rfr · GV0WRFR13 · 2008-03-31 00:00:00 — Förklaringen till skillnaden mellan skogsägare och nyblivna skogsägare i andelen som yrkat skogsavdrag är att söka i att det bland de nyblivna skogsägarna finns en stor grupp som ärvt eller fått sin fastighet varför utrymmet för att yrka skogsavdrag i regel är starkt begränsat. Arv eller gåva innebär att avdragsutrymmet flyttas över till nästa ägare. Eftersom det är vanligt att försöka utnyttja skogsavdraget så fort som möjligt är det troligt att avdragsutrymmet är begränsat för den nye ägaren. De skogsägare som yrkat skogsavdrag har i stor utsträckning fått köpa sin fastighet på marknaden vilket förklarar att deras låneandel är betydligt högre än för nyblivna skogsägare som inte yrkar avdrag. En annan möjlig förklaring till skillnaden kan vara att de som har en låg belåning inte yrkat så mycket i skogsavdrag eftersom de inte behövt avverka skog för att minska sina skulder. Därmed har de inte kunnat yrka något skogsavdrag. En möjlig förklaring till att skogsägare jämfört med nyblivna har en högre belåning både relativt och absolut kan vara att det för skogsägare finns skulder på det gamla innehavet. Det är vidare tänkbart att tidigare ägare har mer substans i sina företag, är förmögnare i absoluta belopp, genom att de redan äger en eller flera skogsfastigheter vilket gör det lättare för dem att få lån. Denna grupp av skogsägare har dessutom lättare att finansiera köpet genom avverkningar på tidigare ägd fastighet. Skogsavdraget får därigenom större betydelse för denna grupp. Skogsavdraget är ett sätt att underlätta finansieringen, vilket är mer värdefullt för dem som har en hög skuldsättning. Hypotesen styrks därmed av resultatet. 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER 2007/08:RFR13 Personer som har köpt en skogsfastighet och som äger en eller flera fastigheter är mer benägna än personer som enbart äger en fastighet att yrka skogsavdrag. Personer som har flera skogsfastigheter har vanligen mer avverkningsbar skog än de som har en fastighet. De som har flera fastigheter har kanske också bättre rutin och kunskap för att utnyttja skogsavdrag samt har även erfarenhet av att ordna finansiering till köp av nya fastigheter. Den som har flera fastigheter och har kunskap om skatter ser att skogsavdragsutrymmet som uppkommer vid fastighetsköp skapar möjlighet att avverka skog så att skattekostnaden hålls låg. Detta gäller speciellt vid rationaliseringsförvärv. Avverkning på en fastighet som ägs vid köp av en ny skogsfastighet som betraktas som rationaliseringsförvärv leder till att hela rotpostförsäljningen upp till taket för skogsavdrag kan avsättas som skogsavdrag, vilket innebär att en lågt beskattad avverkningsintäkt kan finansiera köpet av den nya skogsfastigheten. Skogsavdraget ger således större fördel till befintliga skogsägare än till nya skogsägare. Detta i sin tur påverkar avverkningar i samband med köp genom att ägare kan avverka på befintlig eller befintliga fastigheter. Detta innebär att skogsavdraget har en effekt på skogens ägarstruktur. Skogsägare har med stor sannolikhet dessutom andra målsättningar med sitt skogsinnehav och annan kunskap och erfarenhet än nya skogsägare. Detta innebär att avverkning och skogsvård påverkas av vem som köper en skogsfastighet. Utbudet av virke bör därmed på kort sikt bli högre på grund av möjligheter att yrka skogsavdrag. Hypotesen styrks därmed av resultatet. Höginkomsttagare utnyttjar i mindre utsträckning möjligheten till skogsavdrag än övriga inkomsttagare. Det är svårt att dra någon slutsats om att höginkomsttagare är mer eller mindre benägna att yrka skogsavdrag. Visserligen visar resultatet att andelen höginkomsttagare bland nyblivna skogsägare som yrkat avdrag i Kronobergs- och är högre än de som inte yrkat avdrag. En höginkomsttagare kan ha större nytta av ett avdrag eftersom en högre skattesats innebär att en höginkomsttagare har större nytta av räntefördelning. Skogsavdrag minskar räntefördelningsunderlaget. För