eunbil · GW0N7D9A7 · 2008-10-14 00:00:00 — Jakt- fiske och sameenheten Rådets möte (miljö) Rubrik: Förslag till och rådets förordning om handel med sälprodukter riktlinjedebatt Dokument: Har ej inkommit inför miljörådet. dokument: 13417/08. Ej tidigare behandlad vid samråd med . Bakgrund Kommissionen har lagt fram ett förslag till förordning om handel med sälprodukter. Genom förordningen förbjuds som huvudregel all handel med sälprodukter, undantaget produkter från inuiternas handel. Enskilda länder kan beviljas undantag från förbudet om de kan uppvisa en nationell lagstiftning som på lämpligt sätt reglerar de områden (jaktvillkor, utbildning av jägarna, övervakning m.m.) som framgår av bilaga II till förordningen. Länder med undantag är skyldiga att bedriva tillsyn och kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna. Företag som bedriver handel med sälprodukter är skyldiga att märka produkterna. Två EU-länder har infört och fler är på väg att införa nationella importförbud för sälprodukter. Förbuden som genomförts har enligt svensk mening införts utan vetenskaplig grund. begärde formella WTO-konsultationer med EU med anledning av de nationella förbuden i och . har i brev till EU:s miljökommissionär framfört att ett internationellt avtal vad gäller acceptabla metoder för säljakt bör förhandlas fram istället för att EU vidtar unilaterala åtgärder som riskerar att stå i strid med inom WTO. Det är även mot denna bakgrund agerande avseende liggande förslag ska ses. Vid rådsmötet kommer ordförandeskapet att ställa två frågor för att ge politisk vägledning i den fortsatta behandlingen av förslaget i rådet (preliminära formuleringar inför Coreper): Finner ni förslaget till förordning väl avvägt och tillräckligt ambitiöst. särskilt när det gäller djurskyddsprincipen? Ger villkoren för genomförandet av detta förslag till förordning upphov till några eventuella farhågor? Rättslig grund och beslutsförfarande Förslaget grundar sig på artiklarna 95 och 133 i EG-fördraget. Beslut fattas av rådet med kvalificerad majoritet efter medbeslutandeförfarande med enligt artikel 251. Svensk ståndpunkt Regeringen arbetar hårt för att stärka djurskyddet och vänder sig således starkt emot jakt som sker med grymma metoder. Förslaget som kommissionen har lagt fram är dock inte lämpligt av flera skäl. På fråga 1 avser regeringen svara att man är kritisk till förordningen och att den inte kommer att innebära ökat djurskydd för sälarna i . Logiken i förslaget är svår att följa när sälar som inte tas tillvara får jagas utan hänsyn till bestämmelserna i förordningen medan jakten efter sälar som tas tillvara ska kontrolleras i detalj. vill ha ett generellt undantag för handel med sälprodukter från småskalig kontrollerad skyddsjakt. Regeringen är även tveksam till förslagets juridiska grund. Att kommissionen ska godkänna ländernas lagstiftning på ytterst detaljerad nivå går stick i stäv med subsidiaritetsprincipen och den princip om förenklingar som bedrivs inom EU. Regeringen överväger att ta initiativ till att rådets juridiska avdelning granskar den rättsliga grunden för förslaget, särskilt avseende förenligheten med inom WTO och proportionaliteten i förslaget. På fråga 2 avser regeringen svara att den ser stora problem med att genomföra förordningen. Ett stort problem är att tillvaratagandet av produkterna försvåras i och med kostsamt förfarande med märkning av produkterna. Sälkroppar som inte tas tillvara riskerar att bli ett miljöproblem. Ett minskat intresse för tillvaratagande försämrar även förutsättningarna för provtagning för miljöövervakning och forskning. Ett annat problem är att bestämmelserna är anpassade för storskalig jakt och inte för småskalig reglerad skyddsjakt. Därmed blir de kostnadsineffektiva och svåra att efterleva. Gråsälstammen ökar kraftigt i och tillåter jakt efter säl till skydd för