rfr · GV0WRFR9 · 2008-01-30 00:00:00 — Uppföljning av Kriminalvårdens behandlingsprogram för män som dömts för våld i nära relationer Riksdagstryckeriet, , 2008 Inom justitieutskottet bereds frågor om uppföljning och utvärdering av en särskild arbetsgrupp (uppföljningsgruppen). Gruppen består av en representant från varje parti: Elisebeht (), ordf., (), (), (), (), t.o.m , (), fr.o.m. 2007-11-05, () och (). Gruppen bistås av justitieutskottets kansli. Uppföljningsgruppens uppdrag är att i enlighet med 4 kap. 16 § riksdagsordningen bereda frågor om uppföljning och utvärdering av fattade riksdagsbeslut samt att fördjupa beredningsunderlaget i frågor som aktualiseras på utskottets område. Uppföljningsgruppens arbete mynnar ut i redovisningar eller förslag till utskottet. har beslutat att från uppföljningsgruppens arbete under /08 publicera en rapport rörande behandlingsprogram för män som dömts för våld i nära relation. Av rapporten framgår bl.a. att Kriminalvårdens klienter har deltagit i behandlingsverksamheter som riktas till män som dömts för relationsbrottslighet. Det saknas emellertid en överblick inom kriminalvården om var verksamheter har bedrivits, antalet deltagare i programmen samt resultat av insatsen. Ett behandlingsprogram som studerats närmare är IDAP (Integrated Domestic Abuse Programme). Det är ett vetenskapligt baserat och ackrediterat program som har använts inom kriminalvården . IDAP är föremål för en utbyggnad till alltfler orter i landet. Syfte och frågeställningar................................................................... Avgränsningar och definitioner.......................................................... 2 Våld mot kvinnor i nära relationer omfattning och kostnader.................. Kriminalstatistiken behöver förbättras ............................................... Flödet inom rättsväsendet går inte att följa i statistiken ..................... Innehållet i brottsstatistiken ............................................................... Utvecklingsarbete för att förbättra kriminalstatistiken ....................... Statistik om kvinnomisshandel och grov kvinnofridskränkning ........ 2.5.1 Anmälda brott............................................................................ 2.5.2 Personuppklarade brott då misstänkt person finns .................... Verkställda straff för brott som rör våld i nära relationer................... Uppskattade kostnader för våld mot kvinnor i nära relationer ........... 3 Behandlingsprogram för Kriminalvårdens klienter..................................... 3.2.1 Myndighetsuppdrag 1997.......................................................... 3.2.2 Uppföljning av myndighetsuppdragen 2003 ............................. 3.2.3 Kartläggning inom 2006........................ 3.2.4 Regeringens styrning av Kriminalvården .................................. 3.2.5 Nya myndighetsuppdrag och medel .......................................... 3.3.1 Kunskap om antalet dömda män saknas.................................... 3.3.2 Särskilda medel till lokala myndigheter .................................... 3.3.3 Risk- och behovsinstrumentet ........................................ 3.3.4 Policy för Kriminalvårdens arbete............................................. 3.3.6 Uppgifter i Kriminalvårdens årsredovisningar .......................... Behandlingsprogram för Kriminalvårdens klienter 19952007 ......... Antalet deltagare i programverksamheten.......................................... 4 Behandlingsprogrammet IDAP................................................................... Klienter som inte är lämpliga för programmet .................................. 4.5.1 Våld mot annan än kvinnlig partner eller f.d. partner ............... 4.5.2 Allvarliga inlärnings-, läs- och skrivsvårigheter....................... 4.5.3 Allvarligt drogmissbruk............................................................ 