höginkomsttagare har räntefördelningen större betydelse än för personer med inkomster under brytpunkten för statlig inkomstskatt. Dessutom kan inte denna grupp tillgodogöra sig ökade sociala förmåner eller pension utöver brytpunkten. Resultatet är enligt forskarna märkligt eftersom det för en person med hög marginalskatt är mindre lönsamt att utnyttja skogsavdraget än att räntefördela. En person som är nybliven skogsägare har dessutom möjlighet att kvitta underskott i näringsverksamhet mot förvärvsinkomsten om näringsverksamheten bedrivs aktivt. Detta är en större fördel för personer med hög marginalskatt än för personer med låg marginalskatt. Hypotesen kan varken förkastas eller bekräftas av detta material. 2007/08:RFR13 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER Skogsägare med annan näringsverksamhet än skogsbruk utnyttjar i större utsträckning möjligheten till skogsavdrag än skogsägare med enbart skogsbruk. Annan näringsverksamhets betydelse på skogsavdrag är enligt resultatet länsspecifikt. Detta är enligt forskarna svårt att förklara och visar på vikten av att inte dra generella slutsatser efter att ha studerat enbart ett län. I verkar annan verksamhet inte påverka yrkandet om skogsavdrag. I finns det ett negativt samband mellan annan verksamhet och yrkandet av skogsavdrag och då speciellt för dem som äger skog . I finns det ett mycket klart positivt samband mellan annan verksamhet och att yrka skogsavdrag. Oavsett i vilket län skogsägaren bor läggs resultaten från flera näringsverksamheter samman till inkomstslaget näringsverksamhet. Underskott i skogsbruket kan således kvittas mot överskott från annan näringsverksamhet samt att skogsbruket normalt har lägre avkastning än fördelningsräntan, vilket gör att inkomster utanför skogsbruket kan räntefördelas, vilket i sin tur gör det fördelaktigt för skogsintresserade näringsidkare att köpa skogsfastigheter. Hypotesen kan varken förkastas eller bekräftas av detta material. Skogsavdraget påverkar både finansiering och lönsamhet av köp av skogsfastighet. Vilken av dessa båda faktorer som en individ uppfattar har störst betydelse varierar beroende på både ekonomisk situation och kunskaper. Varje enskild individ agerar utifrån den upplevda situationen, vilket kan avvika från den verkliga. Detta gör vissa ageranden mer svårförklarliga än andra ageranden. Köp av skogsfastighet utgör inte någon avdragsgill kostnad medan däremot avverkningsintäkterna utgör en skattepliktig intäkt. I och med att möjligheten finns till att yrka skogsavdrag, minskar betydelsen av att införskaffandet av fastigheten inte är avdragsgillt och att intäkten är skattepliktig. Det stämmer väl överens med det svenska skattesystemet att köpet av skogsfastighet inte är avdragsgillt och att skogsintäkterna utgör inkomst av näringsverksamhet. Om det finns tillräckligt med räntefördelningsunderlagsutrymme och skattesatsen är har det skattemässigt relativt liten betydelse om avverkning sker före försäljningen eller fastigheten säljs med ett högre virkesförråd. När inkomsten ska beskattas i näringsverksamhet och skatten inklusive sociala avgifter är kan det ur skattemässig synvinkel vara mer intressant att beskatta försäljningen som en kapitalvinst i inkomstslaget kapital. Vid beräkning av kapitalvinster vid försäljning av näringsfastigheter tas av vinsten upp till beskattning i inkomstslaget kapital, vilket i praktiken leder till en skatt på av den uppkomna kapitalvinsten. Detta gör att säljaren i många fall kan acceptera ett lägre pris per skogskubikmeter när skogen säljs enligt realisationsvinstreglerna jämfört med att virket säljs före fastighetsför- 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER 2007/08:RFR13 Det är därför tänkbart att reglerna om skogsavdrag minskar avverkningsincitamenten i slutet . Ett större virkesförråd leder till ett högre pris på fastigheten vilket i sin tur leder till större skogsavdragsutrymme. Skogsavdraget har ett ekonomiskt värde, vilket gör att priset på fastigheten kan