och då i första hand på jordbrukssektorn. I rapporten föreslås bl.a. kompetensutveckling, skyddszoner och ändrad gödselhantering. Vidare föreslås optimering av kommunala avloppsreningsverk och ytterligare rening inom skogsindustrin. De åtgärder som föreslås i den första delrapporten från räcker inte för att uppnå de krav som ställs på i aktionsplanen. Från verket framförs att det också behövs nya metoder och ytterligare åtgärder för att ska nå målen i aktionsplanen. I den första delrapporten gör och i stort sett samma bedömning av vilka åtgärder som kan genomföras gällande övergödning. och delar uppfattningen att många och differentierade åtgärder är ändamålsenliga och ger god effekt när det gäller att minska belastningen av närsalter. Med hänsyn till de stora betingen har gjort en analys av mer långtgående möjligheter till minskning av utsläppen av kväve. Analysen visar bedömning av effekter och konsekvenser av minskad gödslingsintensitet och att lägga mark i långliggande träda i stora delar av södra och . anger dessa alternativ som orealistiska att genomföra. Denna uppfattning delas av Naturvårdsverket.78 På uppges att och gör skilda bedömningar när det gäller effekterna i förhållande till kostnaderna av vissa åtgärder, t.ex. skyddszoner och regler för stallgödsel. har i uppföljningen framfört att man har räknat på konsekvenserna av minskad gödslingsintensitet och stor areal träda. Från verket vill man dock framföra att detta inte beskrivs som förslag i rapporten. Oenigheten mellan de båda verken handlar enligt om inom vilka områden olika åtgärder är kostnadseffektiva. 78 , 2008f. 2008/09:RFR3 4 ÖVERGÖDNING OCH SYREBRIST I uppföljningen har de flesta aktörerna kommenterat aktionsplanen och vikten av samarbete mellan länderna runt (se även avsnitt 11). Flera av synpunkterna har handlat om de krav som ställs på jordbruket. har i uppföljningen framfört att mycket hårda åtgärder kommer att krävas inom havsmiljöområdet för att uppnå de krav som ställs i aktionsplanen, delvis också livsstilsförändringar. Det är nödvändigt att flera myndigheter hjälper till för att planen ska kunna uppfyllas. Bland annat Svenskt Vatten har i uppföljningen konstaterat att det inte minst från jordbrukssektorn har framförts synpunkter på om handlingsplanen för fosfor och kväve är realistisk. Den bördefördelning som aktionsplanen innebär kommer enligt Svenskt Vatten att få stora konsekvenser för det svenska jordbruket och vad som kan odlas för att minska läckage av kväve och fosfor. Flera aktörer menar att det nu är viktigt att göra en grundlig analys för att kunna peka ut de mest kostnadseffektiva åtgärderna för att minska utsläppen av kväve och fosfor till . Flera aktörer konstaterar att Helcoms handlingsplan för har inneburit att bördan har fördelats på de olika , vilket är en stor framgång. Svenskt Vatten har framfört att det är viktigt att samordna och påskynda arbetet i med att begränsa utsläpp av fosfor från reningsverk i länder som ännu inte har fosforrening. SKL menar att det är viktigt att ha en pragmatisk syn på var pengar ska satsas: är redan mycket bra på fosforrening och duktigt på kväverening när det gäller avlopp. I detta avsnitt beskrivs de problem som miljögifter innebär för havsmiljön och vilka statliga insatser som vidtas mot detta. Uppföljningen visar att halterna av flera kända miljögifter har minskat påtagligt som ett resultat av vidtagna åtgärder. kan det konstateras av miljögifter är ett problem. Exempelvis är halterna av organiska tennföreningar fortfarande höga, trots förbud att använda t.ex. TBT i båtbottenfärger. Halterna av PCB och dioxiner är fortfarande höga i Östersjöfisk och nya miljögifter tillkommer . Det finns problem med att rena avloppsvatten från nya problemämnen och läkemedelsrester. I uppföljningen har framkommit att förorenade områden är ett stort problem som påverkar havsmiljön. Ett av de hot mot havsmiljön som har uppmärksammats är de skadliga kemiska ämnen som sprids vid tillverkning och användning av olika produkter. Olika kemiska ämnen sprids ut i miljön på olika sätt: genom förbränning, industriella processer, avfallshantering, förorenade mark- och sedimentområden och från samhällets övriga hantering av kemiska produkter. De kemiska ämnena tillförs havsmiljön genom luftnedfall (luftföroreningar, utsläpp från trafik, förbränning av fossila bränslen, förbränning av avfall m.m.), avloppsutsläpp från industrier, reningsverk, dagvattenanläggningar m.m., avrinning från markområden och vattendrag samt läckage från