rfr · GV0WRFR13 · 2008-03-31 00:00:00 — Reglerna om skogsavdrag innebär att en rätt till avdrag ett visst beskattningsår knyts direkt till årets intäkter i skogsbruket (den avdragsgrundande skogsintäkten). Skogsavdragets storlek beräknas med utgångspunkt i skogens anskaffningsvärde, avdragsutrymmet och den avdragsgrundande skogsintäkten.44 Med avdragsgrundande skogsintäkt avses ett belopp som motsvarar summan av beskattningsårets hela intäkt på grund av upplåtelse av avverkningsrätt och av beskattningsårets intäkt för avyttrade skogsprodukter eller skogsprodukter som den skattskyldige själv har tillgodogjort sig för eget bruk eller i någon annan av honom bedriven verksamhet.45 Att av intäkten av försålda skogsprodukter, och inte hela intäkten, utgör avdragsgrundande skogsintäkt beror på att avverkningskostnaderna schablonmässigt beräknas till och rotvärdet (dvs. värdet av själva skogen) till av skogsprodukternas värde. Detta sker i syfte att förenkla avdragsberäkningarna. I verkligheten varierar naturligtvis avverkningskostnaderna med förhållandena på den enskilda fastigheten. Som reglerna är utformade behöver emellertid dessa verkliga kostnader inte utredas. Skogsavdrag beräknas med utgångspunkt endast i beskattningsårets avdragsgrundande skogsintäkter. I den avdragsgrundande skogsintäkten ingår även följande intäkter: försäkringsersättning för skador på skog, ersättning för skog som avverkats på samfälld skogsmark i vilken fastighetsägaren äger en del (ej självständig taxeringsenhet), ersättning avseende förtidig avverkning (om beskattning sker som inkomst av skogsbruk) och värdet av avverkningsrätt som fastighetsägaren överlåtit genom gåva. Följande poster utgör inte avdragsgrundande skogsintäkter: uttagna skogs- eller skogsskadekontomedel, utdelning från häradsallmänning (dvs. en gemensamhetsägd skog), lager av avverkade skogsprodukter, förskott för skogsprodukter som inte levererats eller inmätts, ersättning för fördyrad avverkning och ersättning för avverkningsrätt som erhållits året efter det att all skogsmark i näringsverksamheten sålts eller . 4421 kap. 5 § IL. Det kan dock finnas undantag avseende beräkningsgrunderna för skogsavdraget. I exempelvis 2006 från LRF Skogsägarna tas upp att enligt huvudregel är utrymme för skogsavdrag hälften av skogens anskaffningsvärde som normalt anses vara proportionellt lika mycket av köpeskillingen som skogsbruksvärdet utgör av hela taxeringsvärdet. Om det är uppenbart att det taxerade skogsbruksvärdet är för lågt kan anskaffningsvärdet för skogen få beräknas enligt det verkliga vederlaget för denna del av fastigheten. Härvidlag behöver en värdering av skogen och hela fastigheten ske. 4521 kap. 6 § IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING Avdragsutrymmet är ett uttryck för hur stora skogsavdrag fastighetsägaren sammanlagt får göra och är ställt i relation till skogens och skogsmarkens anskaffningsvärde. För enskilda näringsidkare, dvs. fysiska personer, är avdragsutrymmet högst av anskaffningsvärdet och för juridiska personer, dvs. aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser, uppgår avdragsutrymmet till högst 25 %.46 47 En enskild näringsidkare kan för ett visst enskilt beskattningsår göra avdrag med högst av den avdragsgrundande skogsintäkten, vilket innebär högst: av beskattningsårets intäkt på grund av upplåtelse av avverkningsrätt, t.ex. avverkningsuppdrag och leveransrotköp (dvs. försäljning av skog kombinerat med avverkning) och av beskattningsårets intäkter på grund av avyttrade skogsprodukter t.ex. massaved och sågtimmer (s.k. leveransvirke) samt värdet av skogsprodukter som uttagits för eget bruk eller för användning i annan verksamhet. Motiven för att begränsa avdragsutrymmet för juridiska personer är att juridiska personers skogsinnehav, normalt sett, är mera permanent. 