rfr · GV0WRFR24 · 2008-06-05 00:00:00 — För att romerna ska hinna i kapp med sina kulturella rättigheter bör man från staten gå i aktion , så att man hinner med att bevara det som finns kvar och för att främja utvecklingen av romernas kul- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR turskatter, som även är kultur. Detta får dock inte ske på bekostnad av de övriga nationella minoriteterna. : Te aven baxtale! God dag alla! Det är jätteroligt att få vara här, och vi hoppas få svar på många frågor här . Jag heter och jobbar med en romsk kulturklass i en skola i som profilerar sig med den romska kulturen. Det är mycket ovanligt med en sådan profilering. Där har vi tillgång till och kan använda kulturen, språket och historien och få eleverna stärkta i sin identitet. Många fattar inte varför detta med kulturen är så viktigt som om det vore något eget hokuspokus men så är det inte: Kulturen är en tillgång, och det är en tillgång att kunna leva med en extra kultur. Våra elever lär sig att leva i den svenska kulturen och den romska kulturen . Vi ville att barnen skulle få ta del av de tillgångar som vi har lämnat här i , vårt kulturarv. Ni i majoritetsbefolkningen har lånat många ord av oss, men vi har också lämnat kvar många saker. Våra släktingar har lämnat över saker och donerat dem till museer. kontaktade jag , för vi såg att våra folkdräkter höll på att försvinna och vi visste att vi hade släktingar som hade lämnat över klädedräkter, smycken och andra saker till . Det roliga svaret vi fick var att de sakerna inte kunde visas, för de var så känsliga och de användes till att doktoreras på. Vi fick alltså inte tillgång till vårt eget kulturarv, som vår egen släkt hade lämnat över. Detta gjorde oss frustrerade, och vi tänkte att det inte var mödan värt att brottas med myndigheter. Men när vi hade ett möte i Delegationen för romska frågor träffade jag och berättade om detta för henne. Efter det tog jag ett nytt varv med , och namn öppnade många dörrar. har jag fått en bra relation med , och vi kommer att ha mycket utbyte framöver. Vi har varit och tittat på våra släktklenoder. Min farfars mors kläder var där. Vad vi inte visste var att min farfar hade lämnat över ett kontrakt om att dessa saker ska bevaras och visas för kommande generationer. Jag var ju den kommande generationen. har vi varit på en visning och sett på detta. Ef- tertanken blev: Vi måste kartlägga vad som finns i , vad vi har lämnat för något, vad det finns för dokumentation om oss. Varför har alla mätt våra näsor och pannor, vart har papperen om detta tagit vägen? Vilket var syftet? Kan detta användas till något positivt ? Vi har ett samarbete med , där vi behöver mer medel. I skolan säger man i läroplanen att man ska ha kunskaper om de olika nationella minoriteterna, men vad är det man ska kunna när det inte finns något skrivet om romerna? Det som är skrivet ses genom betraktarens ögon, det är inte den sanna bilden från oss. Vi vill få bort myterna om lägren och lägereldarna. De var ju inga eller Unga Örnars läger med Kumba yah, my , utan det kunde vara en leråker som vi hade fått låna av någon bonde eller en skogsdunge. Här i finns Flaten och Hammarbytäppan, som var lägerområden, och de var inte alls så romantiska som det låter. Detta vill vi kartlägga och beskri- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR 2007/08:RFR24 va så att romernas historia ska finnas tillgänglig för majoritetsbefolkningen och för de romska barnen, som ska kunna läsa sin egen historia och ha rätt att se sitt eget kulturarv på museerna. Ordföranden (): Tack, Domino och ! har jag glädjen att hälsa representanten för judarna välkommen, ordföranden i i , . : Kära riksdagsledamöter! Mina damer och herrar! ska jag läsa några rader ur en alldeles nyutkommen bok, som heter Aaron Isaacs minnen. Den har precis nu kommit ut i en fjärde utgåva. Första utgåvan kom . Det är alltså minnena från den första juden som blev bosatt i . Även om den säkert ger en anpassad bild