bli högre med ett större skogsavdragsutrymme. Skogsavdraget innebär således att ur skattesynpunkt minskar i många fall säljarens incitament att avverka skog strax före en försäljning medan motsatsen gäller för köparen. Ur skattemässig synpunkt är det fördelaktigare för säljaren än för köparen av fastigheten att göra resultatsänkande skogsvårdsåtgärder. Avdraget sker i inkomstslaget näringsverksamhet för säljaren med i många fall en skattesats på och värdeökningen tas upp som kapitalvinst med en effektiv skattesats på . Om fastigheten stiger i pris ökar därmed också skogsavdragsutrymmet för köparen. Ur ren skattesynpunkt bör därmed, när skattesatserna är , säljaren ta kostnader före försäljningen av fastigheten och köparen ta intäkter efter försäljningen. Ur lönsamhetssynpunkt ökar köparens incitament att avverka skog genom att det blir mer kvar efter skatt på grund av skogsavdrag. Detta innebär att ränteutgifterna kan minskas med ett större belopp med skogsavdrag än utan skogsavdrag. Ur lönsamhetssynpunkt, utan beaktande av ändrad räntefördelning, är det därmed lönsammare att avverka skog när det finns möjlighet till skogsavdrag jämfört med när det inte finns möjlighet till skogsavdrag. Det kan dock finnas köpare för vilka likviditeten styr deras agerande. Dessa köpare kan tvingas avverka mer skog ju mindre andel av avverkningsintäkterna som de har kvar när skatten är betald. Behöver skogsägaren ha fram ett visst belopp måste skogsägaren avverka mer, ju mindre belopp som finns kvar per kubikmeter fast mått under bark när skatten är betald. Skogsavdraget är ett sätt att underlätta finansieringen, vilket är mer värdefullt för dem som har en hög skuldsättning. Köparens incitament för skogsvård underlättas av att det finns mer pengar kvar efter skatt från avverkningsintäkterna. Detta underlättar finansieringen av t.ex. plantering. I och med att räntefördelningsunderlaget minskar med gjorda skogsavdrag kan skattesatsen på lite sikt bli högre för en del skogsägare. Detta ökar värdet av skattemässiga avdrag som t.ex. för planteringskostnader. De flesta skogsägare befinner sig dock inte i den övre delen av skatteskalan. En annan aspekt på skogsavdrag och plantering är att det skattemässigt inte finns samma behov för den enskilde skogsägaren att skaffa sig skattemässiga avdrag för att hålla nere inkomsten genom skogsvårdskostnader. Skogsägaren har ju kunnat minska sin deklarerade inkomst genom utnyttjande av skogsavdraget. Skogsavdraget underlättar finansiering av skogsfastigheter genom att det blir större belopp kvar av avverkningsintäkterna. Det är dock tänkbart att fastighetspriserna skulle ha varit något lägre om det inte funnits möjlighet till skogsavdrag. 2007/08:RFR13 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER För gruppen som inte låter kapitalet från inbesparad skatt stå kvar i företaget blir det ur räntefördelningssynpunkt ännu mer negativt att utnyttja skogsavdragsmöjligheten. Priset på skogsfastigheter påverkas av ett flertal faktorer. Några av dessa är fastighetens storlek, skogstillstånd, närhet till tätort, räntor, icke-monetära nyttor, virkesproduktionsnetto och skatter. Personer, som genom skogsinnehav kan omvandla högbeskattade arbetsinkomster till lågbeskattade kapitalinkomster, hör till den gynnade gruppen. Skogsavdraget kan, utan beaktande av ändrad räntefördelning, upplevas leda till ett högre diskonterat netto efter skatt av fastighetsinnehavet vilket gör att det höjer fastighetspriserna. Priserna höjs både för dem som har stor nytta av skogsavdragsmöjligheten och för dem som har liten nytta av denna möjlighet. På lång sikt kan ägar- och ägostrukturen påverkas. Grupper som gynnas av skattesystemet kommer att äga en större del av skogsarealen. Skogsavdraget påverkar således ägar- och ägostrukturen inom skogsbruket. Den som har flera fastigheter och har kunskap om skatter ser att skogsavdragsutrymmet, som uppkommer vid fastighetsköp, skapar möjlighet att avverka skog utan att den blir särskilt hårt