sediment. Giftiga ämnen som orsakar problem i naturmiljön brukar kallas miljögifter.79 I tillräckligt höga halter har praktiskt taget alla kemiska ämnen giftig verkan. Problemet med miljögifter i havsmiljön blev uppenbart . DDT, PCB och dioxiner är exempel på ämnen som har fått en världsvid spridning, är persistenta80 och lagras i levande organismer, vilket gör att dessa gifter anrikas i sådana halter hos rovdjur och andra arter högt upp i näringsväven att dessa organismers fortbestånd hotas. I , som har ett litet vattenutbyte med omgivande hav, har organiska miljögifter samlats i högre halter än i flertalet andra havsområden.81 Miljögifterna påverkar havsmiljön på olika sätt. De har bl.a. lett till reproduktionsstörningar hos fiskätande djur, bl.a. havsörn och säl. Halterna av flera miljögifter sjunker, men halterna av dioxiner och flera andra organiska miljögifter, bl.a. PCB, är fortfarande höga. Minskningarna i miljögifthalterna har 79Miljögifter kan delas in i metaller och organiska ämnen. Metaller: kvicksilver, bly, kadmium, nickel, krom, koppar och zink. Organiska ämnen: industrikemikalier och oavsiktligt bildade ämnen (PCB, HCB, dioxin, dibensofuraner, PAH), pesticider (DDT, HCH), flamskyddsmedel (PBDE, HBCDD) samt perfluorerade ämnen (PFOS). 80Gifter som motstår nedbrytning. följts av en positiv utveckling för havsörn och säl, men har andelen gråsälar med tarmsår ökat, och havsörnens kullar ligger väsentligt under förväntad nivå. Orsakssambanden är inte klarlagda. Halterna av vissa impregneringsmedel och flamskyddsmedel har ökat kraftigt, och tillståndet vad gäller bl.a. dioxiner är otillfredsställande. Även halterna av organiska tennföreningar, bl.a. TBT, är höga. Organiska tennföreningar räknas till de mest giftiga substanser som släppts ut i miljön och ger redan i mycket små doser upphov till allvarliga skador på det livet. Se vidare bilaga 4 samt miljö- och jordbruksutskottets forskningsöversikt. 5.2 Insatser mot miljögifter har länge arbetet globalt för förbud och begränsning av utsläpp av långlivade organiska föroreningar, t.ex. DDT, PCB och dioxiner. Vid en mellanstatlig konferens i undertecknades den s.k. om utfasning av långlivade organiska föroreningar. Ge- nom förbjöds produktion, användning och handel av tio ämnen.82 Vidare enades man om att minimera eller om möjligt eliminera utsläpp av oavsiktligt bildade biprodukter i form av dioxiner och furaner. EU:s nya kemikalielagstiftning Reach83 ersätter stora delar av de kemikalieregler som gällde före i EU och i . Förordningen ska tillämpas direkt av företagen utan att översättas i svenska regler. Bestämmelserna i börjar dock gälla stegvis. Den nya kemikalielagstiftningen kompletteras med ett direktiv som innehåller följdändringar i regler om klassificering och märkning.84 Den del i Reach som handlar om information i distributionskedjan började gälla , medan resterande delar, förutom begränsningsavdelningen, började gälla . Det s.k. begränsningsdirektivet, som är infört i Kemikalieinspektionens föreskrifter, gäller och överförs till Reach först . Kemikalieinspektionen har utarbetat nya föreskrifter som anpassats till Reach och som trädde i kraft . 82Aldrin, dieldrin, endrin, DDT, heptaklor, hexaklorbensen HCB, klordan, mirex, toxafen och PCB. 83Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals. Reglerna finns i och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Re- ach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG. 84Europaparlamentets och rådets direktiv /121/2006 av om ändring av rådets direktiv /548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen. Reach grundas på principen att det är tillverkare, importörer och nedströmsanvändare85 som bär ansvaret för att de ämnen som de tillverkar, släpper ut på marknaden eller använder inte har några skadliga hälso- och miljöeffekter. Reach gäller i huvudsak för kemiska produkter. Registreringskraven gäller t.ex. den som tillverkar kemiska ämnen eller den som importerar kemiska ämnen och beredningar. Nya krav ställs på att de som hanterar kemikalier ska ta fram data om kemikaliernas egenskaper och bedöma riskerna. En ny tillståndsprövning införs för kemikalier som har allvarliga hälso- och miljöfarliga egenskaper. Kemikalieinspektionen (KemI) har i uppföljningen betonat att det finns ett särskilt regelverk för bekämpningsmedel (inkl. biocider som t.ex. båtbottenfärger). Här finns ett system med förhandsgodkännande. Detta arbete är till stor del EU-harmoniserat, men KemI gör även en nationell prövning och