av hur han upplevde sina år i tycker jag att den säger en hel del om hur det var att komma som pionjär till . Han hade försökt få tillstånd att bosätta sig i och hade vistats i för att göra det. Han hade gått upp till de olika ämbetena nästan . Äntligen blev jag uppfordrad att komma till magistraten i . Han uppträdde mycket anspråkslöst, ställde sig alldeles bredvid mig, började tala tyska till mig och sade: Käre ! Ni har hos kungen anhållit om att få bosätta er här, och vi har sett alla era rekommendationer. Ni prisas som en ärlig man och som konstnär i stensnideri. Konungen själv önskar att ni måtte stanna här, eftersom vi inte har någon stensnidare i hela svenska riket. Men det är en sak som gör det omöjligt: Ni är judisk trosbekännare. ska jag visa er vad våra lagar föreskriver oss. Han hade en gammal bok i handen och läste på tyska, det vill säga att han översatte direkt från svenska till tyska. Om en jude kommer till vårt rike på ett skepp som har lidit skeppsbrott och skeppet måste repareras, så ska detta skepp ha det företrädet att det repareras före alla andra, på det att juden må komma ut ur riket. Skulle en jude komma hit med skepp och insjukna, så ska man skicka de bästa läkarna till honom, att de må bota honom från hans sjukdom på det att han snart må komma ut ur riket. Ingen jude får köpa eller sälja något här. sade han till mig, Detta är våra friheter. Jag sade: Detta skulle vara friheter? O, vilken usel frihet, stridande mot det mänskliga livet. Men han svarade mycket saktmodigt: Det är nu en gång så och så länge världen stått att ingen jude har bott i . Vi har rådslagit hur vi ska kunna hjälpa er, emedan vår kung gärna vill att ni ska stanna här. Som jude är det inte möjligt. Det är emot alla våra lagar. Men vill ni låta döpa er ska ni strax gratis få medborgarskap och njuta alla fri- och rättigheter och också vara fri från alla skatter. Dylikt har ännu ingen människa fått rätt till. Tänk på saken, och lämna oss besked innan . Jag svarade: Käre herre! Jag behöver ingen betänketid. Jag vill inte byta min tro för allt guld i världen. Jag har inte kommit hit för att sälja eller byta min religion. Jag kommer aldrig att förneka min religion, genom vilken jag hoppas bli salig. Det går ytterligare , och det är många vägar som Aaron måste vandra för att få tillståndet. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR Jag gick till överståthållaren och ville tacka honom för tillståndet, men han klippte av mig: Inte fan har jag givit dig några privilegier! Det vill jag inte höra talas om. Men gå upp på , till magistraten, och ta din advokat med dig och framvisa dina privilegier. Privilegierna var daterade , . De var utställda på mig, min bror och och innehöll att vi och våra hustrur och barn fick bosätta oss här mot ordinär kontribution. Men hur mycket elakt skrev de inte i tidningarna mot mig, och vilka gemenheter tänkte de inte ut mot judarna som populasen sedan skrek efter mig. gick jag inte ut på gatan. De skrev till och med mot mig mot konungen och frågade varifrån han hade fått rättigheten att förorena detta heliga land med judar. De fick väl då och då vidlyftiga genmälen av högt uppsatta herrar, men det dröjde i alla fall omkring det blev alldeles lugnt igen. Aaron Isaacs minnen kommer ut på Hillelförlaget nu . De skrevs i original på jiddisch. Jag ska berätta lite grann om den svensk-judiska historien. Den kommer företrädesvis att handla om kulturfrågorna. Vi har redan nämnt att Aaron kommer till . Han blir mottagen efter omständliga turer. De första familjerna kommer ungefär till , fastän där är det helt andra betingelser. Där handlar det om att de ska stimulera handel och utveckling av den svenska ekonomin. De judiska församlingarna grundas också . inför man ett så kallat judereglemente. Förutom handlar det om , och . och var stora svenska industristäder, som var viktiga . OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR 2007/08:RFR24 liberalisering kom de stränga regleringarna