rfr · GV0WRFR7 · 2008-02-01 00:00:00 — Vi ska raskt gå vidare till att höra lite mer om svenskarnas attityder till olika typer av skatter. , forskare vid och statistik, : har vi hört om hur man ska utforma skatter på ett optimalt sätt så att det ska snedvrida så lite som möjligt och så att folk ska ändra sitt beteende så lite som möjligt. Det handlar om att ha lagar för optimal beskattning. Men vi lever i en demokrati där vi också måste ha folket med oss. Man kan inte ha en beskattning som folk inte ställer upp på i en demokrati. Därför är det väldigt viktigt att man vet hur folk ställer sig till olika typer av beskattning och vad folk faktiskt tycker om skatter. Tyvärr är det så att de som vi nationalekonomer ofta betraktar som de bästa skatterna är de som folk i allmänhet tycker är de sämsta skatterna. Så här har vi en liten diskrepans. Vi ska titta lite grann på vad folk egentligen tycker. Man kan sammanfatta med att säga att för att man ska ha acceptans för en enskild skatt eller för ett helt skattesystem måste man uppleva skatterna som rättvisa. Det kan vara lätt att säga, men vad är rättvisa? Det som är en rättvis fördelningsmekanism enligt en person är orättvist enligt en annan, till exempel när det gäller progressiva inkomstskatter eller en platt skatt. Vad är rättvist? Skattesystemet måste vara enkelt och begripligt. Man måste förstå mekanismerna, åtminstone till viss del. Det är inte helt sällan som man hör småföretagare och deras invändningar mot beskattningen. Väldigt ofta handlar det inte om att det är för höga skatter utan om framför allt att det är för krångligt. Det blir för mycket byråkrati för för lite pengar. Det är inte enkelt. Därför minskar legitimiteten. Man måste se skatterna som ett medel att nå gemensam välfärd, det vill säga folk måste tycka att det vi använder skatterna till är bra. var inne på det. Det handlar inte bara om att vi tar in skatter utan också om vad de används till. Om man använder skatter till något som folk tycker är bra får man högre acceptans. Man måste också uppleva att alla andra gör rätt för sig, vilka nu alla andra är. Det kan vara grannar, kolleger eller politiker. Om man själv ska vara villig att betala sin skatt måste man uppleva att alla andra gör det så att det inte blir orättvist. Om alla andra smiter undan skatten, varför ska då jag vara laglydig? Jag har i min forskning tittat på lite olika sorters skatter och vad folk tycker om dem. Jag har en tabell här, men det kanske inte syns så bra. Vi kan återkomma till den . Vi frågade om ett antal skatter, vad folk tycker om dem. Det handlade inte bara om beskattning i allmänhet, utan specifikt om olika skatter, om man vill höja eller sänka dem. Folk vill sänka skatter generellt. Det finns ingen skatt som det är fler som vill höja än som vill sänka. De allra flesta vill sänka de flesta skatter. Men man ser att det är väldigt stor spridning på åsikterna. Vi kan som exempel ta ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER bolagsskatten som var inne på då han sade att på grund av internationaliseringen kommer vi att drivas mot lägre och lägre bolagsskatter. Det ser man runtom i . Det är den skatt som har högst acceptans hos svenska folket. Motsatsen är fastighetsskatten som är en bred och okänslig skattebas som skulle vara perfekt från optimal beskattningssynpunkt. Det är den skatt som folk är allra minst nöjda med. En annan skatt som vi kan titta lite på är koldioxidskatten på bensin och diesel som har en relativt stor acceptans. Man ser att det finns en tydlig koppling mellan skatten och vad den ger. Man förstår att den har betydelse för att minska utsläpp. När vi tittar på förklaringarna, som vi kan återkomma till, ser vi att för de allra flesta skatter är kopplingen mellan skatten och vad den ger väldigt viktig. Det finns en relativt stor acceptans för de effektivitetsmotiverade skatterna, som jag kallar dem, till exempel koldioxidskatten som man har för att vi inte ska släppa ut för mycket koldioxid. Det gäller också