48 Skogsavdragen kan därför för de juridiska personerna i praktiken innebära en definitiv skattelättnad eftersom dessa avdrag endast mera sällan kommer att återföras till beskattning vid en avyttring. Medan avdragsbeloppet utgör ett mått på avdragets storlek för ett visst beskattningsår kan avdragsutrymmet sägas innebära ett mått på de sammanlagda avdragsbeloppen . När den skattskyldige under ett eller tillgodogjort sig avdrag med så stort belopp att avdragsutrymmet förbrukats, får ytterligare skogsavdrag alltså inte göras. Avdrag får inte vid något års taxering göras med lägre belopp än 15 000 kr.49 Om skogsbruket bedrivs i enkelt bolag eller under samäganderätt är minimibeloppet för varje delägare. En förutsättning är dock att avdraget för hela den gemensamt bedrivna verksamheten skulle ha uppgått till om alla delägarna skulle ha utnyttjat sin avdragsrätt. En delägare får utnyttja sin avdragsrätt även om de andra delägarna avstår. 46För en utförligare beskrivning, se handledning för beskattning av inkomst och förmögenhet m.m., 2006b. 4721 kap. 79 §§ IL. 1978/79:204. 4921 kap. 11 § IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING Beräkningsexempel på avdragsutrymme och avdragsgrundande skogsintäkt För att illustrera hur beräkningen av avdragsutrymme och avdragsgrundande skogsintäkt går till kan följande två exempel användas.50 Avdragsutrymme: En skogsbrukare köper en skogsfastighet för 2 000 tkr. Hela taxeringsvärdet är 1 200 tkr. Skogsbruksvärdet51 är 900 tkr. An- skaffningsvärde för skog är 2 000 x 900/1 200 = 1 500 tkr. Avdragsutrymmet för fysisk person är hälften av 1 500 tkr = 750 tkr. Avdragsgrundande skogsintäkt: En skogsägare avyttrar en avverkningsrätt för 300 tkr, säljer leveransvirke för 40 tkr och tar ut virke för att bygga en maskinhall för 5 tkr. Den avdragsgrundande skogsintäkten för skogsägaren är 300 tkr + 0,6 x (40 tkr + 5 tkr) = 327 tkr. Skogsavdrag kan maximalt göras med 327/2 = 163,5 tkr. Om skogsägaren inte tidigare gjort något skogsavdrag är återstående avdragsutrymme för skogsavdrag härefter 750 tkr 163,5 tkr = 586,5 tkr. En enskild näringsidkare som redan äger en fastighet vilken är taxerad som lantbruksenhet och som förvärvar ytterligare sådan mark kan vid beskattning få skogsavdrag enligt förmånligare regler än vid vanliga förvärv. En förutsättning för detta är att förvärvet är ett rationaliseringsförvärv, dvs. att förvärvet har medfört mer ändamålsenliga brukningsenheter. utfärdar intyg om att förvärvet uppfyller kraven för att anses vara ett rationaliseringsförvärv.52 Vid rationaliseringsförvärv höjs beskattningsårets avdrag till det dubbla. Ett utnyttjande av det förhöjda avdraget får inte innebära att det sammanlagda avdragsbeloppet överstiger av anskaffningsvärdet för rationaliseringsförvärvet. Med andra ord ökar inte avdragsutrymmet på grund av ett rationaliseringsförvärv. Avdrag kan i dessa fall alltså göras med ett belopp som motsvarar summan av hela intäkten till följd av upplåtelse av avverkningsrätt och av intäkten till följd av försäljning eller uttag av skogsprodukter. Regeln gäller vid förvärv genom köp, byte eller därmed jämförligt förvärv eller genom fastighetsreglering eller klyvning.53 Det förhöjda avdraget får endast göras vid taxering för det beskattningsår då fastigheten har förvärvats och de därpå följande fem beskattningsåren. 50Skogsstyrelsen, 2007. 51Skogsbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens skogsmark med växande skog och markanläggningar, som används eller behövs för skogsbruk. 52I de fall kräver intyg bör fastighetsförvärvaren begära detta hos . Intyget söks hos genom att skicka in en skriftlig begäran tillsammans med en kopia av köpehandlingen och en karta över de berörda fastigheterna eller fastighetsdelarna. 