att ändras. Judereglementet upphävs, och får judarna i fullständiga medborgerliga rätigheter. infördes religionsfriheten full ut i , och man kan också välja att inte vara medlem i en judisk församling. Den judiska gruppen får status som nationell minoritet 1999. Den här bilden är från där judarna befann sig på en ö. De fick inte lämna ön , utan de var tvungna att komma tillbaka. Så här såg Aaron ut. Han hade det speciella yrket att han var silvergravör, och det saknades sådana i . Därför var han välkommen. Han skrev den här väldigt viktiga boken och också hyllningsdikter till . Under de här drygt 200 åren har judarna kommit i olika vågor till . Sekelskiftet var en viktig period då befolkningen ökade väldigt kraftigt och när flyktingarna från med den växande fascismen och nazismen begav sig av till och många andra länder som var villiga att ta emot dem. Det var inte så många som var det, utan till kom organiserat egentligen mest barnflyktingar . Däremot när kriget kommit i gång och norska och danska judar råkade mycket illa ut fick de möjligheter att i viss utsträckning komma också till . Efter kriget kom många flyktingar till , och en hel del stannade. Man kan säga att den judiska befolkningen i fördubblades . Sedan kom det från , från , 1968 och från 19681970, viktiga invandringsvågor som vi också har haft jättestor nytta och glädje av för att bygga vidare på våra judiska församlingar här i . OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR Den senaste invandringsvågen kom från , och det är den färskaste gruppen här i . Vilka är det då som är med i de judiska församlingarna? Man kan definiera vem som är jude på många olika sätt. Den traditionella definitionen är att man är född av en judisk mor eller har konverterat. Men i och har man möjlighet att gå med i församlingen om man bara har en judisk far. Antalet judar i uppgår till ungefär 20 000. De flesta är inte medlemmar i församlingarna, utan står utanför men har en stark judisk identitet i många fall och känner stark samhörighet med den judiska gruppen, ungefär på det sättet som man kan definiera en minoritetsgrupp. Församlingarnas uppgift är väldigt bred. De finns med från det att barnen föds till det att man dör. Det är kanske i livscykelhändelserna som församlingarna spelar den allra största rollen. Den religiösa verksamheten är mångsidig och central, men den kulturella och utbildningsmässiga verksamheten är väldigt viktig. Synagogan är inte begränsad till rituella ändamål, utan till exempel konserter kan äga rum där. Vi har också många kulturella verksamheter utanför församlingarna. Det finns självständiga institutioner som arbetar tillsammans och i samarbete med de judiska församlingarna men som står på egna ben och som har en helt självständig verksamhet. Vi betraktar det nog ändå som en helhet, och jag tycker att det finns en stor vits med att samarbeta mellan de självständiga institutionerna och församlingarna som något slags central gruppering. Det judiska centralrådet finns för att föra judarnas talan i hela landet och också internationellt i viss mån. Det finns judar och historiskt på väldigt många platser från norr till söder , , , etcetera. Det har funnits många judiska grupper under århundradenas lopp. är det inte så många, utan är den judiska befolkningen koncentrerad till storstäderna. : Mitt bidrag handlar snarare om språket jiddisch. Jag tillåter mig att sjunga en vaggvisa som formade en stor del av min barndom, en vaggvisa som beskriver vad jiddisch är för det lilla barnet, nämligen kraften, möjligheten och att ur ett barns perspektiv förstå att ordet och bokstaven är det som är framtiden. (Sångtext på transkriberad jiddisch) OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR Afn pripetshik brent a fayerl In in shtib iz heys In der rebe lerint kleine kinderlakh Dem olef beys. Zeit zhe kinderlakh, gedenkt zhe tayere Vus ir lerint du: Zugt zhe nokh a mul in take nokh a mul: Zugt zhe nokh a mul in take nokh a mul: Lerint kinderlakh