rfr · GW0WRFR3 · 2008-11-27 00:00:00 — är det svårt att styra enskilda. Fritidsbåtar upplevs dock inte som något problem i . Mängden båtar är begränsad och båtsäsongen är kort. anser att ett förbud mot att slänga avfall i sjön från fritidsbåtar bör utredas så att lever upp till aktuella konventioner så långt det är möjligt med hänsyn till båtlivets speciella förhållanden. Det konstateras att i länsstyrelsernas arbete med hänsynsområden kommer en översyn att göras av problemen med sophanteringen i närområdena. Det finns inget förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar. De flesta fritidsbåtar har inga toaletter ombord. har tidigare framfört att fritidsbåtarnas varierande förmåga att behålla och lämna iland toalettavfall utgör ett problem. Många båtar med toalett, främst äldre, saknar tank eller möjlighet till ilandlämning. Installation av tank kan vara kostsamt, besvärligt eller omöjligt i en del av båtarna, vilket dock i sig inte hindrar att en lösning kan uppnås med portabla toaletter.187 Flera aktörer har i uppföljningen konstaterat att fritidsbåtars totala utsläpp av toalettavfall är mycket små, men det är ändå ett problem att det sker, framför allt i övergödda skärgårdar. Av en båtlivsundersökning framgår att av båtägarna anser att möjligheten att lämna framför allt toalettavfall i fritidsbåtshamnarna är ganska eller mycket dåliga, medan upplever möjligheterna som goda. menar därför i sin miljömålsöversyn 2007 att infrastrukturen för avfallsmottagning bör byggas ut och att mottagningsservicen bör förbättras vid befintliga stationer med bl.a. regelbunden hämtning av avfall, tydlig skyltning om mottagningsstationernas placering och särskilda anvisningar för olika avfallsslag. arbetar tillsammans med bl.a. intresseorganisationer och Na- turvårdsverket genom miljöprogrammet för fritidsbåtar där den viktigaste åtgärden för att undvika utsläpp av toaavfall är att förbättra tillgängligheten till toaletter på land. Det konstateras dock att det är ett problem att bajamajorna håller på att försvinna. I finns det enligt uppgift från ca 150 mottagningsanläggningar, vilket kan jämföras med ca 300 mottagningsstationer för toalettavfall m.m. i . Även bl.a. i har pekat på att toalettavfall är ett problem i vissa populära vikar, men att det torde ha liten betydelse för havet som helhet. kommun har i samband med uppföljningens besök i framfört att latrintömning är ett akut problem. 187 , 2005. 6 OLJEUTSLÄPP OCH AVFALL TILL HAVS norra region har i uppföljningen uppgett att de flesta fritidsbåtar pumpar ut toalettavfall i vattnet och att det endast finns ett fåtal mottaningsanläggningar. Svenska kryssarklubben anser att toalettutsläpp från fritidsbåtar är mer ett estetiskt problem än ett övergödningsproblem. Svenskt Vatten menar att en statlig satsning är nödvändig för utbyggnad av mottagningsstationer vid de 100 största fritidsbåtshamnarna i . har diskussioner förts om att genomföra ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar enligt Helcoms rekommendationer. Enligt rekommendationerna skulle ett totalförbud mot utsläpp ha införts . konstaterar i sin miljömålsöversyn att ett sådant förbud skulle vara mycket kostnadskrävande för båtägare och hamnar och att det har väckt starka reaktioner. I stället har träffat andra berörda myndigheter och organisationer för att diskutera alternativ till ett totalförbud mot att släppa ut toalettavfall.188 En av de tjänstemän vid som har intervjuats i uppföljningen menar att det är pinsamt att som har drivit frågan i Helcom inte har klarat av att införa ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar. Svenska motsatte sig genomförandet, och från gick man på linje, och tjänstemännen konstaterar att det även har varit en svår fråga för . Övriga har infört förbudet, och Världsnaturfonden konstaterar att fritidsbåtar i t.ex. inte får släppa ut toalettavfall i havet. Bland andra Världsnaturfonden och Svenskt Vatten har i uppföljningen framfört att det är viktigt att det införs ett förbud för fritidsbåtar att tömma sina avloppstankar i . 