rfr · GV0WRFR3 · 2008-02-14 00:00:00 — I har för att minska fångsten av under minimimåttet på uppväxtområden införts tre totalfredade områden samt ökade maskor i näten på djup över trettio meter. Minimimåttet på och öring har dessutom 356 m.fl., 2007. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET Från uppges att de regler och föreskrifter som finns för fiskets bedrivande i och har accepterats av alla kategorier fiskande genom ett omfattande förankringsarbete från förslag till slutlig regelskrivning.357 4.5 Utbildning och kompetensutveckling Europeiska kommissionen har i en rapport tagit upp ett antal problem kring utbildningen av yrkesfiskare i . Rapporten pekar på att antalet elever som påbörjar någon form av utbildning inom fiskeområdet minskar. Kommissionen konstaterar att utbildningskraven på yrkesfiskarna varierar beroende på fiskefartygens storlek och den enskildes arbetsuppgifter ombord. Enligt kommissionens bedömning är antalet personer med behov av specialistutbildning tämligen begränsat. Däremot medför den tekniska utvecklingen inom fisket ett ökat behov av utbildning och kompetensutveckling inom IT-området. Enligt kommissionen har utbildningsanordnare på olika håll i anpassat sig till dessa nya krav, bl.a. genom att kursplaner har ändrats och kortkurser har tagits fram. Kommissionen pekar också på att en integrering av utbildningar i mer allmänna utbildningar med maritim inriktning ökar möjligheten för den studerande att få ett arbete.358 För del har pekat på att läget vad gäller utbildning och kompetens skiljer sig åt inom olika delar av fiskenäringen. Gemensamt är dock att sysselsättningen minskar och att utbildningsinsatser behövs för att höja och bredda kompetensen. Som exempel nämns att yrkesfiskare som vill bredda sin verksamhet genom förädling behöver kunskap om de nya regelverken för livsmedelsförädling. Ett annat exempel är behov av kompetensutveckling för att klara av ökade inslag av IT-användning. Andra aktörer har i uppföljningen pekat på att det moderna yrkesfisket ställer krav på ökad kompetens inom bl.a. fartygsutrustning, fångsthantering, företagsekonomi och ekosystemens uppbyggnad. har också framfört att den traditionella kunskapsöverföringen har förändrats. Den ekonomiska nedgången och den bristande nyrekryteringen har lett till svårigheter för kunskapsöverföring och inskolning av nya fiskare. I ett underlag som tagits fram till konstateras att fiskaryrket i stor utsträckning vilar på informell utbildningsgrund. Flertalet fiskare har inte gått i skola för att lära sig sitt yrke, utan har lärt sig yrket från generation till generation. Denna form för kunskapsöverföring har visat sig historiskt hållbar då fiskaryrket har varit knutet till lokalt samlade fiskelägen. I underlaget görs bedömningen att mycket tyder på att denna form för generationsväxling kommer att dominera även . Det framförs därför vara viktigt att det finns vidareutbildning och kompetenshöjande åtgärder för fiskare som redan 357Fiskeriverket, 2007i och i , e-brev . 358Europeiska kommissionen, 2006b. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET befinner sig i yrket. Från husbehovsfisket och Skifo har i uppföljningen framförts att yrkesfiske inte är ett yrke som man som regel utbildar sig till enbart genom studier. Den avgörande faktorn när det gäller yrkesvalet för en blivande yrkesfiskare är, enligt Skifo, att man på ett naturligt sätt ges tillfälle att komma in i näringen.359 Länsstyrelserna på har i en rapport framfört att avsaknaden av yrkesinriktad utbildning för fiskare är en bidragande anledning till fiskaryrkets låga status. konstaterar de bl.a. att den erfarenhet och kunskap som äldre fiskare har försvinner i allt snabbare takt. Länsstyrelserna pekar på behovet av en särskild utbildning inom det småskaliga kustnära Östersjöfisket. i har i uppföljningen dock framfört att de sammantaget bedömer att kunskapen om fiske och fisketeknik hos flertalet verksamma yrkesfiskare är