4.5.4 Allvarliga psykiska problem..................................................... Programmets genomförande och kostnader....................................... Uppföljning och utvärdering.............................................................. 5 Myndighetssamverkan där dömda och icke dömda män behandlas ........... 5.2.1 Utvärdering av kvinnofridsuppdragen ...................................... Samverkan på central nivå................................................................. Samverkan på lokal nivå.................................................................... 5.4.1 Samverkan i , och ..................... 5.4.2 Finansiering av och kostnader för projekten............................. Resultat av samverkan....................................................................... Att behandla dömda och icke dömda män......................................... 5.6.1 Uppgifter om antalet män ......................................................... Aspekter kring att behandla dömda och icke dömda män ................. 6 Uppföljning, utvärdering och erfarenheter ................................................. Problem med utvärderingarnas utformning ....................................... 6.4.1 Litet underlag............................................................................ 6.4.2 Kvinnornas erfarenheter inte tillräckligt kartlagda ................... 6.4.3 Inga kontrollgrupper ................................................................. Utvärderingar inom frivården och vid anstalter................................. 6.6.1 Återfall i brott ........................................................................... 6.6.2 Utformningen av behandlingsprogram ..................................... Kriminalvårdens erfarenheter av IDAP ............................................. Erfarenheter av övriga behandlingsprogram...................................... Erfarenheter av IDAP i och ...................................... 6.10 Exempel på några mäns erfarenheter av IDAP................................ 7 Uppföljningsgruppens iakttagelser och slutsatser....................................... Våldets omfattning och kostnader ..................................................... Regeringens styrning av Kriminalvården .......................................... Behandlingsprogram för Kriminalvårdens klienter ........................... Myndighetssamverkan där dömda och icke dömda män behandlas..... Uppföljning och utvärdering.............................................................. Behandlingsprogram och utvärderingar........................................... ett exempel på samverkan för kvinnofrid........................... Uppföljningsgruppens bedömning i korthet Omfattningen av och kostnader för våld i nära relationer betonade 1998 vikten av att förbättra kriminalstatistiken omfattande mäns våld mot kvinnor. Det gällde både att ta fram ett nytt brottskodningssystem och att skapa möjligheter att följa flödet inom rättsväsendet. Utskottet ansåg att arbetet måste bedrivas skyndsamt. På grundval av vad som har framkommit i detta arbete gör justitieutskottets uppföljningsgrupp följande bedömningar: Kriminalstatistiken belyser fortfarande inte våld mot kvinnor i nära relationer på ett sådant sätt att det går att få en bild av brottslighetens omfattning. Inom kriminalvården saknas vidare tillförlitliga uppgifter om antalet straff som myndigheten har verkställt när det gäller män som dömts för våld i nära relationer. Det går inte att följa flödet inom rättsväsendet från anmälan till dom. Uppföljningsgruppen utgår från att dessa brister åtgärdas inom ramen för det pågående utvecklingsarbete som bedrivs av rättsväsendets myndigheter. har uppskattat de samhällsekonomiska kostnaderna för våld i nära relationer till 2,73,. I uppskattningen ingår dock inte alla kostnader. Behandlingsprogram för Kriminalvårdens klienter har uppmärksammat frågor som rör behandling av män som dömts för våld mot kvinnor. Därefter har justitieutskottet i flera betänkanden understrukit vikten av att män som dömts för våld i nära