6.8 Vrak och krigsmateriel Vrak är ett miljöproblem Ett problem i havsmiljön är gamla vrak längs kusterna som läcker olja. En förstudie om problematiken med läckande vrak har gjorts av i , och en utställning i ämnet har tagits fram av i . Statskontoret har konstaterat att det finns otillräcklig kunskap om omfattningen av problemen med miljöfarliga vrak. I uppföljningen har i konstaterat att det finns 234 fartygsvrak i och 101 vrak med miljöfarlig last, varav ca 20 längs . Enligt läcker flera vrak olja och många av vraken är i dålig kondition. Ett exempel på detta är det sjunkna fartyget S/S Skytteren som läcker stora mängder olja kring utanför . Fartyget sänktes , men inte uppmärksammades att vraket läcker olja.189 har framfört att ansvarsfrågan inte är utredd. menar att det borde vara samma organisation för vrak 188Naturvårdsverket, 2007a. 189Se bl.a. i , 2006. 6 OLJEUTSLÄPP OCH AVFALL TILL HAVS som för förorenade områden (se avsnitt 5.6). Det saknas miljöriskbedömningar och det finns ingen samlad databas över vrak. Krigsmateriel är ett havsmiljöproblem Det finns dessutom stora mängder krigsmateriel på havsbottnarna. Enligt har tusentals ton ammunition dumpats på svensk havsbotten under världskrigen och . Cirka 100 000 minor beräknas ha lagts ut i och av krigförande länder under första och . Dessutom har nästan kemiska stridsmedel som innehåller senapsgas och arsenikföreningar dumpats i och . Stridsmedlen innebär enligt en direkt hälsofara för yrkesfiskare som får upp senapsgasbehållare i sina bottentrålar. När ammunitionens metallhöljen rostar sönder läcker de giftiga ämnena ut i vattnet. Några synliga skador på djurlivet har enligt verket dock aldrig påvisats.190 Bland annat har i uppföljningen uppmärksammat att stridsmedel som dumpats i havet är ett problem. Vid uppföljningens besök i beskrevs exempel på olyckor där yrkesfiskare hade skadats svårt av senapsgas. SFR deltar i ett arbete som Försvaret har inlett med att kartlägga läckande stridsmedel. Medvetenheten om var t.ex. minor finns uppges vara god. Från SFR:s sida är man nöjd med Försvarets inställning till problemen och med den dialog som förs. Statskontoret har uppmärksammat att skeppsvrak och ägarlösa båtar kan utgöra problem av olika slag: hinder för sjöfarten, miljöfara genom risk för utsläpp samt nedskräpning. Problemens art och lämpliga lösningar skiljer sig åt mellan grupperna. finns i varierande grad regler som hanterar problemen. Statskontoret lämnade förslag till regeringen med syfte att hantera situationer där lösningar saknas.191 I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning har flera aktörer uppmärksammat att arbets- och ansvarsfördelningen upplevs som oklar vad gäller vrak, krigsmateriel m.m. som ligger på botten. När det gäller krigsmateriel har bl.a. i konstaterat att försvaret har dumpat ammunition i havet utanför länet och att det är oklart vem som ska rensa bort bl.a. odetonerad ammunition. i har framfört att det inte finns någon myndighet som har ansvaret för gamla miljöfarliga vrak och att detta är en tickande miljöbomb. kommun har framfört att det finns oklarheter när det gäller Försvarets ansvar för sanering av förorenade havsområden. Den intervjuade tjänstemannen menar att det ständigt dyker upp nya förorenade områden och att kommunen har fått mycket arbete med detta . Utanför ett skjutfält i uppges ammunition och vapen ha dumpats i havet. På land har försva- 191Statskontoret, 2008. 