fisket. Förordningen är skriven för att komma till rätta med djurskyddsproblem inom den storskaliga kommersiella säljakten. med sin småskaliga jakt som sker under helt andra betingelser riskerar att drabbas oproportionerligt hårt om förordningen träder i kraft. Regeringen anser att nyttjandet av naturresurser ska vara hållbart, i enlighet med den av såväl som övriga medlemsstater ratificerade Konventionen om Biologisk Mångfald (CBD). Enligt svenska traditioner ska djur som fälls vid jakt ska tillvaratas. Från svensk sida har därför framhållits att förbud inte bör införas för handel med produkter som kommer från livskraftiga populationer av vilda djur om produkterna tillkommit genom legal jakt med vetenskapligt accepterade jaktmetoder. Kommissionens förslag motverkar hållbart nyttjande av viltresursen på ett olyckligt sätt. Det blir orimligt dyrt att tillvarata produkter från säl för länder som som bedriver jakt i liten skala. Påbörjad utveckling av en marknad för sälprodukter i och kan komma att avstanna. En anledning till detta är att kostnaderna som det medför att märka fällda sälar uppskattas till ca per säl. Vid småskalig skyddsjakt i bedöms inte kostnaden stå i proportion till eventuell vinst vid försäljning. Sälar som fälls till skydd för fisket kommer därmed inte att tas till vara utan riskerar att istället bli ett miljöproblem. Om sälarna inte längre tas tillvara mister en värdefull möjlighet till miljöövervakning och den svenska sälforskningen, som bl. a. övervakar sälarnas hälsa, kan också bli lidande. Det kommer att bli svårare att mobilisera jägarkåren till skyddsjakt på säl i när sälarna i praktiken görs värdelösa. Jaktkvoten fylls inte trots stora skador på fisket. Det beror på att jakten är svår, kraftigt reglerad i och därmed oattraktiv. Djurskyddet riskerar också att försvagas om sälarna inte ses som en resurs som tas tillvara utan som skadedjur som måste kasseras. För statens del kommer förslaget att innebära ökade administrativa kostnader för främst hantering av intyg, märkning samt kontroll av import och export. Mot bakgrund av detta vill regeringen ha ett generellt undantag för möjlighet till handel med sälprodukter från småskalig skyddsjakt. inställning har en positiv inställning till förslaget. Förslaget Förslaget förbjuder saluföring på gemenskapsmarknaden samt import till, transitering genom och export från gemenskapen av sälprodukter från samtliga sälarter som det bedrivs jakt efter. Ett generellt undantag ges inuiterna för deras husbehovsjakt. Även andra länder ska ges undantag om deras lagstiftning anses omfatta de bestämmelser som anges i förordningen. Länder med undantag är skyldiga att bedriva tillsyn och kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna. Företag som bedriver handel med sälprodukter är skyldiga att märka produkterna. Syftet med förordningen är att säkerställa att handeln inom unionen endast omfattar sälprodukter som tillkommit utan onödigt djurlidande samt att skapa en övergripande lagstiftnig som harmoniserar bestämmelserna på området inom gemenskapen. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Om förordningen, som har direkt effekt, träder i kraft med nuvarande utformning måste införa nationella bestämmelser om säljakt som är anpassade till förordningen. Dessa bestämmelser stämmer dåligt överens med förutsättningarna för småskalig jakt och blir därmed svåra att efterleva. har en detaljerad reglering för hur jakt får bedrivas. En utökad övervakning blir i praktiken omöjlig att efterleva då antalet fällda djur är litet i förhållande till ansträngningarna. Ekonomiska konsekvenser Staten får ökande kostnader för tillsyn och kontroll. Märkning innebär en stor kostnad för enskilda företagare. Landsbygdsföretagande utifrån sälen som resurs försvåras både på grund av kostsam märkning och att efterfrågan på sälprodukter inom EU kommer att gå ner.