hög . Konferenser, seminarier och studieresor för verksamma inom fisket uppges ha bidragit till ökad medvetenhet och kompetens i flera avseenden. Vissa formella krav på utbildning och behörigheter ställs på den som arbetar som yrkesfiskare. Således måste alla yrkesfiskare ha genomgått en obligatorisk säkerhetsutbildning, som ska förnyas . Säkerhetsutbildningen kan genomföras vid bl.a. Sjösäkerhetsskolan på , vid Landsort i och vid i . Behörigheter av olika slag krävs för befälhavare och maskinister på fiskefartyg, varierande med storlek på fartyg och fartområde. Förhållandevis nya krav på detta område är att befälhavare på fiskefartyg i storleken ned till 6 meters längd ska inneha skepparexamen, en utbildning som omfattar samt att befälhavare på fiskefartyg längre än ska ha genomgått särskild tilläggsutbildning . Skepparkurser ordnas oftast lokalt eller regionalt. Den särskilda tilläggsutbildningen anordnas av bl.a. Fiskets Utbildningscentrum (FUC) på Öckerö.360 Vid i och Sjöfartshögskolan i kan erhållas högre nautisk och maskinteknisk utbildning. har diskuterat om det bör ställas utbildningskrav för att få yrkesfiskelicens (se även avsnitt 4.2). Tjänstemännen pekar på att det kan behövas utbildningsinsatser om yrkesfiskare ska ställa om till fisketurism. I en utvärdering av framförs att utbildningen av blivande och etablerade yrkesfiskare måste förbättras och kopplas till rätten att bedriva yrkesmässigt fiske.361 359Fiskeriverket, 2007i, , 2007 och Skifo, e-brev . 360Vilka krav som ställs på olika behörigheter på däck och i maskin kan hämtas från där aktuella författningar finns listade. Information finns också att hämta från i (). 361Webbplatserna , och samt. , intervju och Anderssson m.fl., 2007. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET Exempel på utbildnings- och fortbildningsanordnare finns möjlighet till en gymnasieinriktad yrkesutbildning av yrkesfiskare. Det är en treårig gymnasieutbildning på med möjlighet att studera vidare vid högskola. Utbildningen ger även grundläggande nautisk och maskinteknisk behörighet samt säkerhetsutbildning.362 Yrkesfiskare från har i uppföljningen konstaterat att besättningarna på fiskebåtarna har minskat. När det är så få personer på en båt måste alla ha hög kompetens inom alla områden. Därmed ökar kraven på utbildning. En intervjuad yrkesfiskare framhåller att gymnasieskolan på är mycket viktig. , som byggdes , har ca 200 elever på olika utbildningar med inslag. finns fyra program vid skolan: den seglande gymnasieskolan, fiske- och sjöfartstekniskt program, marint verkstadstekniskt program samt marinbiologiskt program. Den som vill arbeta till sjöss eller i ett yrke med anknytning till havet kan välja fiske- och sjöfartstekniskt program. ingår praktik (arbetsplatsförlagt lärande) . Detta innebär , och under det tredje året. Det arbetsplatsförlagda lärandet sker på fiskebåtar i och . Eleverna får möjlighet att pröva olika sorters fiske på större och mindre båtar. Utbildningen har även en sjöfartsinriktning med arbetsplatsförlagt lärande på ett skolsegelfartyg. Eleverna läser kurser inom ämnena däckstjänst, fartygsteknik, navigationskunskap och sjöfartssäkerhet. Utbildningen bygger på ett helhetstänkande utifrån olika teman, där teori och praktik varvas. I utbildningen ingår också kurserna Basic Safety och säkerhetskurs för fiskare, vilka är certifierande. Eleverna erhåller diplom/bevis efter att kurserna avslutats. Från skolan framförs: Arbetet som fiskare lär man sig mest om när man är ombord på fiskebåt. Så har det alltid varit, men krävs även andra kunskaper när man är till sjöss. Man måste känna till både nationella och internationella överenskommelser när det gäller regler för fiske. Man bör kunna engelska och veta en del om miljö och ekologiska samband, liksom om säkerhet Detta kommer du att få lära dig under din utbildningstid.363 Skolan erbjuder alla att läsa fartygsbefäl VII efter studentexamen, vilket ger behörighet att arbeta som