eunbil · GW0NA5ACE · 2008-12-01 00:00:00 — Den oberoende myndigheten ska övervaka effektiviteten i avgiftssystemet när det gäller att minska de miljöskador som uppstår till följd av vägtransport och när det gäller att avhjälpa trängsel där systemet används. Den ska regelbundet anpassa avgiftsstrukturen och det avgiftsbelopp som fastställts för en viss fordonsklass, vägtyp och tidsperiod till förändringarna i transportefterfrågan. Kostnad för trafikrelaterade luftföroreningar När en medlemsstat väljer att inkludera hela eller delar av kostnaden för trafikrelaterade luftföroreningar i avgiften för externa kostnader, ska den oberoende myndigheten beräkna den kostnad för trafikrelaterade luftföroreningar som får täckas av avgifter genom att använda följande formel eller genom att använda beräkningsenheterna i tabell 1 om dessa är lägre: PCVij = k EFik x PCjk där PCVij är kostnaden för luftföroreningar från fordonsklass i på vägtyp j (euro/fordonskilometer), EFik är emissionsfaktorn för förorening k och fordonsklass i (gram/kilometer), PCjk är kostnaden för förorening k för vägtyp j (euro/gram). Endast utsläpp av partiklar och av ozonbildande ämnen såsom kväveoxid och flyktiga organiska föreningar kommer att beaktas. Emissionsfaktorerna ska vara desamma som de som används av medlemsstaten vid upprättandet av de nationella utsläppsinventeringar som avses i direktiv /81/EG (vilket kräver användning av EMEP/CORINAIR Emission Inventory Guidebook). Kostnaderna till följd av föroreningar ska hämtas från tabell 13 i Handbook on estimation of external cost in the transport sector. Tabell 1: Kostnad för luftföroreningar från fordon (PCV) Eurocent/fordonskilometer Förstadsvägar Andra interurbana vägar EURO 0 16 13 EURO I 11 8 EURO II 9 8 EURO III 7 6 EURO IV 4 4 EURO V och mindre förorenande 3 2 Värden i eurocent, 2000 Värdena i tabell 1 är aritmetiska genomsnitt av de värden som anges i tabell 15 i Handbook on the estimation of external cost in the transport sector för fordon i fyra olika viktklasser. Medlemsstaterna får använda en korrektionsfaktor för värdena i tabell 1 för att avspegla fordonsparkens faktiska sammansättning vad gäller fordonsstorlek. Värdena i tabell 1 får multipliceras med en faktor upp till 2 i bergsområden i den mån det är motiverat på grund av vägarnas stigning, höjden och/eller temperaturinversioner. Den oberoende myndigheten får använda alternativa metoder och därvid utnyttja data från mätningar av luftföroreningar samt det lokala värdet av kostnader till följd av luftföroreningar, under förutsättning att resultaten inte överskrider de resultat som skulle ha erhållits med ovannämnda formler eller ovannämnda beräkningsenheter för någon fordonsklass. Alla parametrar, data och övriga upplysningar som är nödvändiga för att förstå hur man beräknar den kostnad för luftföroreningar som får täckas av avgifter, ska offentliggöras. Kostnad för trafikrelaterat buller När en medlemsstat väljer att inkludera hela eller delar av kostnaden för trafikrelaterat buller i avgiften för externa kostnader, ska den oberoende myndigheten beräkna den kostnad för trafikrelaterat buller som får täckas av avgifter genom att använda följande formler eller genom att använda beräkningsenheterna i tabell 2 om dessa är lägre: NCVij (dag) = k NCjk x POPk / ADT NCVij (natt) = n x NCVij (dag) där NCVij är kostnaden för buller från fordonsklass i på vägtyp j (euro/fordonskilometer), NCjk är bullerkostnaden för varje person som på vägtyp j utsätts för bullernivå k (euro/person), POPk är antalet personer som utsätts för bullernivå k per kilometer (person/kilometer), ADT är trafikgenomsnittet per dag (fordon), n är korrektionsfaktorn för natt. Antalet personer som utsätts för bullernivå k ska hämtas från de strategiska bullerkartor som utarbetats enligt artikel 7 i direktiv /49/EG om bedömning och hantering av omgivningsbuller. Kostnaden per person som utsätts för bullernivå k ska hämtas från tabell 20 i Handbook on estimation of external cost in the transport sector. För trafikgenomsnittet per dag används en vägningsfaktor på högst 4 mellan tunga lastbilar och personbilar. Tabell 2: Fordonsrelaterad bullerkostnad som får täckas av avgifter (NCV) Eurocent/fordonskilometer Dag Natt Förstadsvägar 1.1 2 Andra interurbana vägar 0.13 0.23 Värden i eurocent, 2000 Källa: Handbook on the estimation of external cost in the transport sector, tabell 22 Värdena i tabell 2 får multipliceras med en faktor upp till 5 i bergsområden i