5321 kap. 10 § IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING 4.2.3 Arv, testamente, gåva eller liknande förvärv Om en fastighet förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt (s.k. benefika förvärv) tar förvärvaren över den tidigare ägarens anskaffningsvärde. Förvärvaren träder in i överlåtarens ställe och anses ha gjort skogsavdrag med samma belopp som den tidigare ägaren.54 Dödsbo har rätt till samma avdrag som den avlidne skulle ha haft för en fastighet som ägdes av denne vid dödsfallet.55 Om dödsboet förvärvat fastigheten från annan än den avlidne är dock avdragsutrymmet , liksom för andra juridiska personer.56 En dödsbodelägare som förvärvat en fastighet genom arv övertar dödsboets anskaffningsvärde och anses ha gjort skogsavdrag med samma belopp som den avlidne och dödsboet tillsammans. Även om dödsboet förvärvat fastigheten på annat sätt än genom arv blir avdragsutrymmet för dödsbodelägaren. När ägandet av en skogsfastighet övergår till annan person genom arv, testamente, gåva eller liknande förvärv återförs inte gjorda skogsavdrag till beskattning. Det är först när skogsfastigheten avyttras genom en försäljning som gjorda skogsavdrag återförs till beskattning. En skattereglering som har vissa beröringspunkter med den som finns för skogsavdraget är reglerna i 20 kap. 2028 §§ IL om avdrag för substansminskning vid utvinning av naturtillgångar. Regler om avdrag för bl.a. substansminskning av gruvor och liknande naturtillgångar har funnits . Utformningen av substansminskningsavdragen har likheter med skogsavdragen. Det finns flera skillnader i utformningen av skogsavdrag och substansminskningsavdrag. För substansminskningsavdragen gäller t.ex. att hela anskaffningsvärdet för tillgången kan komma att dras av, detta då substansminskningsavdrag i enlighet med 20 kap. 21 § IL får göras med ett belopp som motsvarar den del av det totala anskaffningsvärdet på den naturtillgång som belöper på utvinningen. En bakgrund till denna skillnad är att det inte finns någon motsvarighet till återbildning eller tillväxt på det sätt som gäller för skog, för de typer av naturtillgångar som omfattas av substansminskningsavdrag. I handledning anges att avdrag för ett visst beskattningsår medges med högst ett belopp som motsvarar den del av anskaffningsvärdet för hela tillgången som belöper på de uttag som totalt har gjorts intill beskattningsårets utgång, minskat med de avdrag som har gjorts under tidigare beskattningsår. Det innebär att avdrag för substansminskning inte får ske i snabbare takt än de faktiska uttagen. De får däremot skjutas fram till ett senare år 5421 kap. 16 § IL. 5521 kap. 9 § IL. 5621 kap. 79 §§ IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING om de inte har utnyttjats ett visst år. I handledningen ges följande räkneexempel för att illustrera högsta avdrag för substansminskning. En grustäkt som omfattar anskaffas för . Åren 14 utvinns . Avdrag åren 14 görs med . 5 uppgår utvinningen . Avdraget för år 5 beräknas då enligt följande: Totalt uttag intill beskatt- ningsårets utgång (). Högsta avdrag år 5 blir 100 , dvs. 4.3 Skogskonto och skogsskadekonto Då skogsinkomsterna varierar avsevärt för de flesta skogsägare har möjligheten till avdrag för insättning på skogs- och skogsskadekonto tillkommit. Syftet är att uppnå en jämnare beskattning, dvs. undvika för den enskilde ogynnsamma marginalskatteeffekter. Dessa regler omfattar bara enskilda näringsidkare, dvs. fysiska personer och dödsbon. Juridiska personer, frånsett dödsbon, samt delägare i handelsbolag omfattas inte av bestämmelserna.57 Rätten till avdrag för insättning på skogskonto är knuten till intäkt i näringsverksamhet av skogsbruk och inte till innehavet av skogsfastighet.58 Med skogsbruk avses att den skattskyldige utnyttjar skogen på sin egen eller en arrenderad lantbruksenhet i . Som skogsbruk räknas också avverkning av skog på en lantbruksenhet på grund av en avverkningsrätt som den skattskyldige har förbehållit sig vid överlåtelse av en fastighet eller vid fastighetsbildning och avyttring av sådan avverkningsrätt.59 Även en arrendator eller före detta skogsägare, som överlåtit fastighet men förbehållit sig avverkningsrätt, får använda skogskonto om avverkningsrätten säljs. Avdragets storlek är knutet till beskattningsårets skogsintäkter, inklusive försäkringsersättning för skog eller skogsprodukter och sådan utdelning från samfällighet som hänför