relationer blir föremål för lämplig behandling inom kriminalvården och att det är synnerligen angeläget att risken för återfall i sådan brottlighet minimeras. Utskottet har vidare påpekat att det är betydelsefullt att det finns behandlingsprogram för män som inte är dömda. Utifrån resultaten av denna uppföljning gör gruppen följande bedömningar: Det har funnits oklarheter om regeringens styrning av Kriminalvården har bidragit till att dels uppnå de av fastställda målen för jämställdhet, dels minska återfall i brott. fick dåvarande uppdrag som syftade till att bekämpa mäns våld mot kvinnor. I de avrapporteringar som gjordes 19992002 framkom bl.a. att myndigheten inte hade kunskap om antalet dömda män som var föremål för verkställighet. Rapporteringen föranledde inga åtgärder från regeringen. har , efter förslag från regeringen, beviljat särskilda medel för att utveckla behandlingsprogram för bl.a. män som dömts för våld i nära relationer. Uppföljningsgruppen anser att det är positivt att re- SAMMANFATTNING 2007/08:RFR9 geringen i regleringsbrev har begärt att Kriminalvården ska redovisa och kommentera effekterna av de särskilda medlen. Kriminalvårdens klienter har deltagit i verksamheter som riktas till män som dömts för relationsbrottslighet i syfte att de ska upphöra med sitt våldsamma beteende. Det saknas emellertid en överblick inom kriminalvården om var verksamheter har bedrivits, antalet deltagare i programmen samt resultat av insatsen. bedrivs verksamheter som riktas till män som utövar våld i nära relationer vid 22 frivårdskontor och 2 anstalter. har ca 250 män deltagit respektive år. Det har inte varit möjligt att relatera dessa uppgifter till antalet verkställda straff. Uppföljningsgruppen anser att det är väsentligt att det finns uppgifter om dels antalet straff som Kriminalvården verkställer gällande relationsbrottslighet, dels antalet män som genomgår behandling inom eller i anslutning till Kriminalvården inklusive effekter av insatsen. Uppföljningsgruppen förutsätter att tidigare uttalanden beaktas och att lämpliga åtgärder vidtas för att komma till rätta med de uppmärksammade bristerna. Det finns regionala skillnader när det gäller i vilken utsträckning Kriminalvården har kunnat erbjuda och erbjuder klienter med frivårdspåföljd behandling. I har behandlingsprogram existerat vid Rättspsykiatriska kliniken i och i . Verksamheterna bedrivs fortfarande. startade Kriminalvården en IDAP-grupp i . Behandlingsprogrammet IDAP är ett vetenskapligt baserat och ackrediterat program som har använts inom kriminalvården . IDAP är föremål för en relativt snabb utbyggnad i landet. IDAP används vid två anstalter. Vid en anstalt finns män som vill påbörja behandlingen men det saknas utbildade programledare för att tillgodose behovet. Därutöver framgår att det finns män som avtjänar straff vid anstalt som inte kan komma i fråga för programverksamheten eftersom verkställighetstiden är för kort. Uppföljningsgruppen utgår från att Kriminalvårdens utbyggnad av programverksamheten sker på ett sådant sätt att en god tillgänglighet inom frivården och vid anstalter säkerställs. Myndighetssamverkan där dömda och icke dömda män behandlas har tidigare uppmärksammat betydelsen av samverkan mellan myndigheter och andra aktörer när det gäller att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Utifrån vad som framkommit i uppföljningen gör gruppen följande bedömningar: Kriminalvården har tillsammans med bl.a. polis, åklagare och socialförvaltning i ett antal kommuner ingått i samverkansprojekt på lokal nivå. Inom kriminalvården har frivårdskontoren deltagit i sådana projekt. Den samverkan som har förekommit har ofta inneburit att både dömda och icke dömda män tillsammans har genomgått behandlingsprogram. Kriminalvården har emellertid fattat ett beslut att myndighetens programverksamhet för relationsbrott enbart ska omfatta dömda män. 2007/08:RFR9 SAMMANFATTNING rörts i proposition 2006/07:38 stöd till våldsutsatta kvinnor då regeringen redogjorde