beskattad. Detta gäller speciellt vid rationaliseringsförvärv. Vid avverkning på en fastighet som ägs , i kombination med köp av en ny skogsfastighet som betraktas som rationaliseringsförvärv, blir konsekvensen att en lågt beskattad avverkningsintäkt kan finansiera köpet av den nya skogsfastigheten. Skogsavdraget ger således större fördel till befintliga skogsägare än till nya skogsägare. Detta i sin tur påverkar avverkningar i samband med köp genom att ägare kan avverka på befintlig eller befintliga fastigheter. Skogsägare har med stor sannolikhet dessutom andra målsättningar med sitt skogsinnehav och annan kunskap och erfarenhet än nya skogsägare. Detta innebär att avverkning och skogsvård påverkas av vem som köper en skogsfastighet. Utbudet av virke bör därmed på kort sikt bli högre på grund av möjligheterna att yrka skogsavdrag. En invändning mot skogsavdraget är att det inte sker någon återläggning till beskattning förrän vid försäljning av fastigheten, vilket kan ske långt fram i tiden. Används överlåtelseformen arv eller gåva vid generationsskiften kan denna återläggning skjutas långt fram i tiden. Om man inte vill att mer än avkastningen ska beskattas kan detta enligt (2002) uppnås genom generösa regler för skogskonto. Skogsavdrag behövs enbart i de fall då virkesförrådet vid fastighetens inköp är extremt högt. De flesta skogsägare har i början av innehavstiden lägre sammanräknad förvärvsinkomst än inkomsttaken för sjukpenning, föräldrapenning och pensionsgrundande inkomst. Om dessa skogsägare kommer upp i högre inkomst än inkomsttaket för dessa förmåner under avyttringsåret, alternativt blivit ålderspensionär, har skogsavdraget lett till att dessa inkomster över taket inte påverkar de sociala förmånerna. Detta leder därmed till lägre sociala förmåner och lägre pension, på grund av gjorda skogsavdrag. 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER 2007/08:RFR13 som legat till grund för sociala förmåner blev lägre de år under vilka skogsavdrag yrkades. Individer med hög marginalskatt har störst värde av att minska sin beskattningsbara inkomst på kort sikt medan denna grupp har störst nytta av att kunna räntefördela sina inkomster. Dessa två intressen står därmed i konflikt med varandra för höginkomsttagargruppen. Om det inte funnits möjlighet att göra avsättning till skogsavdrag hade expansionsfonden varit av betydligt större betydelse vid stora intäkter som kommer ojämnt fördelade i tiden, som t.ex. vid större skogsavverkningar. Skogsavdraget är ett värdeminskningsavdrag som ska återföras till beskattning i näringsverksamheten när fastigheten avyttras genom t.ex. köp. Principiellt är det inget att säga om detta. Kapitaluttag beskattas inte. Det är värdestegring och avkastning som ska beskattas. Det är densamma som gäller för t.ex. banktillgodohavanden. Tar en person ut halva sitt kapital blir det ingen skatt. Däremot beskattas räntan. I skogssammanhang är det svårt att skilja mellan kapital och ränta. Schablonmässigt har som en godtagbar kompromiss halva anskaffningsvärdet valts som en högsta gräns för kapitaluttag. förändras virkesförrådet genom tillväxt och avverkning och värdet genom reala prisförändringar och inflation. En slutavräkning måste därför göras så att sparad tillväxt och reala värdeförändringar beskattas. Enligt neutralitetsprincipen, som var vägledande skattereform, ska ingen grupp av människor gynnas eller missgynnas av det sätt på vilket skattesystemet utformas. Som framgått är skogsavdraget mer värdefullt för dem som redan är ägare till en skogsfastighet. Extra gynnade är de ägare som har en närbelägen fastighet och därför kan hävda att köpet innebär en rationalisering. Befintliga skogsägare gynnas. Skogsavdraget påverkar räntefördelningsunderlaget som minskar. De negativa effekterna av detta beror av hur inkomsten annars skulle ha deklarerats samt var i skatteskalan skogsägaren befinner sig. Skogsägare med en hög marginalskatt har störst värde av att minska sin beskattningsbara inkomst på kort