mit groys kheyshek, Azoi zug ikh akh un: Ver svet gikher fin akh kenen ivri, Der bakimt a fun. Zeit zhe kinderlakh, gedenkt zhe tayere Vus ir lerint du: Zugt zhe nokh a mul in take nokh a mul: Zugt zhe nokh a mul in take nokh a mul: Zeit zhe kinderlakh, gedenkt zhe tayere Vus ir lerint du: Zugt zhe nokh a mul in take nokh a mul: Zugt zhe nokh a mul in take nokh a mul: Det här är en visa som beskriver att med de här bokstäverna kommer man att kunna lära sig. Vidare säger texten att varje bokstav innehåller tårar och gråt, varje bokstav bär varje talare ut ur landet. När ni barn går ut i exil, i goles, som man säger, får ni hämta kraft i dessa bokstäver. Varför är just denna sång så betydelsefull för de jiddischtalande i ? Jo, jag har just beskrivit att vi har förlorat kunskapen i det språk där vi var grundade i bokstäverna. Jiddisch är bland minoritetsspråken i Sve- rige det enda minoritetsspråk som har en icke-europeisk härkomst i skrift eftersom jiddisch skrivs med ursprungliga arameisk-hebreiska bokstäver. Vi hoppas att har förståelse för att vi måste återskapa denna kunskap där våra bokstäver ger oss möjligheten till att komma i kontakt med vårt historiska arv och föra språket framåt. Ordföranden (): Tack så mycket, och OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR Vice ordföranden (): Hoppas att ni har hunnit möta någon ny kamrat under kaffepausen. Visst är det genom varandra som vi blir till. Vi växer, vi berikas, vi berörs. De fem nationella minoriteterna i gör vårt land rikare, mer spännande och färgstarkare. Det har vi här fått erfara. Ännu mer har vi insett hur viktigt det är med språket, med litteraturen, de fem minoritetsspråken, bokstäverna, tecknen, sångerna, traderingsprocessen, allt detta som är viktigt för identiteten och för gruppen och för oss alla. (): Tack till alla som har berättat om minoriteternas situation i . Det har varit mycket intressant och visar att vi behöver mycket mer dialog och kunskap. Jag och vi socialdemokrater känner naturligtvis våra tillkortakommanden när det gäller de nationella minoriteterna. Det behövs ökad dialog, ökad kunskap och ökade resurser. Det är vi helt övertygade om. Min fråga riktar sig till den grupp där vi har gjort minst, skulle jag vilja säga, och som har en väldigt speciell situation, och det är den romska minoriteten i . Min fråga handlar om möjligheterna för romska barn och deras rätt till sin egen kultur, egen identitet. Vi har hört att det är väldigt svårt därför att det inte finns läromedel och inte så mycket litteratur. Hur ser situationen ut i när det gäller romska barns möjligheter i förskola och skola till sin egen identitet? Kan ni nämna några goda exempel? Vad är de viktigaste insatserna när vi nu ska förbättra det här arbetet? Vad är det som står högst på dagordningen? Romerna är ju spridda över hela världen, och det finns många romer i Eu- ropa. Hur kan gå före, stödja och stimulera den romska kulturen i hela och bygga nätverk så att vi lyfter den romska kulturen i hela och kanske också utanför , i de länder som är på väg att bli medlemmar i unionen ? Vice ordföranden (): Därmed lämnar jag ordet till företrädare för den romska gruppen. Ni får själva avgöra vem som vill besvara detta. , romska minoriteten: Ja, vi delar på frågan. Romer är en grupp som är i behov av väldigt mycket. Först och främst måste vi prioritera förskola, skola och sådant. Romerna har ju alltid haft ett talande språk. har det blivit ett skrivande språk, . Vi har nästan inga läromedel alls på romanés eller på chib. Det är väldigt frustrerande för modersmålslärare när de är ute och jobbar. Hur ska man jobba? Man sitter och klistrar och kopierar och skriver egna texter för att få ihop material, för att kunna bevara språket och lära ut språket till barnen. Myndigheten för skolutveckling och har hjälpt till med en del material. Men det behövs ännu mer medel för att man ska kunna utveckla ännu mer material. Vi har också fått en gemensam ramkursplan för modersmålslärare när det gäller hur man kan arbeta med chib i skolorna. Utefter den har vi funderingar på att bygga upp läromedel så att man kan fylla nivå A1 och A2 och gå vidare i den processen. Men det behövs material. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR 2007/08:RFR24 Sedan är väldigt datoriserat . Romerna försöker hänga med på det tåget, men de är inte så datoriserade som man önskar att de skulle vara. Jag kommer ihåg när jag började skolan. Det roligaste var att jag fick en egen bok, för i romska hem finns det inga böcker, eftersom alla sagor och allting berättas muntligt. Att få en egen bok var väldigt storslaget. Det här är någonting som vi vill ge våra elever som går på modersmålsundervisning, en egen bok. Man kan säga: Ni kan ju gå ut på nätet, för vi har så mycket på tema modersmål och sådant där. Men det är inte samma sak. Vi vill ge den här första känslan, att lära in i kulturen, att använda böcker. Nummer två på listan är att de som jobbar med romska barn ute i skolorna faktiskt behöver få legitimitet, alltså få en stämpel på att de är behöriga lärare. Det är också väldigt viktigt att man öppnar ögonen för många. behöver kanske fyra ögon, för han har glömt den romska gruppen. Man måste nämligen jobba väldigt mycket med att stärka de romska barnens identitet. Sedan vi började i skolan har det nämligen varit något slags smygassimilering. och gjorde ju inte Gula hund i onödan. Där det finns romsk personal i skolan känner föräldrarna samhörighet med skolan. De vill att barnen ska gå där. Än så länge känner de ju inte riktigt den här samhörigheten med skolan, eftersom det är en helt främmande värld för föräldrarna. Det är bara vi fick börja gå i skolan, så vi har ingen lång skoltradition heller. Sedan har många romska elever en del språkhinder. Det gör att de är i stort behov av studiehandledning. Det som är väldigt naturligt för majoritetsfolket att tala om, bortom och fjärran och hitom, är liksom ord som inte finns i våra register. Om man får använda sitt modersmål i skolan kan man höja nivån på båda språken. Det är ungefär vad vi håller på att göra nu i den här kulturklassen. Det gäller de tvåspråkiga. talar man romanés, har man lektionerna på romanés. Andra halvan talar man svenska. Detta gör man bara för att höja nivån på de båda språken. Romerna är nämligen också ett folk som värnar om att inte bara använda en kultur. De vill gärna också använda kulturen där de lever och vara en del av den. Vice ordföranden (): Jag får be om lite kortare frågor och lite kortare svar, för det är många som gärna vill ställa frågor. Domino , romska minoriteten: Jag ska fatta mig kort när det gäller din andra fråga. har varit och är ett föregångsland när det gäller romer, nationella minoriteter i . Man nämner romerna i i grundlagen. Det finns olika statliga institutioner där det finns romska enheter. romska myndighet, Delegationen för romska ärenden, som den heter i , har funnits . Det är social- och hälsodepartementet i , och länsstyrelserna har romska experter regionalt. har även sponsrat infopaket om romsk historia, för att nämna en liten sådan del som rör hela romska historia. är ett jättebra land, helt klart. Gemene man här i har det väl. Man skyddas av det sociala nätverket. Det är ingen som behöver svälta OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR Det betyder att även romerna har det väl här, i jämförelse med andra romer i andra länder. Men vad skulle kunna bli bättre på för att vara ett föregångsland när det gäller den romska frågan i ? Det var någon av våra minoritetskolleger som nämnde minoritetssångfestivalerna. Man skulle kanske kunna satsa på en euromavision, till exempel, som jag vet har diskuterats, för att visa att tar den romska frågan på allvar. Man skulle då kunna bjuda in samtliga medlemsländer till att vara med i en sådan tävling. Det skulle lyfta fram det här. För massmedialt skulle det få ganska mycket fokus. Man kan ha vandringsutställningar, antologier etcetera. Jag