för lokala samverkansprojekt där Kriminalvårdens behandlingsprogram IDAP tillämpades. Regeringen konstaterade att även icke dömda män kunde delta i programmet men gjorde inget ställningstagande om Kriminalvården kan ingå i samverkansprojekt och tilllämpa IDAP på män som inte är dömda för relationsbrottslighet. Uppföljningsgruppen har funnit att det finns olika aspekter som måste beaktas när det gäller myndighetssamverkan som bl.a. syftar till att behandla dömda och icke dömda män inom eller i anslutning till Kriminalvården. Det finns underlag som visar att de tidpunkter då männen är mest mottagliga för kontakt är precis efter en våldshandling. Det finns ytterligare faktorer som behöver beaktas i sammanhanget. Kriminalvårdens uppgift är att verkställa straff för utdömda påföljder och förebygga återfall i brott. I likhet med övriga myndigheter inom rättsväsendet, är våld mot kvinnor en prioriterad fråga. Det finns slutligen skäl att analysera Kriminalvårdens beslut ur ett effektivitetsperspektiv som innefattar dels användningen av statliga anslagsmedel, dels effekter för den totala resursanvändningen i offentlig verksamhet för att behandla män som utövar relationsvåld. På grundval av särskilda medel från Integrations- och jämställdhetsdepartementet har i beviljat tre kommunala verksamheter, i , och totalt för att utveckla och genomföra behandlingsprogram för män som utövar relationsvåld. Kriminalvården har tidigare ingått i dessa samverkansmodeller och bidragit till att finansiera behandling av både dömda och icke dömda män. Ansökningarna från verksamheterna grundades på bl.a. att Kriminalvården hade sagt upp avtalen med respektive verksamhet. Mot bakgrund av de negativa effekter som följer av Kriminalvårdens beslut att IDAP enbart ska tillämpas på dömda kan det finnas skäl att frågan ånyo prövas. Uppföljning och utvärdering av behandlingsprogrammen Behovet av att följa upp och utvärdera om de program och behandlingsformer som har tillämpats inom kriminalvården är effektiva uppmärksammades av justitieutskottet . Utskottet har därefter återkommit till behovet av uppföljning och utvärdering av all programverksamhet inom kriminalvården. Gruppen gör på grundval av resultatet från denna uppföljning följande bedömningar: Utvärderingar av behandlingsprogram bör ge svar på frågan om behandlingen av män som utövar våld i nära relationer har resulterat i att männen har upphört med sitt våldsamma beteende. Denna fråga är obesvarad eftersom ett begränsat antal utvärderingar har genomförts och slutsatserna i de genomförda utvärderingarna grundas på ett litet klientunderlag. Det finns emellertid intressanta resultat från några utvärderingar, t.ex. att det har varit svårt att motivera männen att delta i behandlingen. SAMMANFATTNING 2007/08:RFR9 fråga bör, enligt uppföljningsgruppens mening, också bli föremål för fortsatta studier. Inom behandlingsprogrammet IDAP finns en uppföljningsmodul som bl.a. innebär att mannen genomgår tester efter avslutad behandling. Även kvinnan ska tillfrågas om resultatet av mannens behandling. Inom kriminalvården pågår en implementering av uppföljningen av resultatet av behandlingen i IDAP-programmet. Uppföljningsgruppen välkomnar denna utveckling och vill uppmärksamma att även den del som innebär att kvinnan kan tillfrågas om resultatet av mannens behandling följs upp. Resultat från genomförda uppföljningar har i begränsad omfattning uppmärksammat kvinnornas uppfattning om resultatet av mannens behandling. Endast i en av de genomförda utvärderingarna har studier om återfall i brottslighet ingått. har i en granskning uppmärksammat att dåvarande inte följde upp alla klientgrupper. Denna iakttagelse äger fortfarande giltighet för Kriminalvårdens verkställighet av straff för relationsbrottsdömda män. Uppföljningsgruppen utgår från att regeringen tar erforderliga initiativ i frågan så att återfall i relationsbrottslighet kan följas upp. Uppföljningsmodulen inom IDAP omfattar visserligen en test av mannen efter avslutad