kapten/styrman på mindre båtar i närsjöfarten. Utbildningen riktar sig till såväl fiskare som sjöbefäl. Fartygsbefäl VII anordnas i samarbete med . I utbildningen ingår bl.a. navigation, sjömanskap, fartygsstabilitet, sjörätt och radiokommunikation. Från kommun uppges att gymnasieskolan ses som en viktig satsning. Den ses som särskilt viktig för en näring i nedgång och har riksintag. I anslutning till skolan byggs boende och konferenslokaler. SFR har beslutat om att förlägga ett utbildningscenter till . FUC, som inte är kommunalt, ger fortbildning till fiskare, t.ex. radiocertifikat, vilket är ett nytt krav 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET Vissa lärare tjänstgör på både FUC och den kommunala gymnasieskolan. SFR anordnar ett antal seminarier och informationsträffar för medlemmar. Detta sker centralt eller regionalt/lokalt i samarbete med regionala SFR-organisationer. Ett studiepaket med läroplan har tagits fram. Syftet är att erbjuda fiskenäringen en grundkurs i fiskeekologi, med möjligheter att bedriva lokal intensivutbildning i fiskelägena. Liknande utbildningspaket har tagits fram i samarbete mellan räkfisket i KosterVäderöområdet och marinbiologiska laboratorium. Förbundet har erhållit ett anslag från för denna typ av verksamhet. En del av anslaget har även använts för att delfinansiera regionala pilotkurser med nautisk och maskinteknisk utbildning m.m.364 i har i uppföljningen framhållit de frivilliga kurser som anordnats av marinbiologiska laboratorium för fiskare. Kurserna uppges ha varit uppskattade av deltagarna. Den inriktning som kurserna har, med forskare som lärare, skulle enligt kunna utgöra exempel på vad en introduktion i fiskaryrket kräver. Vidare planeras det också för kurser på för andra personer som arbetar inom fiskeförvaltningen. Där är det tänkt att yrkesverksamma fiskare ska vara kursledare. Inriktningen blir då bl.a. fiske och fisketeknik. Det kan dessutom nämnas att fortbildning kan ingå i EU-projekt med knytning till fiskenäringen. Från exempelvis i län uppges att många sådana projekt har initierats. Ett flertal studieresor har genomförts, vilket bl.a. har lett till flera nya små företag inom vidareförädling av fiskprodukter. Från i framförs att genom EU-stödets kollektiva åtgärder till insjöfisket har ett stort antal yrkesverksamma fiskare deltagit i konferenser, seminarier, studieresor, redskapsutveckling, kurser i livsmedelshantering, säkerhet och fisketeknik. menar att det har bidragit till ökad medvetenhet och kompetens.365 Från har uppgetts att det tidigare fanns fiskarutbildningar i bl.a. och på , men att intresset för dessa har varit litet. Kommunerna har försökt att anordna, men inte lyckats. Tjänstemännen framhåller att teoretisk utbildning går att få, men att det är svårt att få praktikplatser: Den praktiska fiskekompetensen kan inte skaffas på skolbänken utan fås endast ombord på fartygen. Det har blivit svårt för ungdomar som inte har någon släktrelation i fisket att få praktik ombord på ett fartyg. Den naturliga kunskapsöverföring som tidigare skedde har i det närmaste kommit att upphöra. 365Länsstyrelsen i län, e-brev samt i , e-brev . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET 4.6 Förvaltningen av statliga fiskeinsatser 4.6.1 Yrkesfiskarnas delaktighet i beslutsfattandet Yrkesfiskarnas engagemang i förvaltningen I uppföljningen har flera aktörer pekat på betydelsen av att yrkesfiskarna engageras i förvaltningen av fisket. Ett exempel är länsstyrelserna på sydkusten som i en rapport menar att yrkesfiskarnas engagemang måste tas till vara bättre, både i beståndsförvaltningen och i redskapsutvecklingen. medverkar företagen i alltför liten omfattning, och enligt länsstyrelsernas erfarenhet finns det ett mycket stort värde i att nyttja yrkesfiskarnas kunskaper i t.ex. utformningen av nya föreskrifter och vid bedömningen av konsekvenserna av gällande föreskrifter. Ett sätt att uppnå detta är genom de regionala rådgivande