6 OLJEUTSLÄPP OCH AVFALL TILL HAVS ret enligt kommunen genomfört saneringar på ett bra sätt, men ute i havet är det oklart hur mycket som de måste ta upp. Kommunen menar att det är oklart hur stort problemet är, om det är miljöfarligt, om något behöver göras och vem som ska förelägga vem. Kommunen menar dock att det skulle behövas ett samlat grepp från Försvaret; skyller olika avdelningar på varandra och på sekretessen. menar att myndigheten har ansvar för vattenmassan, men inte för sådant som ligger på havsbotten. Detta innebär att inte har ansvar för t.ex. gifttunnor och vrak som ligger på botten. Först när t.ex. kemikalier kommer ut i havsvattnet blir det en fråga för . När det gäller vrak menar att det är som har ansvaret, men bara om vraken inskränker fisket eller framkomligheten i farlederna. Exempelvis kommun har framfört att endast undersöker om vraken är ett problem för sjöfarten och inte om de är ett problem för havsmiljön. Ett annat problem som förs fram av rör övergivna fartyg, där ingen myndighet har ansvar om de t.ex. ligger vid kaj och håller på att sjunka. Även kommun har tagit upp denna fråga och pekat på behovet av ett skrotningssystem för fritidsbåtar. Av Statskontorets utredning framgår att nedskräpande vrak och ägarlösa båtar i första hand ska åtgärdas av ägaren. Statskontoret har pekat på att det därför behövs rutiner för att identifiera ägaren och att krav måste kunna ställas på ägaren att lösa problemet. Statskontoret har föreslagit att kommunerna ges rätt att ställa sådana krav på ägaren och att själva vidta nödvändiga åtgärder, t.ex. bortforsling, om ägaren inte tar sitt ansvar. 7 Biologisk mångfald och fiske I detta avsnitt beskrivs de problem som finns vad gäller biologisk mångfald och fiske samt vilka statliga insatser som vidtas mot dessa problem. Uppföljningen visar att det finns hård kritik mot den gemensamma fiskepolitiken och dess konsekvenser för fiskbestånden. Överkapaciteten i fiskeflottan kvarstår och fiskekvoterna följer inte de vetenskapliga råden. pågår ett antal olika åtgärder som syftar till att skydda fisken, bl.a. inrättandet av fiskefria områden, begränsningar av trålning och insatser för att skydda bl.a. lax och ål. Situationen för flera fiskbestånd är dock fortsatt kritisk. Problemen med utkast av fisk uppmärksammas. Dessutom konstateras att det görs insatser för att minska yrkesfiskets bifångster och för att minska spridningen av främmande arter genom barlastvatten. Havsmiljön innehåller en stor mängd av livsmiljöer och arter av djur och växter. Bland annat på grund av skillnader i salthalt är det stora variationer mellan olika havsområden (se bilaga 4). I och de tre forskningscentrumens årsrapport om tillståndet i havet konstateras att inga dramatiska förändringar i den biologiska mångfalden har gjorts , och sett över kan vissa förbättringar ha skett, bl.a. vad gäller blåstång, havsörn och säl. Tillståndet för den biologiska mångfalden på havsbottnarna är mer svårbedömd.192 En fråga som har fått stor uppmärksamhet är tillståndet för fiskbestånden i våra hav. förändrades dominansen av sill och torsk i stora delar av mot en dominans av skarpsill. I och Egentliga har förekomsten av många bottenfiskar, inklusive torsk, minskat så kraftigt att framtiden för dessa bestånd bedöms vara osäker. Vidare har gädda och abborre minskat radikalt i kustområdena. Mycket tyder på att ökningen av skarpsill leder till minskad mängd djurplankton, vilket i sin tur gör att gädd- och abborryngel får svårt att överleva.193 Se även miljö- och jordbruksutskottets forskningsöversikt. Barlastvatten kan vara bärare av oönskade organismer från ett hav till ett annat, vilket kan innebära att inhemska arter konkurreras ut av nya arter eller påverkas av introducerade sjukdomar. Nya arter uppträder regelbundet i haven som omger och mer än 100 nya arter har etablerat sig i svenska vatten under . En organism som släpps ut med barlast- 192Biologisk mångfald innehåller variationer på tre olika nivåer: ekosystem, arter och gener. Det finns t.ex. stora genetiska skillnader mellan torsken i och . Det finns också exempel på genetiskt lokala populationer av torsk på , i bl.a. . 193SOU 2008:48, , 2008 och , 2008b. 