behandling. Men enligt gruppens mening kan inte en sådan uppföljning ersätta en systematisk uppföljning och utvärdering av hela klientgruppen relationsbrottsdömda, en uppföljning och utvärdering som vidare bör omfatta ett längre tidsperspektiv. uppföljningsgrupp vill slutligen betona att det är viktigt att fortsättningsvis uppmärksamma de olika frågor som har lyfts fram i denna uppföljning om behandlingsprogram för män som utövar våld i nära relationer. Gruppen förutsätter att i lämpliga sammanhang får en återredovisning av resultatet av det fortsatta arbetet. I utskottens beredning av ärenden ingår uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut.1 Den grupp inom justitieutskottet som bereder frågorna om uppföljning och utvärdering har utarbetat en plan för uppföljnings- och utvärderingsprojekt . Gruppen har inlett arbetet med en uppföljning av kriminalvårdens behandlingsprogram för klienter som dömts för våld i nära relationer. Våld i nära relationer är ett allvarligt samhällsproblem som har uppmärksammats alltmer under . har efter förslag från regeringen skärpt lagstiftningen och beviljat särskilda medel för flera myndigheter i syfte att vidta åtgärder för att motverka våld mot kvinnor. har uppmärksammat relationsvåldsprogrammet Integrated Domestic Abuse Programme, IDAP, och uttryckt att det är angeläget att män som dömts för våld i nära relationer blir föremål för en adekvat behandling inom kriminalvården.2 I sammanhanget kan även nämnas att antog en resolution om en kampanj mot familjerelaterat våld mot kvinnor. Kampanjen ska pågå till . medlemsstater har uppmanats att aktivt delta i kampanjen.3 Relationsbrottslighet faller under allmänt åtal. Det innebär att allmän åklagare kan väcka åtal även om brottsoffret inte anmäler gärningsmannen eller tar tillbaka en anmälan. är våld mot kvinnor en prioriterad fråga för rättsväsendet. I regeringens proposition Kvinnofrid lyfte man särskilt fram att våld mot kvinnor var ett prioriterat område för både polisen och åklagarna. Dåvarande berördes genom att frågan om behandlingsprogram för män som dömts för bl.a. våldsbrott mot kvinnor särskilt uppmärksammades. I sammanhanget konstaterade regeringen bl.a. att det saknades dels en överblick över vilka behandlingsprogram som fanns för män som begår våldsbrott mot kvinnor, dels utvärderingar av programmens effekter. Det framgick vidare av propositionen att det rådde olika synsätt mellan företrädare för olika yrkesgrupper och mellan olika vetenskapstraditioner i fråga om vilken behandling av män som dömts för våldsbrott som var lämplig och verksam. Enligt uppgift från en forskare som på uppdrag av har utrett frågan kvarstår de skilda synsätten alltjämt. Forskningen om mansverksamheter är vidare begränsad.4 Verksamheter för män bedrivs både 14 kap. 18 § riksdagsordningen. 2006/07:JuU7 s. 17 f. 3Den svenska Europarådsdelegationen har utsett riksdagsledamoten () till ansvarig för kampanjen i . 4Fil.dr , sociologiska institutionen vid . av eller i anslutning till Kriminalvården och andra organisationer, som kommuner och frivilligorganisationer. Kriminalvårdens uppgift är att verkställa påföljder. Det innebär att myndigheten verkställer straff i fängelse respektive frivård och ansvarar för verksamheten vid häkten. Kriminalvården ska vidare verka för att återfall i brott förebyggs.5 Av denna anledning genomgår ett stort antal klienter i kriminalvården olika typer av behandling som syftar till att förhindra återfall i brott.6 Regeringen har i olika sammanhang betonat vikten av samverkan mellan Kriminalvården och rättsväsendets myndigheter samt mellan Kriminalvården och samhället i övrigt. Syftet är att dels förebygga brott, dels förebygga återfall i brottslighet. Kriminalvården har vidare ett ansvar för att förebygga brott under verkställigheten.7 1.1 Syfte och frågeställningar har gjort uttalanden i kriminalvårdsfrågor där vikten av att metoder utvecklas och tillämpas för att män som utövar våld i nära relationer ska upphöra med sitt