nämnderna (, RAC). Även de yrkesfiskare som har ingått i uppföljningen har pekat på vikten av att fiskarna är delaktiga i beslutsfattandet. Det har vidare pekats på att genom inrättandet av regionala rådgivande nämnder har grunden lagts för ökad delaktighet i förvaltningen. I uppföljningen har det pekats på exempel på s.k. fiskarledd förvaltning. Ett sådant exempel är ett försök som startade med självförvaltning av siklöjefisket i . Bakgrunden var att fångsterna minskade kraftigt . Fiskarorganisationer och enades om fiskerestriktioner, som begränsning av antal fisketillstånd, minskad fisketid och inskränkningar i fiskeområden. har framfört att sedan projektets start har beståndet av siklöja återhämtat sig, och åren 20042005 var fångsterna rekordstora. bedömer att den positiva utvecklingen är ett resultat av med god rekrytering i kombination med lyckade förvaltningsåtgärder. Det finns ett formellt kunskapsutbyte och ansvarsfördelning, bl.a. genom yrkesfiskarnas egenprovtagning och användning av beståndsuppskattningar. Yrkesfiskarna har möjlighet att påverka mer långsiktigt genom att stänga och öppna fiskeområden och reglera fisketiden.366 Tjänstemän vid uppger att det förs en dialog med i bl.a. frågor som handlar om hur näringen påverkas av olika typer av fiskepolitiska insatser. Det kan exempelvis gälla den tekniska redskapsutvecklingen, vilket är en insats som direkt påverkar den enskilde yrkesfiskaren. Verket för i sin tur en dialog med SFR eller andra organisationer. Generellt för regelbundna dialoger med yrkesfiskarna när olika typer av frågor är aktuella. Tjänstemännen menar att synpunkter från yrkesfiskarna väger tungt. har även kontakter med näringen i samband med ministerrådsmöten.367 I den tillsatta utredningen av fiskelagstiftningen ingår bl.a. att utreda det lokala inflytandet i fiskeförvaltningen. Utredaren ska undersöka möjligheterna att skapa skilda former av 366Yrkesfiskare, intervju , , 2007 samt webbplats. 367Jordbruksdepartementet, intervju . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET samförvaltning och öppna för samarbetsformer för fiskeförvaltning, fred- ningsområden, fiskeövervakning och fiskekontroll. utgår från att en gemensam resurs endast kan förvaltas Från uppges att verket arbetar med att utveckla lokal/regional samförvaltning, bl.a. inom samförvaltningsinitiativet. är ett program för att stödja och följa upp lokala samförvaltningsgrupper där intressenter och representanter från myndigheter och forskning samarbetar om förvaltningen av fisken och fisket. Verksamheten är ett led i en svensk och internationell sökprocess efter nya lösningar för förvaltning av naturresurser i allmänhet och för gemensamma resurser som fiske i synnerhet. ske i nära samarbete med brukare. Syftet är att forma en framtida hållbar förvaltning genom att komplettera dagens förvaltningsform med inflytande från den lokala nivån. Ett brett deltagande söks ofta inom samförvaltning. följande intressenter relevanta ur ett svenskt fiskeperspektiv: yrkesfisket, sportfisket och husbehovsfisket; vattenägare samt vattenbrukare. intressegrupper deltar, som t.ex. universitet, naturskyddsorganisationer och arbetar med samförvaltning på flera På lokal/regional nivå har nya former för samförvaltning prövats inom bl.a. samförvaltningsinitiativet som ett pilotprojekt utifrån ett regerings- fick i uppdrag att leda och samordna pilotprojekt med syfte att utveckla en lokal/regional samförvaltning av fiskresursen och fisket. Syftet var att utveckla samarbetsformer och beslut- processer, vilka kan komma att lägga grunden för ett framtida arbete med Uppdraget rapporterades till regeringen i slutet av Enligt uppgift kommer arbetet tillsammans med initiativen Ett exempel kan hämtas från , där Norra sam- Arbetet har sitt ursprung i en överenskommelse mellan yrkesfiskarna, och om fisket i området. Fokus har lagts på yrkesfisket i och kommuner ut till fyra nautiska mil från land. Området har en djupränna och