alkoholskatten för att man inte ska dricka för mycket alkohol. Men det är också vad det gäller sådana skatter som det är störst skillnad mellan informerade och oinformerade respondenter. De som har stora kunskaper har generellt en mycket högre acceptans för den här typen av skatter än de som anser sig okunniga. Frågan är också vad man associerar en skatt med. Det tror jag är väldigt viktigt. Vi såg till exempel att det var en ganska hög acceptans för koldioxidskatten på bensin. I samband med valet slogs det upp väldigt stort i medierna att bensinskatten är mest hatade skatt. Då tänkte jag att så är det ju inte. Det såg vi på den förra tabellen. Så är det inte. Hur kan det komma sig? Jag och en kollega sade: Tänk om det är så enkelt att vi pratar om koldioxidskatt på bensin, och de pratar om bensinskatt. Kan det spela någon roll? Så vi tog en grupp studenter i nationalekonomi. Om det är några som borde vara välinformerade så är det de. Några andra kolleger sade: Varför frågar ni om sådant här? Det är ju samma sak. Hälften av dem fick frågan: Tycker du att bensinskatten bör höjas eller sänkas? Hälften fick frågan: Tycker du att koldioxidskatten på bensin bör höjas eller sänkas? Det är egentligen ingen skillnad. Visst finns det en energidel också, men energidelen i bensinskatten borde inte göra någon jättestor skillnad. Vi ser att det är en enorm skillnad i acceptans. När det gäller koldioxidskatten på bensin är det fler som vill höja den än som vill sänka den, medan bensinskatten har en mycket lägre acceptans. Antagligen handlar det om att man säger att koldioxid är jättefarligt. Det påverkar klimatet. Koldioxid är dåligt, och det ska beskattas. Bensinpriset är jättehögt. Vi vill inte ha dyrare bensin. Så sänk den skatten! Det skulle kunna vara så enkelt. Då får det naturligtvis effekter för väldigt många andra skatter. I stället för att kalla fastighetsskatten för fastighetsskatt, kalla den skatt på fast kapital! Då skulle folk tycka att det var en jättebra skatt. En annan skatt som är högintressant just nu är alkoholskatten. Vad tycker folk egentligen om den? Man funderar nu på eventuella korrigeringar av alkoholskatten. Man ser att just vad det gäller alkoholskatten är det en väldligt ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER stor spridning från dem som tycker att den ska avskaffas till dem som tycker att den ska höjas mycket. Det är två motverkande argument. Det är införselargumentet, som var inne på också, att eftersom vi nu har en ökad införsel från andra länder och med EU-anpassning måste vi sänka skatterna. Annars kommer alla att köpa all sin alkohol utomlands. Mot detta står folkhälsoargumentet att vi måste ha en hög skatt för att bibehålla folkhälsan. Vad gäller folkhälsan ser man att de som bor på ställen där det finns mycket alkoholproblem hos vuxna har mycket högre acceptans för alkoholskatt än på andra ställen. Effekten av alkoholproblem hos ungdomar finns men är svagare. Min tolkning det är inte säkert att den är helt korrekt är att vi vuxna handlar mindre om det är dyrare. Det är en standardteori. Om vi går till Systembolaget köper vi mindre om det kostar mer. Därför blir alkoholproblemen mindre. Tonåringar går inte till Systembolaget och köper sin beskattade alkohol. De får alltid sin alkohol på olaglig väg. Därför tycker folk inte att kopplingen är lika stark. Om man ska höja spritskatten måste man se det som en direkt koppling till effekterna. Om man ska sammanfatta vad det gäller legitimitet så kan konstateras att ju större kunskap folk har desto större blir acceptansen för skatterna. Man vet inte riktigt vad det beror på, om folk som är mer välinformerade generellt sett tycker att högre skatter är bra eller om det beror på att oinformerade väljare tror att skatten är högre än vad den verkligen är. Brittiska undersökningar har visat, när man har undersökt vad folk egentligen tror om skattenivån, att om man inte riktigt vet har man en tendens att överskatta skatten. Man tror att skatten är högre än vad den