sikt medan denna grupp har störst nytta av att kunna räntefördela sina inkomster. Inte heller beträffande var skogsinkomsten kan deklareras och skattesituation är skogsavdraget neutralt. En jämförelse mellan skogsägare och övriga svenska medborgare tyder inte heller på neutralitet. Skogsägarna har från skattesynpunkt stora fördelar. Avslutningsvis framhåller forskarna återigen att de menar att skogsavdragets nuvarande konstruktion har en långsiktig inverkan på ägar- och ägostrukturens förändring till förmån för de personer som redan är skogsägare. En annan observation är den motsättning som finns mellan att yrka skogsavdrag och att räntefördela. Ur statsfinansiell synpunkt innebär detta att inkomster kommer att beskattas i näringsverksamhet på grund av minskat räntefördelningsutrymme med en högre skattesats än som inkomst av kapital. Visserligen kommer skogsavdraget att återläggas till beskattning vid försäljning men inflationen kan då ha minskat det reala värdet. 6 Forskning om och olika aktörers syn på skogsavdrag I samband med uppföljningen har LRF Skogsägarna, och skogsindustrier i egenskap av intresseorganisationer och/eller näringslivsorganisationer för skogsägare m.fl. beretts tillfälle att ge sin syn på skogsavdraget och om det nuvarande skogsavdraget är ändamålsenligt eller om det finns några problem som organisationerna har uppmärksammat. Även har getts tillfälle att ge sin syn på skogsavdraget. En sammanfattning av de synpunkter som har lämnats redovisas i följande avsnitt. En inventering har även gjorts av senare års forskning inom skogsbeskattningen med avseende på forskning som har inbegripit skogsavdraget. Resultatet av inventeringarna redovisas i följande avsnitt. 6.1 Allmänt om skogsbeskattningen och de grundläggande principerna I en licentiatavhandling analyseras olika skattereglers effekter på det svenska skogsbruket. I avhandlingen pekas bl.a. på att ett bra skattesystem ska vara enkelt, neutralt och rättvist. Forskaren konstaterar att med något undantag är dagens skattesystem enkelt i så måtto att regeltillämpningen är klar. Enligt forskaren är en svårighet för skogsägarna att systemet ger så många möjligheter, t.ex. om skogsägaren vill senarelägga beskattningen. Enligt forskaren förhindrar dagens skatteregler sällan ett rationellt skogsbruk, och han konstaterar att möjligheterna till inkomstutjämning är väl tilltagna.89 () har återkommande analyserat och pekat på olika frågor som rör skogsbeskattningen. LRF menar att reglerna för enskilda näringsidkare i stort sett fungerar bra och att kritiken av skattesystemets komplexitet är överdriven.90 I 2006 som ges ut av LRF Skogsägarna pekas på att balansering av olika typer av kapital är en nyckelfråga för lönsamhet och riskspridning i ett företag. Som företagare anges skogsägaren ha goda möjligheter att kombinera olika alternativ för kapitalplacering och försäkringsskydd. Som en av flera viktiga åtgärder anges bl.a. användningen av räntefördelning för att få rimlig företagsbeskattning (kapitalbeskattning). En annan viktig åtgärd som nämns är att hålla kvar medel i företaget genom olika resultatregleringsmöjligheter som t.ex. skogsavdrag, skogskonto, periodiseringsfond och expansionsmedel. 89Håkansson, 2002. 7B6 FORSKNING OM OCH OLIKA AKTÖRERS SYN PÅ SKOGSAVDRAG 2007/08:RFR13 pekar på att före införandet av nuvarande system för skogsbeskattning, dvs. års taxering, följde beskattningen av skogsinkomster den grundläggande principen om att endast avkastningen på kapitalet skulle beskattas. års taxering tillämpas regler om skogsavdrag som innebär en schablonisering av den grundläggande principen. Enligt innebär konstruktionen av regelverket med anskaffningsvärde, avdragsutrymme och skogsavdrag att följsamheten mot principen har försämrats. Även om dagens system inte följer principen fullt ut konstaterar att reglerna är lätta att tillämpa jämfört med de bestämmelser som gällde i det gamla regelverket och pekar vidare på att samtliga ingående variabler som behövs