sig till intäkt av skogsbruk. Vidare får sådan ersättning som tas upp som intäkt av näringsverksamhet för skog eller skogsprodukter i samband med allframtidsupplåtelse som avses i 45 kap. 8 § IL medräknas.60 Eftersom mervärdesskatt inte är intäkt vid inkomstskatteberäkning räknas avdrag för insättning på skogskonto alltid med utgångspunkt från skogsintäkterna exklusive mervärdesskatt. Avdrag för insättning på skogskonto eller skogsskadekonto ett visst beskattningsår får högst motsvara summan av: 57Beskrivningarna i avsnitt 4.3 bygger bl.a. på , 2001, och , 2006b. 5821 kap. 21 § IL. 5921 kap. 22 § IL. 6021 kap. 2529 §§ IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING av skogsintäkten på grund av upplåtelse av avverkningsrätt, av skogsintäkten på grund av avyttring av skogsprodukter och av skogsintäkter på grund av uttag av skogsprodukter.61 Om stormfällning, brand, insektsangrepp eller någon liknande händelse medför att en betydande del av skogen bör avverkas får den skattskyldige, till den del intäkten kommer från sådan avverkning, göra avdrag med högst ett belopp som motsvarar summan av:62 av skogsintäkten på grund av upplåtelse av avverkningsrätt, av skogsintäkten på grund av avyttring av skogsprodukter och av skogsintäkten på grund av uttag av skogsprodukter. Den skattskyldige kan genom intyg från i länet eller på liknande sätt visa att en betydande del av skogen på grund av stormfällning, brand, insektsangrepp eller liknande händelse har avverkats tidigare än som varit avsett och få ett högre avdrag för insättning på skogskonto. Betydande del innebär normalt att skogsägaren måste avverka skog motsvarande tillväxt på den skogsmark som ingår i näringsverksamheten. Vid bedömningen av storleken av de framtvingade skogsuttagen medräknas även sådana intäkter som härrör från avverkning av skog som inte direkt har skadats, om det från skogsvårdssynpunkt eller av avverkningstekniska skäl framstår som angeläget att avverkningar görs. Eftersom syftet med avdrag för insättning på skogskonto är att fördela skogsintäkter får sådan insättning inte leda till att underskott uppkommer i näringsverksamheten.63 All näringsverksamhet (frånsett självständig näringsverksamhet utomlands) som bedrivs av enskilda näringsidkare räknas som en enda näringsverksamhet. Underskott får inte uppkomma i den sammanlagda svenska näringsverksamheten som kan bestå av olika verksamheter, t.ex. skogsbruk och butiksförsäljning. Avdrag för insättning på skogskonto medges inte med belopp som understiger 5 000 kr.64 Beloppsgränsen gäller för visst beskattningsår och är motiverad av administrativa skäl. Det huvudsakliga syftet med skogskontosystemet är, som tidigare nämnts, att skogsägaren ska kunna fördela skogsintäkterna mellan olika beskattningsår och därigenom få möjlighet att undvika marginalskatteeffekter. Normalt räcker en tioårsperiod för att tillgodose detta syfte. Emellertid kan det inträffa att skogsskador till följd av stormfällning, brand, insektsangrepp och liknande händelse framtvingar så stora avverkningar att inkomstutjämning över en 6121 kap. 25 § IL. 6221 kap. 26 § IL. 6321 kap. 30 § IL. 6421 kap. 31 § IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING ter sig rimlig. Därför infördes års taxering möjligheten att göra insättning på skogsskadekonto, där medlen kan stå obeskattade i upp till 20 år.65 Avdrag för insättning på skogsskadekonto får göras bara om stormfällning, brand, insektsangrepp eller någon liknande händelse har medfört att mer än en tredjedel av skogen i näringsverksamheten bör avverkas och den huvudsakliga delen av beskattningsårets skogsintäkter kommer från sådan avverkning. Som förutsättningar för insättning på skogsskadekonto gäller att skogsskada i någon form föreligger, att skogsskadan föranlett att mer än en tredjedel av skogen i näringsverksamheten bör avverkas och att den huvudsakliga delen av beskattningsårets skogsintäkter kommer från sådan avverkning.66 Med liknande händelse torde avses varje form av händelse som medför att stora skador på skogen uppstår, t.ex. torka, svampangrepp, översvämning och skador genom industriutsläpp. Skadan behöver inte ha karaktären av naturkatastrof för att anses som liknande händelse. Skogsintäkter för ett visst beskattningsår medför inte rätt till avdrag för insättning på både skogskonto och skogsskadekonto. Om den skattskyldige begär avdrag för insättning på skogskonto kan avdrag inte under ske för insättning på skogsskadekonto.67 Avdrag för insättning på skogsskadekonto får inte medges med belopp som understiger . 