en omfattande artrike- dom som också motiverat bildandet av en marin nationalpark. det ska vara en brukad park och att initiativet ska vara med och forma villko- ren för ett hållbart fiske i parken. ses som en möjlighet att nå ett hållbart fiske, landsbygdsutveckling och bevarande av kustfiskekulturen. Initiativet vill bl.a. ändra på att fisket har en mindre positiv framtoning. Ett annat exempel kan hämtas från län, där Kustlandets samför- Kustlandet omfattar skärgården inom och Det finns i Kustlandet delade åsikter i fiske- Allt oftare utnyttjas rätten till fritidsfiske i kommersiellt syfte. vattenägare har varit kritiska till att de inte får ange villkoren för denna ut- veckling och få ersättning för fisket på eget vatten. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET ningsinitiativet är att åstadkomma en gemensam samling kring kustens fiske och att bryta gamla blockeringar som uppkommit i samband med reformen av det fria handredskapsfisket (se även avsnitt 6.3.3). Ett tredje exempel kan hämtas från . Ume- och samförvaltningsinitiativ är ett av två initiativ som rör sötvatten och som ingår i ett större avrinningsområde. Här vandrar fisken upp via och . Nedströms råder oklara fiskerättsförhållanden med en blandning av fritt fiske, enskilt fiske, kommunalt vatten och kortare avsnitt med tillträde för allmänheten. I älvmynningen finns ett minskande yrkesfiske inriktat på såväl odlad som vild lax. På sin väg uppströms för att leka måste lax och havsöring passera en kraftstation och ett intensivt handredskapsfiske. Initiativet vill samförvalta öring och lax från fjäll till kust genom att förbereda en ordnad fiskeförvaltning i nedre del, mynning och i kustområdet. Målet är att mer lax och öring ska vandra upp i . Syftet med samförvaltningsinitiativet är att utveckla metoder för samarbete mellan aktörer upp- och nedströms. bildades ett samarbetsråd vars medlemmar består av olika brukarekategorier såsom yrkesfiske, husbehovsfiske och sportfiske. Gemensamt är dock att de förvaltar någon form av fiskerätt. Det finns en stor mängd intressenter som berörs antalet fiskerättsägare längs vattensträckan är 3 500. Längs Vindeläven är dessa företrädelsevis organiserade i fiskevårdsområden med Fiskeråd som paraplyorganisation, medan fiskerättsägare längs med nedre del till största delen är organiserade i byalag.368 4.6.2 Myndigheter och yrkesfiske Yrkesfiskets förhållande till centrala myndigheter En av de frågor som har ingått i uppföljningen har varit att undersöka förhållandet mellan yrkesfisket och myndigheter. Det har i uppföljningen framkommit flera exempel på problem i relationen mellan yrkesfiskare och myndigheter. har det också framkommit flera exempel på ett väl fungerande samarbete. Från fiskenäringen har det framförts att saknar förståelse för näringen och hur den fungerar. SFR menar att det är för lite näringstänkande inom verket. Från yrkesfisket upplevs att verket har stagnerat och att det är för stort i förhållande till uppgifterna. Däremot finns en större förståelse och ett större intresse för fiskenäringen på länsstyrelserna. En orsak är att dessa regionala myndigheter har yrkesfiskarna närmare sig.369 En av de yrkesfiskare som har ingått i uppföljningen beskriver förhållandet till myndigheterna på följande sätt: Jag upplever att myndighetens ambition är att ha ett gott förhållande till näringen, men det blir ofta fel, delvis för att man inte vet hur näringen fungerar och då blir ofta tolkningen av regelverket därefter. 369Sveriges , intervju . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET att har spelat ut sin roll för svenskt yrkesfiske. Det verkar mest vara intresserat av att vara paragrafryttare.370 I ett underlag som tagits fram till karakteriseras relationen mellan fiskare och myndigheter som på det hela taget frostig och misstänksam. påpekas där att relationen mellan fiskenäringen och ansvariga myndigheter är avgörande för branschens förmåga att häva sig upp ur den kris som man just nu befinner sig i. Från kommun upplevs att har för mycket att säga till om och att det är svårt att förstå vad menar. Kommunföreträdarna menar vidare att det finns en viss tröghet på och att verket måste betrakta yrkesfiskarna som företagare, inte som en kvarleva från svunna tider som inte behövs. Länsstyrelserna på sydkusten har i en rapport uttryckt kritik mot att det inte genomförs konkreta åtgärder för att styra utvecklingen av fisket i riktning mot de mål för fiskepolitiken som har uttryckts både på EU-nivå och nationell nivå. Enligt länsstyrelserna är det inte avsaknad av politiskt stöd för fisket på sydkusten eller otydligheter i riktlinjerna som är orsaken till fiskenäringens tillbakagång i regionen. Länsstyrelserna menar att inte har vidtagit några åtgärder med egentlig betydelse för att vända utvecklingen på . Inte heller har några andra myndigheter på något påtagligt vis agerat för att motverka den stora utslagning som skett på . Länsstyrelserna konstaterar att även om har huvudansvaret så delas ansvaret av flera myndigheter, bl.a. länsstyrelserna. Enligt länsstyrelserna har fiskenäringens grundläggande uppbyggnad på stora delar av nu decimerats till en nivå där en återhämtning är möjlig.371 På företagsnivå har kritiska synpunkter på olika myndigheter framförts. En yrkesfiskare i menar att vill vara reglerande och bestämmande. Detta framförs som en anledning till att det finns så många tjänstemän vid . Fiskaren menar vidare att personer från yrkesfisket bör vara rådgivare i departement och verk, speciellt med tanke på medlemskapet i EU där halkar efter i frågor om yrkesfisket.372 Fiskare i har framfört att yrkesfiskarna inte har några höga tankar om och undrar om alla anställda behövs. Man menar t.ex. att förhalar införandet av havdagar, bl.a. eftersom det finns en rädsla inom verket för att man då skulle se hur mycket fisk som faktiskt finns i havet. Yrkesfiskarna ser med blotta ögat att det finns fisk i havet, men tror inte på fiskarna. Den omfattande regleringen skapar frustration hos fiskarna. Bland yrkesfiskarna ser man som en motståndare. Yrkesfiskarna ställer sig vidare mycket frågande till uppgifter om svartfångst. Det handlar bara om uppskattningar från sida. Yrkesfiskarna har inget emot att bli kontrollerade, men de vill inte bli kontrol- 370Yrkesfiskare, brev . 371Länsstyrelsen i län m.fl., 2005. 372Yrkesfiskare, e-brev . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET Det är svårt med tidsmarginaler för att skicka in rapporter. Yrkesfiskare i län har riktat kritik mot bl.a. införandet av det fria handredskapsfisket och de konsekvenser som det har fått för rådigheten över fiskresursen i skärgården (se vidare avsnitt 6.3.3). En fiskare menar att ägnar mer intresse åt fritidsfiske än yrkesfiske, trots att yrkesfisket i länet har en så lång tradition. Fiskaren menar vidare att de forskare som lägger fram förslag på förbud och åtgärder saknar praktiska erfarenheter, vilket är ett stort problem.373 I uppföljningen har även yrkesfiskets förhållande till andra centrala myndigheter uppmärksammats. När det gäller t.ex. , som sköter kontrollen till havs, har det enligt fiskare i blivit bättre sedan började tala om vilken typ av kontroll som de gör. Det kan vara dels fiskekontroll där fiskeredskapen och fångsterna kontrolleras, dels manskapskontroll med kontroll av om papper, certifikat, läkarintyg, fiskelicenser, besättningsstorlek etc. är i ordning. En annan central myndighet är som har regler för t.ex. lastrummen på fiskebåtarna. Det kan enligt yrkesfiskarna i vara svårt för t.ex. träbåtar att uppfylla regelkraven.374 Yrkesfiskets förhållande till forskningen Flera aktörer har i uppföljningen pekat på att ett problem inom fisket är att samspelet mellan fiskare, forskare och myndigheter på olika nivåer är bristfälligt. Av ett underlag som tagits fram till framgår följande: I flera viktiga ärenden har man valt att inskränka fiskets insyn i beslutsprocessen.