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE vatten kan orsaka stor ekologisk och ekonomisk skada i den nya miljön, men finns det en osäkerhet kring vilka effekter nya arter har på befintliga arter och processer och om detta kommer att fortgå eller kanske till och med öka. Klimatförändringarna ger varmare vatten och minskat istäcke. Dessutom förutspås att salthalt, nederbördsmönster och medelvindhastighet kommer att förändras. I och de tre forskningscentrumens årsrapport om tillståndet i havet uppges att det är svårt att exakt förutsäga vilka effekter som kommer att ske under ytan. Som exempel kan nämnas att vikarsälen kommer att få problem med fortplantningen om isutbredningen minskar och att torsken kommer att möta problem om södra blir kraftigt utsötad. Bland fiskarna kommer förekomsten av varmvattenarter att öka på bekostnad av kallvattenarterna. Även bland växtplankton förändras artsammansättningen. Detta är en fråga som kommer att behandlas i miljö- och jordbruksutskottets forskningsöversikt . 7.2 Fiskbestånd och yrkesfiske 7.2.1 Fiskepolitiska insatser och deras resultat Kritik mot de fiskepolitiska insatsernas konsekvenser för havsmiljön Yrkesfisket regleras huvudsakligen genom EU:s gemensamma fiskepolitik.194 Syftet är att ge förutsättningar för ett hållbart nyttjande av de levande resurserna i havet. EU:s medlemsstater har rätt att begränsa det egna och andra länders fiske i det egna territorialhavet i syfte att minimera fiskets inverkan på de ekosystemen. menade i sitt betänkande att fiskepolitiken lider av ett omfattande genomförandeunderskott. Kommissionen konstaterade att alla tecken tyder på att det moderna yrkesfisket går mot en krasch, vilket kommer att få stora konsekvenser inte bara för ekosystemen utan även för de återstående yrkesfiskarna, sportfiskarna och därmed för en levande kust och skärgård. har därefter konstaterat att de åtgärder som företagits för ökad havsmiljöhänsyn har bedömts som otillräckliga av de flesta experter. Bland annat fattas besluten om fiskekvoter ofta med andra utgångspunkter än det övergripande syftet att åstadkomma ett hållbart nyttjande av fiskbestånden. Utredningen menar bl.a. att fiskefrågor är dåligt integrerade med övriga frågor i . Miljö- och jordbruksutskottet har i en tidigare uppföljning uppmärksammat de insatser som görs inom ramen för fiskepolitiken, bl.a. vad gäller fiskeflottans omstrukturering, fiskekvoter och andra resurspolitiska insatser.195 194I denna uppföljning används genomgående termen fiskepolitik i stället för fiskeripolitik. 195Rapport 2007/08:RFR3 och bet. 2007/08:MJU2. 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 Ett flertal aktörer har även i denna uppföljning framfört kritik mot fiskepolitiken och dess konsekvenser för fisken i våra hav. konstaterar att de beslut som ministerrådet har fattat har gått stick i stäv med den biologiska rådgivningen och har framfört bl.a. följande: Det är bara att konstatera att EU:s fiskepolitik har misslyckats med att förvalta våra fiskbestånd och med sina mål nämligen att åstadkomma fiskbestånd som kan nyttjas långsiktigt hållbart. Bestånden är överfiskade och överkapaciteten i flottan består. Det innebär att EU:s fiskeflotta fis- kar på minskande bestånd med i många fall dålig lönsamhet även i Sverige.196 I sin miljömålsanalys konstaterar att det råder stor enighet om att varken den nationella eller den internationella fiskepolitiken har lyckats balansera fiskets fångster med havens produktionsförmåga. Verket konstaterar att (Ices) under mer än två decennier har varnat för att en alltför hög fiskekapacitet inte är ekologiskt hållbar. Enligt verket är situationen alarmerande, och det behövs kraftfulla åtgärder för att förhindra en biologisk kollaps av främst bottenlevande fiskbestånd. Arbetet med att bygga upp fiskbestånden till ekologiskt hållbara nivåer har inte varit framgångsrikt trots en hög ambitionsnivå. () har i uppföljningen framfört att den gemensamma fiskepolitiken är inriktad på mer långsiktiga beslut, vilket ger stabilitet i förvaltningen. SFR menar att det är bra att kommissionen lägger fast ramar och betonar att det är viktigt att komma ihåg att det tar innan olika insatser ger effekter. har i uppföljningen framfört att de fiskepolitiska insatserna inte har fungerat