4.3.3 Beskattning av medel på skogskonto och skogsskadekonto Uttag från ett skogskonto eller skogsskadekonto får göras tidigast efter insättningsdagen. Efter att eller, när det gäller skogsskadekonto, har gått från ingången av det år då insättning senast skulle göras, ska banken betala ut kvarstående medel.68 Uttag från ett skogskonto eller skogsskadekonto ska tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet det beskattningsår då uttaget görs. Motsvarande gäller kvarstående medel som betalas ut eller skulle ha betalats ut när tidsgränserna för uppskov utgått.69 Med uttag avses också resterande ränta (efter avdrag för skatt om ) på medel insatta på skogs- eller skogsskadekonto. 65SOU 1981:81, prop. 1981/82:182. 6621 kap. 23 § IL. 6721 kap. 24 § IL. 6821 kap. 36 § IL. 6921 kap. 37 § IL. 70Bestämmelser om skatt på räntan från skogkonto och skogsskadekonto finns i lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING Om den skattskyldiges lantbruksenhet övergår till en ny ägare genom arv, testamente, bodelning eller på liknande sätt, ska medlen på kontona tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet. Vid vissa benefika äganderättsövergångar ska medel på skogs- och skogsskadekonto tas upp till beskattning. Onerösa överlåtelser, dvs. försäljningar av lantbruksenheter omfattas inte. Anledning till detta är bl.a. att en sådan regel skulle kunna leda till en minskad avverkning före en tänkt överlåtelse och bidra till att fördröja angelägna överlåtelser. En skattskyldig som sålt sin lantbruksenhet behöver alltså inte ta upp innestående medel på skogs- eller skogsskadekonto på grund av försäljningen. Motsvarande gäller om äganderätten övergått genom gåva. Vid benefika äganderättsövergångar exklusive gåva ska medlen på skogs- och skogsskadekonton dock tas upp som intäkt av näringsverksamhet om fastigheten utgjorde den övervägande delen av näringsverksamheten. 4.4 Andra möjligheter till resultatutjämning för enskilda skogsägare De allmänna regler som ger möjlighet till skattemässig resultatutjämning i näringsverksamhet gäller vid sidan av de regler som är speciella för skogsbeskattningen. Här redovisas i korthet reglerna om periodiseringsfond, räntefördelning och expansionsfond. Ersättningsfonder71 kan användas för att obeskattat reservera ersättningar i samband med skador på bl.a. mark och vid jordbrukets och skogsbrukets yttre rationalisering. Dessa regler tas inte upp närmare här. Inte heller den möjlighet som finns för skogsägare att i räkenskaperna göra avsättningar för utgifter för återväxtåtgärder redovisas närmare. Denna möjlighet att balansera kostnader har samband med skyldigheten att återplantera skog efter att avverkning ägt rum. Avsättning till periodiseringsfond72 är bokföringsmässiga reserveringar som baseras på varje års resultat. Medel motsvarande avsättningarna behöver alltså inte sättas in på särskilda konton. Varje års avsättning bildar en egen fond. Juridiska personer får som avsättning till periodiseringsfond dra av högst ett belopp som motsvarar av överskottet av näringsverksamheten före avdraget. Enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag får dra av högst ett belopp som motsvarar av resultatet av näringsverksamheten efter vissa justeringar. Utnyttjas positiv räntefördelning (se nedan) minskar detta det belopp som ska beskattas i näringsverksamhet och därmed minskar det också underlaget för avsättning till 7131 kap. IL. 7230 