verkligen är. Det är också viktigt att man ser en tydlig koppling mellan skatten och ändamålet. Man kanske inte sympatiserar med ändamålet, men om man inte begriper det kan man inte ha någon acceptans för det. Något som jag inte har varit inne på ännu är förtroendet för politiker, som visar sig vara väldigt viktigt. Om man litar på er politiker, på er förmåga att göra något bra av skatterna, har man en högre acceptans för skatter. Det gäller inkomstskatter som drar in väldigt mycket pengar. Ska ni få förtroende att förvalta väldigt mycket pengar? Det gäller också de effektivitetsmässiga skatterna. Har ni politiker förmågan att bestämma och korrigera folks beteende med hjälp av skatter? Legitimitet är viktigt. Annars riskerar vi att få ett omfattande skattefusk, som var inne på. Det är möjligt att skattemoralen håller på att luckras upp. Jag ska bara säga några ord om skattefusk. Vi kan återkomma till det . Det har visats i forskning att det inte bara handlar om att man vill tjäna pengar på det om jag låter bli att betala skatt får jag mer över i plånboken. Vi får ofta dåligt samvete om vi gör något som inte är riktigt. Men om man ser att alla andra fuskar sänks barriären, och sannolikheten ökar för att man också fuskar själv. Det är väldigt viktigt. Folk tror att fusket skiljer sig väldigt mycket åt mellan olika skatter, inte bara för att vissa skatter kanske är lättare att fuska med än andra utan också ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER för att det antagligen finns olika sociala normer när det gäller fusk. Det finns sociala normer som säger att vi inte ska fuska alls. Men det kan finnas sociala normer som säger att någon skatt kan vara mera okej i folks ögon att fuska med än någon annan skatt. När jag och flera kolleger har tittat på skattefusk visar det sig att misstron mot politiker är den vanligaste förklaringen till att man tror att skattefusk är vanligt. Man litar inte på politikerna. Då tycker man att det är okej att fuska, vilket också har visat i en undersökning. Det var väldigt kort om skattefusk. Vi kanske kan återkomma till det sena- Ordföranden: Den som har varit uppmärksam har märkt att vi lyssnat på forskare från , och . Då känns det viktigt inte bara för att jag är från utan för att har rikets äldsta universitet att det kommer en forskare därifrån, nämligen som är professor vid juridiska institutionen vid men också har en bakgrund vid i som sådan. : Jag ska prata utifrån en lite annan horisont än mina kolleger här. Jag är alltså jurist, och jag ska prata om vårt EU-medlemskaps betydelse för hur våra skatter kan se ut. Vi har fått höra lite om hur vi borde utforma vårt skattesystem för att det ska vara optimalt och accepterat. Jag ska prata om vilket handlingsutrymme som vi eller snarare ni har att följa råden. Vilken betydelse har EU-medlemskapet för möjligheter att självständigt välja hur vi vill att vårt skattesystem ska se ut? Vad kan vi bestämma här hemma? Vilka krav är vi bundna av som medlemskapet ställer på oss? Den övergripande frågan är om vårt EU-medlemskap begränsar skattesuveräniteten, möjligheten att själva utforma vårt skattesystem. På den frågan kan man bara svara ja. Vi har inte en fullständig handlingsfrihet i längre. Vi är bundna av flera olika regelverk som finns inom EU och som har betydelse på skatteområdet. För det första finns det en hel del gemensam lagstiftning som uttryckligen rör skatter. Till exempel momsen är till stora delar harmoniserad inom EU. Vi kan inte självständigt utforma momsen precis som vi vill, utan vi är bundna av den ganska omfattande regelmassa som finns inom EU för hur momsregler ska se ut. Det gäller också vissa punktskatter och faktiskt också vissa frågor inom företagsbeskattningen. Där finns det ett uttryckligt regelverk inom EU som vi måste följa. Det finns också en övergripande norm i EG-fördraget som säger att man inte får ha skatteregler som hindrar den fria rörligheten. Man får inte ha några regler över huvud taget som hindrar den fria rörligheten, inte heller skatteregler. Det har visat sig ha ganska stor betydelse på skatteområdet, vilket man kanske inte trodde från början att det skulle ha. Men här har , som jag kommer tillbaka till om , haft väldigt mycket att göra. Den har prövat skatteregler i väldigt många olika fall och funnit dem vara i strid med de grundläggande bestämmelserna om fri rörlighet. ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER Man får inte heller ha skatteregler som gynnar till exempel vissa regioner eller vissa typer av verksamheter, för då kan man komma i konflikt med statsstödsreglerna som också är en del av . Jag kommer något tillbaka till det också. Jag såg i min mejl att nu har propositionen kommit om att de sociala avgifterna ska sänkas på vissa verksamheter. Då tänker man genast som EU-jurist att det handlar om statsstöd. När jag klickade igenom propositionen lite snabbt framgår det också där att även regeringen har insett att det är ett statsstödsproblem och att man då måste be kommissionen om tillstånd att genomföra det. Det är inget som vi kan styra själva, utan vi måste ha EU:s godkännande för att kunna genomföra det. Hur ser EU:s skattepolitik ut? Vad vill man göra på skatteområdet inom EU? Den rättsliga och politiska utgångspunkten är att alla medlemsstater måste vara eniga för att man ska kunna göra något uttryckligen på skatteområdet. Det är nu 27 medlemsstater, och alla måste vilja samma sak. Annars blir det ingenting. Det betyder att det är ett ganska trögmanövrerat lagstiftningsmaskineri som finns inom EU. Men det maskineriet arbetar ändå när det gäller moms och punktskatter. För där finns det en grundläggande reglering redan som man måste vårda och utveckla. Det sker också, även om det sker trögare än i ett nationellt parlament där man kan lagstifta med ett majoritetsbeslut. Här måste man få fullständig enighet. När det gäller inkomstskatterna, där man inte alls på samma sätt har en grundläggande reglering, kan man nog säga att det finns ett lagstiftarvakuum på EU-nivå. EU-lagstiftaren, ministerrådet, kommer inte så långt här. Det har då lämnat ett utrymme. Då är frågan vem som fyller detta utrymme. Man skulle kunna tänka sig att det är medlemsstaterna. Då får de själva ta hand om de skattefrågorna. Men det har visat sig att en annan aktör har klivit in och fyllt det utrymmet ganska mycket. Bland skatteforskare ställer man sig ofta frågan om det är och inte ministerrådet som i praktiken har blivit EU:s skattelagstiftare. Jag har funderat lite grann på om har en skattepolitik. Som jurist är det som att svära i kyrkan att säga att en domstol har en politik. Domstolar ska tillämpa den politik som politikerna har transformerat till lag. Men när det gäller skulle jag nog vilja säga att det finns något slags politik där. Domstolen agerar inom fördraget. Fördraget är väldigt generellt formulerat. Det är väldigt allmänna regler som säger att man inte får ha några hinder för den fria rörligheten. Det är ungefär vad regeln säger. Det gör att domstolen har ett väldigt stort handlingsutrymme och kan göra val. Det blir då rättspolitiska val. Man kan välja att tolka reglerna väldigt strikt eller väldigt vitt. Domstolen har valt att ge de här reglerna ett väldigt stort genomslag. Det gäller inte bara skatteområdet, utan det här känner man igen från de diskussioner som har funnits om alkoholmonopol, spelmonopol och allt möjligt som vi är berörda av i . På skatteområdet är det fortfarande väldigt stora rättsliga oklarheter om vad som faktiskt gäller. Vad får medlemsstaterna göra, och vad får de inte göra? Det finns hundra domar från som rör inkomstskat- ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER ter i förhållande till EG-fördraget. är oklarheterna väldigt stora. Det är en väldigt rolig uppgift, tycker vi forskare, att ta oss an den här praxisen. Det finns väldigt mycket forskat kring detta, men det finns ändå inte så jättemycket säkra svar. Det kan man tycka är paradoxalt, men så är det. Det man i alla fall kan säga är att