som avsett. Föreningen konstaterar att praktiskt taget alla fiskbestånd är utfiskade, överfiskade eller har nått taket för möjligt uttag. Inom fiskeområdet finns enligt inga positiva resultat att visa upp. tillhör i och för sig de bättre i klassen i EU och har försökt dra den gemensamma fiskepolitiken åt ett mer hushållande perspektiv. Föreningen konstaterar att både den förra och den nuvarande regeringen arbetar aktivt med fiskepolitiken. Ytterligare nationella medel bör enligt föreningen avsättas för att radikalt minska fiskeflottan. Världsnaturfonden menar att det är positivt att och EU har tagit tag i frågan om det illegala fisket. Detta är ett steg framåt, men problemet med såväl överfiske som illegalt fiske kvarstår. Med anledning av de svaga torskbestånden i utarbetade en plan för att bl.a. stärka bestånden i området. Bakgrunden var att Ices har rekommenderat ett totalt fiskeförbud i det östra torskbeståndet i eftersom beståndet är utanför biologiskt säkra gränser. konstaterar att EU inte har följt dessa råd. Inte heller i det västra beståndet i har EU följt de biologiska råden. 196 , 2008d. 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE Europeiska kommissionen lämnade ett förslag till ändring av rådsförordningen om återhämtning av torskbestånd. Av den rådgivning som låg till grund för kommissionens förslag framgår att de minskningar som de totala tillåtna fångstmängderna (TAC), de tekniska åtgärderna (t.ex. maskstorlek, landningarnas sammansättning, fredning av områden) och de kompletterande ansträngningsförvaltningsåtgärderna tillsammans ger anses vara långt ifrån tillräckliga för att minska fiskedödligheten till de nivåer som krävs för att torskbestånden ska kunna återuppbyggas. Av rådgivningen framgår vidare att en omedelbar minskning av fisketrycket på torsk rekommenderas i stället för att fokusera på fastställandet och uppnåendet av långsiktiga mål, som är mycket svårt.197 När det gäller torskfisket har bl.a. pekat på att utfiskningen av torsk fortsätter och att ett tillfälligt stopp för torskfiske i östra beståndet i borde införas. Föreningen menar bl.a. att politiker/ministrar inte borde fatta så tekniska beslut som beslut om kvoter. Även Sportfiskarna har i uppföljningen uppmärksammat att situationen för torsken fortsätter att vara mycket allvarlig. Föreningen har i uppföljningen framfört att situationen närmast kan liknas vid en katastrof och sannolikt aldrig skulle tillåtas hända på land. Svenskt Vatten har pekat på att fisket kan bidra till ökad övergödning, varför det är viktigt med mycket restriktiva regler för yrkesfiske. Vidare har bl.a. i pekat på att övergödning i sig också kan vara ett problem för torskens fortplantning. Torskäggen har svårt att överleva på grund av låge syrehalter i djupvattnet. Kraftig övergödning i kombination med ett fiske långt över populationens bärkraft kan förvärra situationen avsevärt. Om fisket stoppades skulle torsken sannolikt kunna återhämta sig.198 rapporterade Ices att den negativa trenden för torsken i östra verkar ha vänt. kommenterade detta genom att mana till försiktighet och underströk att nästa års kvot måste följa forskarnas rekommendationer. Enligt verket är det nödvändigt att alla berörda, inklusive fisket, nu ger beståndet en chans att återhämta sig. Ices menade vidare att fisket på det mindre torskbeståndet i västra bör minska, eftersom lekbeståndet behöver förstärkas. beslutade om en ökning av kvoten för torsk i östra beståndet . Beslutet var i enlighet med förvaltningsplanen och Ices rådgivning. Det östra beståndet av torsk i har ökat och är nu på en högre nivå än vad det varit tidigare . Forskare vid har analyserat om ökningen är ett resultat av förvaltningsåtgärder som minskat fisketrycket eller av förbättrade miljöfaktorer som resulterat i en högre reproduktion.199 Modellsimuleringar visar att varken minskade fångster eller en ökad reproduktion har kunnat förklara ökningen. 197 Europeiska kommissionen, 2008c. Rådgivningen finns tillgänglig på Ices och STECF:s webbplatser och fishnet.jrc.it/web/stecf . 