för att beräkna skogsavdraget är lätta att härleda utan alltför omfattande utredningsarbete. Systemet fungerar enligt väl i praktiken. pekar vidare på att den grundläggande princip som skogbeskattningen vilar på är viktig och måste finnas kvar som utgångspunkt för eventuella förändringar av regelverket. menar att det är viktigt att endast avkastningen på kapitalet beskattas och att rena kapitaluttag inte drabbas av inkomstbeskattning. menar att denna princip måste gälla för beskattning av skogsinkomster eftersom det i annat fall skulle uppstå märkliga skillnader mellan beskattningen av olika inkomstslag. Skogsindustrierna pekar på att det rent principiellt bör finnas någon form av skogsavdrag eller liknande för att investeringar i skog inte ska missgynnas gentemot andra. Att på varje enskild fastighet beräkna den årliga tillväxten och bara beskatta avverkningar av den ter sig omöjligt och Skogsindustrierna anser därför att skogsavdragets schablon fungerar förhållandevis bra. 6.2 Myndigheternas bedömningar och hantering av skogsavdraget För del har frågor som rör skogsbeskattningen bl.a. aktualiserats i samband med stormen , då verket gick ut med en s.k. styrsignal.91 När det gäller tvister uppges från myndigheten att de inte känner till några sådana med anledning av skogsavdrag. Enligt uppgift från har de inte initierat eller genomfört några specifika undersökningar som berör skogsbeskattning och skogsavdrag. När det gäller regelverket uppger att de har vissa hanteringsproblem med skogsavdragen i form av skogsliggaren och vilka skogsavdrag som är hänförliga till olika skogsfastigheter om det finns flera fastigheter. 91 En styrsignal är den interna benämningen på ett ställningstagande som har tagits fram i syfte att åstadkomma en enhetlig och likformig rättstillämpning inom . Dessa publiceras kontinuerligt på bl.a. . 2007/08:RFR13 BILAGA 1 7B6 FORSKNING OM OCH OLIKA AKTÖRERS SYN PÅ SKOGSAVDRAG Den skogsägare som genomför ett tillskottsförvärv har möjligheter att utnyttja det uppkomna avdragsutrymmet i snabbare takt jämfört med en så att säga normal förvärvare. Detta gäller under förutsättning att förvärvaren kan erhålla ett intyg från eller om att förvärvet är ett s.k. rationaliseringsförvärv. Tillämpningen av reglerna ger enligt upphov till ständiga diskussioner i samband med kurser, skogsägarkvällar m.m. då det verkar som om myndigheternas bedömningar varierar mellan olika delar av landet. Enligt skogssällskapet är detta inte så konstigt då det är sakkunniga tjänstemän som ska bedöma huruvida köpet är ett rationaliseringsförvärv. pekar på att frågorna kring detta är många och lyfter särskilt fram följande: Ska sammanläggning av fastigheterna krävas? Måste fastigheterna gränsa till varandra? Om de inte måste gränsa till varandra, hur långt får det vara mellan fastigheterna? Hur stor skillnad i storlek får det vara mellan de båda fastigheterna? För att undanröja tveksamheterna i tillämpningen bör enligt regelverket förenklas. Låt de regler som gäller för rationaliseringsförvärv omfatta samtliga förvärv av skogsfastigheter. Detta innebär att skogsavdraget maximalt får uppgå till av likvider för avverkningsrätter och av leveransvirkeslikvider. I sammanhanget bör man komma ihåg att avdragsutrymmets storlek är detsamma oavsett om det är frågan om ett rationaliseringsförvärv eller ett vanligt förvärv. Med dagens regler är det enbart takten i utnyttjandet som skiljer de båda förvärvstyperna åt. Skogsindustrierna föreslår en ändring/förenkling av reglerna så att alla, oavsett om det är rationaliseringsförvärv eller inte, utan halvering får yrka skogsavdrag från första kronan. Reglerna för rationaliseringsförvärv och därmed ökande möjligheter till skogsavdrag är enligt Skogsindustrierna otydliga och det innebär att de hanteras olika på respektive länsstyrelse. Med dagens mekaniserade skogsbruk är det enligt Skogsindustrierna förhållandevis ointressant om fastigheterna ligger ifrån varandra eftersom det i alla fall krävs en maskinflytt.