har gått hårt fram på skatteområdet när det gäller skatteregler som uppfattas hindra den fria rörligheten inom EU. Det finns svenska exempel där vi har fått ändra regler eller där det finns en diskussion om huruvida vi måste ändra regler. Det finns många sådana exempel. Uppskov med beskattningen av vinsten vid bostadsförsäljning och att man tecknar utländska pensionsförsäkringar är exempel på en problematik som uppkommer när man som medlemsstat vill ha regler som ska gynna vissa områden. Man vill sänka skatten för viss typ av verksamhet, eller man vill kanske, som när det gäller uppskov, låta en vinst bli beskattad först för man menar att det av olika skäl inte är lämpligt att beskatta . När det gäller pensionsförsäkring har vi i ett system som gör att sparande i pensionsförsäkringar är skattegynnat för att vi tycker att det är bra att folk sparar i pensionsförsäkringar. När man ställer det här i relation till uppstår problemet att har och alla andra länder avgränsat de här förmånerna till det egna landet. Om man ska få uppskov med bostadsvinsten måste man köpa ett hus i . Om man ska få ett skattegynnat pensionssparande måste man teckna en pensionsförsäkring i ett svenskt försäkringsbolag. har då sagt att så kan vi inte ha det. Båda de här regelverken är testade och förkastade av . Här har det också skett förändringar som ni känner till. De är direkt pådrivna av vårt EU-medlemskap. Jag tror inte att ni politiker tyckte att ni ville ha det så utifrån rent svenska överväganden. Det har drivits fram av krav från EU och . Det finns andra exempel som jag kan komma tillbaka till om ni är intresserade. Det är ett problemområde när man har positiva fördelaktiga regler som man velat avgränsa till att bara gälla inom landet. Det är väldigt svårt att få acceptans för det. En annan grupp regler är de regler som är direkt riktade mot utlandet i stället där man försöker hindra olika former av skatteundandragande, skatteflykt, genom att använda utländska bolag och andra utländska konstruktioner för att komma undan svensk skatt. Sådana regler som vi har är också problematiska, för de hindrar den fria rörligheten. Vi har också exempel på att mer eller mindre kategoriskt har förkastat den typen av reglering, vilket också har föranlett ändringar och kommer säkert att föranleda flera ändringar av svenska regler. Det var skattepolitiken inom EU. Sedan tänkte jag säga något om vad jag uppfattar vara svensk EU-skattepolitik. Man kan dels tänka på vad vi har för EU-skattepolitik på hemmaplan, dels på hur agerar inom EU på skatteområdet. Om man tittar på vad som händer här hemma är det nog en allmän uppfattning bland skatteforskare att det händer för lite. Jag pratar om ett lagstiftarvakuum inom EU. Det finns många som menar att det finns ett motsvarande lagstiftarvakuum här hemma på så sätt att vi är dåliga på att anpassa oss ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER efter de krav som EU ställer. Det betyder att svenska regler i allt större utsträckning kommer i konflikt med . Det har skrivits en del om det här, och det har framförts att det ger andra aktörer i utrymme. Jag pratade om att fick stor makt inom EU. I kan vi se en motsvarande utveckling. Det som inte den svenska lagstiftaren gör får andra göra. Här är det svenska domstolar och det svenska som har fått kliva in och fylla ut lagstiftarvakuumet. Ett exempel på vad som är ganska omdiskuterat bland skatteforskare är att har fått ta på sig ett väldigt stort ansvar för att se till att vi inte tillämpar skatteregler som är EG-stridiga. Ni känner säkert till att jobbar med något som heter styrsignaler, det vill säga riktlinjer till de lokala skattekontoren om hur de ska agera, hur de ska beskatta i olika situationer. Det finns jättemånga styrsignaler på många områden, men det finns en hel del, minst tio stycken, som berör EG-stridiga skatteregler. Om vi säger att det finns tio så kom i nio av dessa fram till att de gällande svenska reglerna inte är förenliga med , så de kan vi inte