den mån det är motiverat på grund av vägarnas stigning, temperaturinversioner och/eller amfiteatereffekter i dalgångar. Alla parametrar, data och övriga upplysningar som är nödvändiga för att förstå hur man beräknar den bullerkostnad som får täckas av avgifter, ska offentliggöras. Trängselkostnader På överbelastade vägar får en medlemsstat välja att inkludera hela eller delar av trängselkostnaden i avgiften för externa kostnader, under förutsättning att medlemsstaten visar att den trängselkostnad som ett fordon ger upphov till för andra användare överskrider den infrastrukturutvecklingskostnad som redan pålagts detta fordon. I sådana fall ska den oberoende myndigheten beräkna den trängselkostnad som får täckas av avgifter för de olika tidsperioderna genom att använda följande formler eller genom att använda beräkningsenheterna i tabell 3 om dessa är lägre. IDC Qo MEC CCV - = ) ( Q Q Q v Q v x Q v VOTxQ Q MEC D D - - = ) ( ) ( ( )² ( ) ( CCV är den trängselkostnad som får täckas av avgifter (euro/fordonskilometer), IDC är den redan pålagda kostnaden för infrastrukturutveckling (euro/fordonskilometer), Qo är den optimala trafikvolymen (fordon/timme), MEC(Q) är den marginella externa trängselkostnaden (euro/fordonskilometer), VOT är tidsvärdet (euro/fordonstimme), Q är den genomsnittliga trafikvolymen (fordon), DQ är en liten ändring i trafikvolymen , v(Q) är den genomsnittliga trafikhastigheten (km/h). För trafikgenomsnittet används en ekvivalensfaktor på högst 3 mellan tunga lastbilar och personbilar. Den optimala trafikvolymen ska beräknas genom iterativ ökning av kostnaden till dess att jämvikt uppnås mellan trafikvolymen och den marginella externa trängselkostnaden. Alternativt ska förhållandet mellan den trängselkostnad som får täckas av avgifter (CCV) och den marginella externa trängselkostnaden (MEC) vara 0,5. Funktionen hastighetflöde ska baseras på kurvor som är vedertagna inom ingenjörsvetenskapen. Tidsvärdet ska baseras på undersökningar på aktuell kunskapsnivå om betalningsvillighet. Tabell 3: Fordonsrelaterad trängselkostnad som får täckas av avgifter (CCV) Eurocent/fordonskilometer Tidsperiod A Tidsperiod B Tidsperiod C Förstadsvägar 0 20 65 Andra interurbana vägar 0 2 7 Värden i eurocent, 2000 Källa: Beräkning från Handbook on the estimation of external cost in the transport sector, tabell 7 Tidsperiod A är en period utanför rusningstid med stabilt trafikflöde. Tidsperiod B är en period med rusningstrafik eller näst intill rusningstrafik och med instabilt trafikflöde. Tidsperiod C är en period med extrem rusningstrafik och med ansträngt trafikflöde eller trafikstillestånd. Alla parametrar, data och övriga upplysningar som är nödvändiga för att förstå hur man beräknar den trängselkostnad som får täckas av avgifter, ska offentliggöras. Artikel 11 i det ändrade direktivet 1999/62/EG. En vinjett eller dekal som bygger på ett avtal mellan flera medlemsstater och ger tillgång till de inblandade ländernas vägnät därav namnet Eurovinjett. Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv /96/EG när det gäller anpassning av särskilda skatteregler för dieselbrännolja som yrkesmässigt används som motorbränsle och samordning av beskattningen av blyfri bensin och dieselbrännolja som används som motorbränsle, KOM(2007) 52 slutlig. Förslag till ett direktiv om ändring av direktiv /62/EG, KOM(2003) 448 slutlig. Förslag till rådets direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer, KOM(1996) 331 slutlig. En sammanfattning av bidragen och en rapport från utfrågningen finns på . Handbook on the estimation of external cost in the transport sector: . EUT C [], [], s. EUT C [], [], s. EUT C [], [], s. EGT L 187, 20.7.1999, s. 42. Direktivet senast ändrat genom direktiv /103/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 344). EUT L 166, 30.4.2004, s. 124. Rättad version i EUT L 200, , s. 50. EGT L 296, 21.11.1996, s. 55. Direktivet ändrat genom och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). EGT L 189, , s. 12. EUT L 283, 31.10.2003, s. 51. Direktivet senast ändrat genom direktiv /75/EG (EUT L 157, 30.4.2004, s. 100. Rättad version i EUT L 195, , s. 31). EUT L 210, 31.7.2006, s. 25. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1989/2006 (EUT L 411, 30.12.2006, s. 6). EGT L 184, , s. 23. Beslutet ändrat genom beslut /512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11). Europeiska miljöbyråns metod: . Ibid. Ibid. Ibid. Ibid. 11857/1/08 REV 1 /ab DG C III SV