198Länsstyrelsen i , 2007. 199Studien är under utveckling vid (och vid ). 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 Varje faktor kunde bara förklara av den totala ökningen. Synergieffekter mellan båda dessa faktorer var nödvändiga för ökningen av torskbestånd. Forskarna menar att studien visar vilken stor betydelse som förvaltningsåtgärder har, men den understryker också den icke-linjära dynamik som finns i naturen och de utmaningar som finns när man förvaltar komponenter i ekosystem. En av forskarna vid menar: En liknande ökning av torsk under det tidiga slogs snabbt ned av ohållbara fångster. Men har vi ett gyllene tillfälle att bygga upp torskbeståndet. Om vi följer den beslutade förvaltningsplanen från och om vi kan kontrollera de illegala fångsterna ser Östersjötorskens framtid bättre ut än på länge.200 kan bevilja stöd till både tillfälligt och permanent upphörande av fiskeverksamhet. Denna fråga har behandlats i en tidigare uppföljning från miljö- och jordbruksutskottet. Stöd kan ges till skrotning av fartyg, omställning till annan verksamhet och till tillfälligt upphörande av verksamheten. I den plan som har antagit och som gäller t.o.m. ska detta ske genom skrotning av av den trålkapacitet som hade särskilt tillstånd att fiska torsk i . Fiskare som frivilligt lämnar yrket i samband med skrotning kan också erbjudas avgångsvederlag. Både skrotning och avgångsvederlag finansieras genom () och genom nationella offentliga medel.201 Målet enligt det beslutade operativa programmet är en minskning . har i uppföljningen framfört att kapacitetsminskningar behövs även i andra vatten. Operativa programmet anger minskning i pelagiskt fiske och i kräfttrålfisket. Till detta kommer en minskning av det demersala fisket i och . Miljö- och jordbruksutskottet har i sin tidigare uppföljning av fiskepolitikens resultat och konsekvenser uppmärksammat de problem som finns vad gäller utkast av fisk.202 I denna uppföljning kan konstateras att remitterade ett förslag om ett förbud mot att dumpa fisk som är tillåten att ta i land. Enligt ska förslaget ses som en tydlig markering mot att mindre värdefulla fiskar kastas överbord för att öka fångstvärdet, s.k. high grading. Frågan behandlas tillsammans med andra åtgärder för att minska fiskeansträngningen i fisket . I är det förbjudet att göra utkast av fisk och skaldjur som får landas enligt gällande regler, och i . För att bl.a. minimera utkast av torsk utreder införande av en bifångstregel för trålfiske i och som innebär att torsk inte får utgöra mer än en viss procent av fångsten. Ett annat sätt att komma till 200Stockholms universitet, , Baltic , 2008. 201Fiskeriverket, 2008a. 202Rapport 2007/08:RFR3 och bet. 2007/08:MJU2. 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE rätta med problemen med utkast är enligt att införa s.k. effortreglering där fisket regleras genom fiskedagar till havs och inte med begränsningar i antal kilo fångst. Fördelen med denna typ av reglering är att fiskaren får ta iland all fångst, vilket kan reducera mängden utkast. pekar på att ett effortsystem kan innebära att yrkesfisket ytterligare ökar sin fångst de tillåtna dagarna. Är flottans kapacitet då för stor kan fiskedödligheten öka. avser att fortsätta diskussioner och samarbete med fiskesektorn och andra medlemsländer för att finna lösningar för att minska utkasten av fisk. har tagit fram en ny policy med vilken man vill uppmuntra beteenden och teknik som gör att oönskade bifångster kan undvikas. För att åstadkomma detta vill man successivt införa utkastbegränsning tillsammans med kompletterande åtgärder såsom förbättring av fiskeredskapens selektivitet, krav på byte av fiskeplats och fredningstider i realtid. Särskilda åtgärdsplaner ska skräddarsys för specifika fisken. Dessutom kan nämnas att i det årliga fiskeavtalet mellan och deklarerade EU sin intention att minska utkasten av torsk till av den totala torskfångsten i , och .