kap. IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING Årets avsättning till expansionsfond ingår däremot i underlaget för avsättning till periodiseringsfond. När belopp som stått inne på skogskonto eller skogsskadekonto ska tas upp till beskattning ingår de i underlaget för avsättning till periodiseringsfond . En avsättning till periodiseringsfond ska återföras till beskattning senast sjätte taxeringsåret efter det taxeringsår som avsättningen hänför sig till. Den högre procentsatsen för enskilda näringsidkare infördes års taxering. Från och med beskattningsår som påbörjas efter utgången av 2004 har införts en räntebeläggning av juridiska personers avsättningar till periodiseringsfond. Det innebär att juridiska personer kan uppnå en skatterabatt genom avsättningar, utan att de i princip beskattas efter den nominella bolagsskattesatsen . Företag som drivs av fysiska personer som enskild näringsverksamhet och handelsbolag undantogs från räntebeläggningen. Skälet för undantaget var de delvis redan komplexa skattereglerna för dessa företag. En räntebeläggning av periodiseringsfonderna skulle bygga på regelkomplexet och komma i konflikt med ambitionen att förenkla regelsystemet för dessa företag. För att underlätta vid generationsskiften kan periodiseringsfonder följa med om näringsverksamhet tas över i samband med arv, testamente, gåva eller bodelning. Reglerna om räntefördelning73 är tillgängliga för dem som driver sin näringsverksamhet som fysiska personer, t.ex. enskilda skogsägare. Räntefördelningen finns i två former, positiv räntefördelning och negativ räntefördelning. Positiv räntefördelning är en metod för att klyva inkomsten i en del som avser avkastning på investerat kapital och en del som avser ersättning för utfört arbete. Genom klyvning av inkomsten ska skattemässig neutralitet uppnås i förhållande till beskattningen av avkastning på kapital som en ägare till ett enmansaktiebolag tillskjutit till bolaget.74 Utrymmet för positiv räntefördelning beräknas efter en räntesats som motsvarar statslåneräntan plus . Den positiva räntefördelningen är frivillig och belopp som näringsidkaren inte kan eller vill utnyttja överförs till nästa. Underlaget för räntefördelning är årets resultat före räntefördelning och efter vissa justeringar. Avsättningar till periodiseringsfond och expansionsfond ingår i underlaget för räntefördelningen, men inte återförda belopp från dessa fonder. Skogsavdrag ingår inte bland justeringsposterna, vilket innebär att ett skogsavdrag minskar det belopp som kan läggas till grund för positiv räntefördelning. En näringsidkare som sparat på räntefördelningen kan utnyttja dessa sparade fördelningsbelopp vid återföring av periodiseringsfonder och expan- 7333 kap. IL. 1993/94:50. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING sionsfonder när den enskilda näringsverksamheten upphör. Sparade fördelningsbelopp kan också följa med om näringsverksamheten tas över i samband med arv, testamente, gåva eller bodelning. Den negativa räntefördelningen är ett regelsystem som ska utgöra en spärr mot att privata låneräntor dras av i näringsverksamheten i stället för att dras av i inkomstslaget kapital respektive som skattereduktion till följd av underskott av kapital. Dras räntorna av i näringsverksamheten uppkommer en skattefördel genom att det skattemässiga värdet av avdraget är mer värt där. Reglerna tillämpas först om det negativa kapitalunderlaget i företaget beloppsmässigt understiger . I samband med generationsskiften där överlåtelser av näringsfastigheter finansieras med lån eller vederlagsreverser kan värdet på en fastighet sättas lägre än lånets eller vederlagsreversens belopp. För att dessa regler inte ska försvåra generationsskiften har särskilda regler införts som innebär att en särskild post för negativ räntefördelning får beräknas för sådana fall. Reglerna om expansionsfonder75 innebär att enskilda näringsidkare kan behålla vinstmedel i näringsverksamheten som beskattas efter samma skattesats som för aktiebolagen, dvs.