ger ett nationellt godkännande. Det finns dessutom kvar mer speciella regelverk för olika produkter. KemI menar att regleringen av kemikalier helst bör ske i den övergripande kemikalielagstiftningen, men KemI arbetar även aktivt med att föra in miljöhänsyn i de olika produktdirektiven där så är motiverat. KemI är en central tillsynsmyndighet med ansvar för kemikaliekontrollen. KemI är ansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och arbetar på olika sätt med att åstadkomma sjunkande halter av oönskade ämnen i miljön, vilket uppges påverka även havsmiljön på ett positivt sätt. KemI har i uppföljningen dock betonat att havsmiljöarbetet till stor del ligger inom Na- turvårdsverkets ansvarsområde och att endast en mycket begränsad del av KemI:s totala resurser går till direkt havsmiljöarbete. Kemikaliereglerna är i huvudsak harmoniserade inom EU, vilket innebär att en stor del av KemI:s arbete sker inom ramen för EU. Regelarbete, inte minst EU-arbetet, upplevs fungera bra. KemI har även bidragit till EU:s riskbedömningsarbete och riskreduktionsarbete för kemikalier samt arbetat med att driva på för frivillig utfasning av miljöfarliga kemikalier. KemI deltar i vissa expertgrupper som hanterar kemikaliefrågor inom Os- par och Helcom (se avsnitt 11), bl.a. förslag till riskreduktion för olika ämnen som ibland även uppmärksammas för sina risker för den miljön. KemI handlägger vidare ärenden rörande godkännande av båtbottenfärger samt gör utredningar och riskbedömningar om effekter av båtbottenfärger m.m. KemI deltar även i utredningar som berör havsmiljön och ger expertstöd till miljöövervakningsprogram samt ger vägledning till vattenmyndigheterna. Inspektörerna vid KemI har återkommande tillsynsprojekt kring båtbottenfärger och bekämpningsmedel. 85 En nedströmsanvändare är en fysisk eller juridisk person som inte är tillverkare av ett ämne eller importör av ämnen och beredningar och som använder ett ämne antingen som sådant eller ingående i en beredning (en blandning av olika ämnen) i sin industriella eller yrkesmässiga verksamhet. konstaterade i sitt betänkande att har halterna av flera av de mest välkända miljögifterna minskat påtagligt som ett resultat av vidtagna åtgärder. konstaterade att ökade krav på industri och reningsverk ställs både i och internationellt. Utsläppen av föroreningar har reducerats genom att biologisk rening införts i olika utföranden och med kemisk fällning. Industrins processer har också förändrats och blivit mer miljövänliga. Utbyte av skadliga ämnen i processer och i de kemiska produkterna bidrar till att minska spridningen av miljöfarliga ämnen. Ett utbyte av farliga ämnen har även skett utan förekomst av detaljregler. är det regelverk som används för att reducera punktutsläpp. har gjort bedömningen att har kommit långt när det gäller att minska spridningen av farliga ämnen. Denna bild delas av flera andra aktörer. Som exempel kan nämnas att i sin miljömålsöversyn gjorde bedömningen att halterna av många organiska miljögifter har minskat i svensk natur , mycket tack vare förbud och stränga begränsningar: De giftigaste ämnena är förbjudna, och industrin och jordbruket har begränsat användningen av giftiga ämnen. Även utsläppen från industri- och förbränningsanläggningar har minskat i takt med bättre teknik. Det gäller också avloppsreningsverk. Men bilden är inte enbart positiv. Halten dioxin i Östersjöfisk är så gott som oförändrad . Halten av vissa bromerade flamskyddsmedel i modersmjölk har rentav ökat . fortsätter användningen av kemikalier att öka. Det handlar bl.a. om ämnen i olika produkter som riskerar att hamna i naturen. Halterna av kadmium och kvicksilver i strömming visar inga tydliga tecken på avtagande koncentrationer. Problemet med TBT från båtbottenfärger kvarstår trots att ett förbud mot användning har införts.86 Av miljöövervakningens årsrapport för havet 2007 framgår att de senaste decenniernas åtgärder mot miljögifter har fått som resultat att halterna sjunker för de flesta av de miljögifter som övervakas. Halterna av dioxiner och flera andra organiska miljögifter, såsom PCB, är dock fortfarande så höga i fet fisk från att kostrekommendationer krävs för kvinnor i fertil ålder. I rapporten konstateras vidare att trots att TBT numera är förbjudet i båtbottenfärger återfinns höga halter i sediment i alla de områden som har undersökts (se nedan). Även i denna uppföljning kan det konstateras att många insatser har gjorts mot miljögifter i bl.a. havsmiljön. I uppföljningen har flertalet