skulle vilja säga jättemycket , men det är, som sagt, fyra andra minoriteter som måste få tala. Vice ordföranden (): Ja, kreativa lösningar på ett befintligt problem ser vi väl alla fram emot. Jag vet att det finns fler företrädare för den romska minoriteten som gärna vill begära ordet i denna fråga, men jag har faktiskt satt streck där, för detta var långt. (): Tack för , präglad av både bredd och djup! Jag har en fråga och sedan en filosofisk fundering. Frågan är konkret och riktar sig framför allt till företrädare för samerna. Budskapet var rätt klart, att man därifrån ser ett önskemål om en ökad koncentration till myndigheten just vad gäller det kulturella ansvaret. Det budskapet är uppfattat. Min motsvarande fråga är: Skulle man inte kunna öka samordningen på den nordiska grunden? Det är ju någonting som förenar åtminstone några av länderna, , , och i , att man också kan utveckla en del av institutionerna jag tänker på utbildning, litteraturproduktion och så vidare utifrån en nordisk grund och inte en specifik nationell grund. Sedan är det den filosofiska funderingen, som jag riktar till våra språkforskare som finns här i rummet. Jag ser då fram mot podiet där vi har och med sina rötter i och även i . Det gäller även mig själv därför att jag är min mors son. Hon kommer från , från . Jag är mina barns far, och mina barn pratar klingande skånska. Då har jag en filosofisk fundering. När vi nu betonar minoritetsspråken väldigt mycket och det är viktigt, och det här är en del av vårt arv finns det då inte en fara att vi lite grann bortser från en annan oerhört viktig identitetsfaktor i vårt land, nämligen dialekten och det lokala? Mina barn tänker sina tankar, drömmer sina drömmar och har sin fantasi utifrån sin skånska dialekt. Min mor talade sin tornedalsfinska och drömde sina drömmar utifrån sitt språk. Finns det en fara i att vi ibland gör en distinktion, en uppdelning som är alltför skarp mellan minoritetsspråk och våra viktiga levande dialekter? OFFENTLIG UTFRÅGNING OM DE FEM NATIONELLA MINORITETERNAS KULTUR 2007/08:RFR24 , samiska minoriteten: Jo, samerna har ett utvecklat samarbete i , , och även . Det sker formellt genom att vi bilade Nordiska , som kallas för . I många frågor, det som gäller exempelvis utbildning och kulturområdet, har vi många gemensamma projekt. Problemet är att vi ska passera gränsen vid de här samarbetstillfällena. Det går naturligtvis lätt att passera gränsen, men det finns många hinder i vägen för att vi ska kunna ha ett bra och ett utökat samarbete. Små förändringar har skett, exempelvis på läromedelssidan. ligger nämligen långt framme när det gäller utformandet av läromedel i skolorna. Där skulle man från svensk sida kunna vara med och finansiera så att man skulle kunna trycka upp ytterligare exemplar. Men det ställer till svårigheter ibland, att från svensk sida finansiera böcker som ändå sedan skulle kunna användas här i . Det finns alltså en hel del hinder som man måste komma förbi. Tyvärr finns det sådana här hinder trots att det finns ett väl utvecklat nordiskt samarbete. Det finns också det genom att bidragsformerna är olika utformade i de respektive länderna. Vad vi nu försöker göra är att hjälpa till. Samerna i har det svårast. Vi försöker då att styra utvecklingsarbetet så att de ska komma i kapp när gränsen har blivit öppen. Mellan sametingen, som finns i , och , finns det också ett samiskt parlamentariskt råd där man fångar upp alla de gemensamma frågor som man ser att det är värdefullt att kunna ha ett samarbete kring, inte minst på det internationella planet. Sedan är det även för samiskan på det sättet att vi har olika språk. Man skulle kunna säga att det är tre språk. Även inom de språkgrupperna finns det dialekter, så vi är väl bekanta med den problematiken och hur värdefullt det är att utveckla samtliga tre samiska språk. Där sker ständigt ett utvecklingsarbete. Men eftersom det är så pass många blir det dyra insatser, och pengarna räcker inte alltid till.