tilllämpa. säger självt på eget bevåg att vissa regler som har stiftats av riksdag, som är gällande lag i , ska inte använda sig av för att de är EG-stridiga. Det kan man som skatteforskare tycka inte är en lämplig ordning. Det sätter rättssäkerheten ur spel. En skattebetalare som tittar i lagen ser att han eller hon ska beskattas på ett visst sätt. I själva verket ska han eller hon inte det, för tillämpar ett annat normsystem som kommer från EU. Det är inte heller bra för skatternas legitimitet förstås att den svenska lagen som står i lagboken inte är den som tillämpas. Det är en sådan fråga som diskuteras en hel del i skatteforskningen. Hur är det med agerande inom EU? Vad vill göra när man åker ned till ? Från svenskt håll finns det en skepsis mot gemensam lagstiftning. tillhör inte pådrivarna när det gäller en utökad harmonisering och mer gemensamma skatteregler. Man är snarare tillbakadragen och vill till exempel behålla vetot i skattefrågor. Det finns medlemsstater som vill att vi ska överge det och övergå till majoritetsbeslut inom EU. Det tycker inte och en del andra medlemsstater. Bevekelsegrunden för att behålla vetot är naturligtvis att man vill behålla skattesuveräniteten på hemmaplan. Man vill själv kunna styra över sina skatter. Det som diskuteras är om detta veto verkligen leder till det, eller om man lämnar ännu mer makt åt som är väldigt aktiv på skatteområdet i stället för att ge mer makt åt den svenska eller nationella lagstiftaren. Många pläderar för att det vore bra ur olika synvinklar att slopa vetot och övergå till majoritetsbeslut på skatteområdet. Man vänder sig emot att EG- domstolen får så stort inflytande. Man säger att det inte är bra med ett regelverk som växer fram genom domstolspraxis. Regelverk ska växa fram genom lagstiftning av politiker, inte genom en domstols rättspolitiska val. Det är en demokratifråga men det gäller också ett mer tekniskt perspektiv. ÖPPET SEMINARIUM OM ATTITYDER TILL SKATTER Det blir ett jättejobbigt system att hantera när det inte är lagstiftning man håller på med utan 100 domar från som man ska försöka få fason på för att få reda på vad som gäller. Ordföranden: har vi fått fyra utmärkta anföranden som kan föranleda frågor från oss i utskottet. Vi ska ta en paus före frågestunden. Liksom skatter ska vara rättvisa förekommer rättvisa här i när det gäller frågestunder. Inledningsvis kommer vi att ge ordet till en frågeställare från varje parti. Det kommer alltså sju frågor från partierna i storleksordning. Sedan har vi tillräckligt med tid för att alla som vill ställa frågor ska hinna göra det innan vi slutar ungefär 12.45. tar vi paus och återsamlas 11.20. Ordföranden: tillbaka. Vi inleder nu frågestunden. Jag släpper först fram tre frågeställare, sedan kommer ytterligare fyra frågeställare. Då blir det inte alltför många frågor att hålla reda på. (): Tack för jättespännande föredragningar. Det var lite svårt för mig att hinna reflektera; det var ett rasande tempo. Men jag har ju fått papper så att jag kan läsa i efterhand. Jag har ett par frågor, den första till . Högre skatt på varor som höginkomsttagarna konsumerar och som därför är prisokänsliga kanske inte ger så många kronor till statskassan om man tar ut skatt bara på det sättet. När det gäller moms sade du ett entydigt nej till enhetlig moms. Vi har just fått en rapport från EU där kommissionen tycker att det från ekonomisk synpunkt är önskvärt med en enhetlig moms även om den inser att det är svårt politiskt. Kan du utveckla det? Jag har också en fråga till . Det är spännande med attityder. Jag har hört på ett seminarium tidigare att när det gäller legitimitet sade man att är notoriska fuskare. Det spelar ingen roll vilka system man har. betalar oavsett vilka system man har. De följer alltid lagen. Resten, , är beroende av vad andra gör. De betalar om andra betalar. Är det de som är viktiga? Skulle man kunna informera bort det? Vi var inne på att de som är välinformerade har större acceptans för höga skatter än oinformerade.