aktörer framfört att miljölagstiftningen har bidragit till mindre utsläpp av miljögifter och metaller (se vidare avsnitt 5.3). har framfört att innehåller långtgående krav samt att ramlagsformen är bra och ger möjlighet att driva på miljövården i . Verket har vidare särskilt nämnt att IPPC- 86 , 2007a. direktivet87 har fungerat bra. Verket menar att bedriver miljövård på det sätt som direktivet föreskriver, t.ex. vad gäller integrerad miljöprövning. Direktivet har varit framgångsrikt, men inte tillräckligt. driver på en skärpning av direktivet. Svårt att nå målen som halterna av flera miljögifter har minskat konstaterar i sin underlagsrapport till andra fördjupade utvärdering att det är svårt att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö inom en generation. Enligt inspektionen beror svårigheterna framför allt på den diffusa spridningen av miljö- och hälsoskadliga ämnen från varor, på att oavsiktliga ämnen bildas och på att långlivade och bioackumulerande ämnen som redan finns spridda i miljön kommer att finnas kvar . Dessutom hanterar människor, inte minst i arbetsmiljön, ett stort antal kemikalier vars hälsofarliga egenskaper är otillräckligt undersökta.88 Det finns flera exempel på kvarvarande problem. I uppföljningen har flera exempel framkommit på att bl.a. kvicksilver finns kvar i sedimenten på havsbotten. är sedimenten ett stort problem som man är osäker på hur det ska åtgärdas. Det är dyrt att sanera och det finns även risk för att giftiga ämnen frigörs. Både och konstaterar att förekomsten av en rad kända miljögifter har minskat kraftigt . Däremot har vissa nyare substanser påträffats i allt större mängd. pekar särskilt på perfluorerade ämnen, vissa bromerade flamskyddsmedel och det hormonliknande ämnet nonylfenol. Svårt att reglera nya miljögifter Enligt Kemikalieinspektionens produktregister fanns det drygt 72 000 kemiska produkter i . I dessa produkter ingick ca 13 000 kemiska ämnen. Enligt uppgift tillfördes det svenska samhället ca varor. Den samlade kunskapen om hur många och vilka kemiska ämnen som ingår i varorna är liten.89 konstaterade 2003 att det förekommer utsläppskontroll i för en del ämnen men att nya problemämnen inte är reglerade. Kommissionen konstaterade bl.a. att flertalet av de problematiska, organiska ämnen och metaller som definierats i miljövårdsarbetet återfinns i utgående avloppsvatten eller rötslam från många kommunala reningsverk. Kommissionen konstaterade vidare att ett systematiskt arbete vid vissa reningsverk i kombination med att åtgärder satts in för att begränsa hanteringen 87Rådets direktiv /61/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. 88Kemikalieinspektion, 2007. 89Miljömålsrådet, 2008. av organiska ämnen och metaller hade lett till att halterna av dessa minskat i reningsverkens utsläpp (se vidare avsnitt 5.4). I uppföljningen har flera aktörer pekat på att nya gifter tillkommer i snabb takt. Bland annat länsstyrelserna i , och har i uppföljningen pekat på att det tillkommer nya miljögifter som det inte finns kunskap om vilka långsiktiga effekter de kommer att ha, som t.ex. flamskyddsmedel. Detta gör att det blir ett problem att styra genom lagstiftning eftersom man inte vet vilka gifter som ska styras. Begränsad kunskap om kemikaliers långsiktiga miljöeffekter Kunskapen om kemikaliers långsiktiga hälso- och miljöeffekter är liten och den diffusa och storskaliga spridningen av kemikalier i varor svår att överblicka. Utvecklingen har generellt sett gått från ett antal enskilda miljögifter vars utsläppskällor är möjliga att urskilja till en utveckling där ett mycket brett spektrum av kemiska ämnen används. I årsrapporten för havet 2007 konstateras att bedömningar av miljögiftssituationen i havet är förknippade med stor osäkerhet eftersom mätserierna har brister i den geografiska täckningen, och det finns kunskapsluckor om olika ämnens långsiktiga effekter på miljö och hälsa. Enligt har utsläppen av giftiga metaller till svenska havsområden tidigare varit stora, och i sedimenten kan metallhalterna fortfarande vara rejält förhöjda, men det finns få tecken på att metallerna skulle utgöra något hot mot havsmiljön, med undantag för tennföreningen har i uppföljningen konstaterat att kunskaperna om effekter av kemiska ämnen i havsmiljön ibland är bristfälliga, vilket försvårar möjligheterna att föreslå effektiva åtgärder. Eftersom källorna till olika miljögifter i allt högre grad är diffusa eller till och med okända blir det svårt med uppföljning i mer traditionell mening.