våldsamma beteende betonas. Syftet med denna uppföljning är att undersöka vilket genomslag utskottets uttalanden har fått i praktiken. Uppföljningen syftar till att besvara följande frågor: Vilka typer av behandlingsprogram erbjuds av eller i anslutning till Kriminalvården när det gäller män som dömts för våld i nära relationer? Hur många klienter har deltagit i programmen? I vilken utsträckning har de använts, dvs. hur stor andel av de relationsbrottsdömda männen har genomgått program? Vilka resultat har uppnåtts genom programverksamheten? Uppföljningen ska vidare ge ett fördjupat underlag inför beredning av propositioner, skrivelser och motioner om kriminalvårdsfrågor. Underlag för denna uppföljningsrapport är offentligt tryck, rapporter, statistik och annat skriftligt underlag. Vidare har intervjuer genomförts med företrädare för Kriminalvården, , , i och . Härutöver har en man som har genomgått Kriminalvårdens behandlingsprogram IDAP intervjuats. Under arbetet har även synpunkter inhämtats från dels f.d. överåklagaren som 5Förordning (2005:985) med instruktion för Kriminalvården. 6http:// 7Se t.ex. Budgetproposition utgiftsområde 4 Rättsväsendet och Budgetproposition utgiftsområde 4 Rättsväsendet. bl.a. har varit verksam vid tidigare i , dels fil.dr vid sociologiska institutionen vid , tillika universitetslektor i socialt arbete vid humanistiska institutionen vid . har lämnat skriftliga svar på de frågor som behandlas i uppföljningen. Innehållet i rapporten har faktakontrollerats av dels samtliga uppgiftslämnare vid , dels i förekommande fall företrädare för övriga myndigheter och när deras muntliga uppgifter återges i rapporten. När det gäller de frågor som rör innehållet i kriminalstatistiken har dessa uppgifter kontrollerats av statistiker vid . Underlag för utskottets uppföljning har tagits fram av utskottshandläggaren vid justitieutskottets kansli och utredaren vid i samarbete med föredraganden . I arbetet har även utvärderaren vid deltagit. 1.3 Avgränsningar och definitioner Begreppet våld mot kvinnor används ofta som ett samlingsbegrepp för fysisk och psykisk misshandel, sexualbrott, hot och ofredande mot kvinnor. Med våld mot kvinnor i nära relationer avses det våld som sker inom familjen och begås av en man, dvs. maken, sambon eller pojkvännen, som kvinnan har eller har haft en känslomässig eller intim relation med.8 Denna rapport avser framför allt våld i nära relationer och de behandlingsprogram som har tillämpats och tillämpas av eller i anslutning till Kriminalvården för att få män att upphöra med sitt våldsamma beteende. De övriga behandlingsprogrammen som har använts för sexualbrottsdömda ingår inte i uppföljningen. Rapporten inleds med en kort beskrivning av bl.a. de delar av kriminalstatistiken som berör våld mot kvinnor samt bedömningar om kostnaderna för våldet mot kvinnor i nära relationer (kapitel 2). I kapitel 3 finns en redogörelse för regeringens och Kriminalvårdens åtgärder rörande verksamheter som riktas mot män som utövar våld i nära relationer. Vidare redovisas de verksamheter som har bedrivits av eller i anslutning till Kriminalvården i syfte att förmå män som utövar våld i nära relationer att upphöra med sitt våldsamma beteende. I kapitel 4 finns en beskrivning av IDAP (Integrated Domestic Abuse Programme) som är ett ackrediterat och vetenskapligt baserat behandlingsprogram som Kriminalvården tillämpar för att behandla män. Programmet införs på alltfler orter i landet. I kapitel 5 uppmärksammas vissa frågor 8 , Våld mot kvinnor i nära relationer En kartläggning, Rapport 2002:14. som rör samverkansprojekt där Kriminalvården har ingått och som har inneburit att både dömda och icke dömda män har genomgått behandlingsprogram. Kapitel 6 innehåller främst en redogörelse för genomförda utvärderingar och uppföljningar av de behandlingsprogram som har använts inom kriminalvården. I kapitel 7 återfinns de iakttagelser och slutsatser som utskottets uppföljningsgrupp har gjort på grundval av redovisat underlag.