rfr · GV0WRFR22 · 2008-06-01 00:00:00 — En annan fördel är naturligtvis att är ett viktigt land. Det säger sig självt att det finns andra motiv än de rent kärntekniska bakom sådana här avtalsförslag. En uppenbar nackdel med förslaget är att man genom att exportera kärnteknik till kan frigöra indisk inhemsk teknik som kan gå till deras eget kärnvapenprogram. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT 2007/08:RFR22 Vad som väger tyngst av de här fördelarna och nackdelarna är up in the air. Ett annat förslag som ligger på bordet och som har mötts, och möts, av ett ganska stort motstånd handlar om att ge utökade möjligheter att vid inspektioner leta efter icke-deklarerad verksamhet, det vill säga att leta efter verksamhet som landet i fråga inte har deklarerat som kärnteknisk verksamhet. Som situationen är kan egentligen bara konstatera att den kärntekniska verksamhet som man har uppgett att man har används för civila ändamål. kan i allmänhet inte säga någonting om att det inte finns ickedeklarerad kärnteknisk verksamhet, vare sig det är för civila eller militära ändamål. Slutligen: Ett liggande förslag är att kärntekniska arrangemang ska vara i multilateral ägo i stället för att ske på nationell basis, som . Det handlar om den här kärnbränslecykeln, som visade, och speciellt om några steg i den kärnbränslecykeln, nämligen det som gäller anrikningen. Det grundläggande problemet här är förstås att eftersom NPT ger rätt till civil kärnteknik måste den här typen av multilaterala arrangemang ske på frivillig basis, det vill säga de måste vara ekonomiskt attraktiva utan att för den skull förstöra existerande marknadsmekanismer, vilket är en svår balansgång. Risken är naturligtvis att man i sådana här arrangemang endast får med sig stater som har rent mjöl i påsen från början. Ordföranden: för det! Då är det fråga om det finns någon som vill ställa någon fråga eller om vi ska gå vidare till . Det är nog lika bra att från får fortsätta. Sedan får vi se om det blir möjligt att ställa frågor. Annars får vi ta dem . , : Tack så mycket, ordförande! Jag är chef för den enhet på UD som sysslar med bland annat vapenkontroll. Som ni ser på tidtabellen har jag ganska på mig. Det passar bra, för jag har blivit instruerad att hålla mig kort och sedan svara på frågor resten av dagen. Jag ska fortsätta på samma tema som har ägnat sig åt. Vi ska då komma ihåg att vad vi talar om här är ett strategiskt våldsmonopol som åtta eller nio länder har och som är specifikt för kärnvapen. Med åtta eller nio menar jag att det är lite osäkert med . De har ingen arsenal, så att säga. Det är inget riktigt kärnvapenland i det avseendet. Termen massförstörelsevapen är väldigt missvisande därför att kärnvapen är det enda massförstörelsevapnet av strategisk betydelse. Biologiska och kemiska vapen är väldigt hemska i sig själva. Men i det kemiska fallet är de primitiva, och i båda fallen är de svåra att använda, som nämnde. Sedan tycker jag att vi ska komma ihåg en sak när vi håller på med sifferexercis om kärnvapeninnehavet, som vi nördar gärna ägnar oss åt, nämligen att det egentligen inte spelar någon roll för resten av världens länder om och har 6 000 operativa kärnvapen eller 2 000 eller ens 1 000. Det är fortfarande ett strategiskt våldsmonopol. Om siffrorna börjar gå ned mot 100 för de här åtta nio länderna eller mot 50 per land talar vi om betydelseful- 2007/08:RFR22 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT la förändringar, om det dessutom är på väg ned. Men de reduktioner som sker just nu är egentligen inte strategiskt betydelsefulla. Så lite kort om riskerna för det som ordföranden nämnde i sin inledning och som vi ännu inte har kommenterat så mycket. Vi får återkomma till detaljerna under frågestunden. Men jag skulle vilja gradera dem i kanske fyra olika nivåer. Riskerna för ett storstrategiskt kärnvapenkrig mellan och eller mellan två pakter är noll eller mycket nära noll. Så är det alltså . Saker och ting kan förändras, men är det så. Då talar vi alltså om statlig användning. Riskerna för annan statlig användning i en regional kris någonstans i världen är större. De är tänkbara men inte närliggande. Då handlar det naturligtvis främst om de tre regionala områden där det finns kärnvapen och där spänningarna inte är under kontroll, nämligen koreanska halvön, subkontinenten med och och . Det är de tre där det är tänkbart men inte närliggande, där riskerna finns för kärnvapenanvändning mellan stater. Den tredje nivån skulle vara terrorism. Där menar jag att risken är liten och kanske till och med överdriven. Vi kan komma tillbaka till det. föredragande har varit inne på att det krävs uran. Det är någonting som terrorister i princip inte kan komma över, och det är väldigt svårt för terrorister utan statlig bas att tillverka eller stjäla ett kärnvapen. Vi ska komma ihåg, vilket inte har nämnts riktigt ännu, att det är oerhört svårt att tillverka kärnvapen. Det krävs årtionden av enormt avancerad industriell kapacitet för detta. Slutligen skulle en fjärde nivå, också för terrorister eller icke-statliga aktörer, gälla det som ordföranden nämnde under namnet radiologiska hot, det som ofta kallas smutsig bomb. Där är risken avsevärt större. Det kan hända. Det kanske till och med kommer att hända. Det är ett idealiskt terrorvapen i den meningen att det sprids radioaktivitet, men det är inget kärnvapen. Man måste göra en distinktion här emellan. Man kan göra ett primitivt kärnvapen, släppa två klumpar, vardera, höganrikat uran mot varandra. Det är ett slags kärnvapen som kan ge en kärnvapenexplosion, om än av okänd styrka. Men det kan terrorister med yttersta svårighet åstadkomma. Det finns däremot en risk för en radiologisk bomb, en smutsig bomb. Det skulle kunna hända. Detta var en kort översikt av riskerna. Vi får kanske återkomma till detaljer där. Man kan då titta på vad som kan göras åt det här. Det är slående hur likartade de program eller åtgärdspaket som finns är. För enkelhetens skull nämner jag de tre sista som finns i internationell hygglig konsensus och tar dem i kronologisk ordning jag bara nämner dem. Det är NPT-överenskommelsen, , mellan alla staterna, som nämnde, utom , och . Avtalet är alltså slutet i konsensus i konferensen och innehåller de så kallade 13 stegen. Det är ett slags början mot kärnvapennedrustning. Överenskommelsen är alltså anta- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT 2007/08:RFR22 gen i enighet, vilket var överraskande redan då. skulle det te sig omöjligt att nå motsvarande överenskommelse. Detta var under Clintonadministrationens sista månader, och det är väl inte utan att några av kärnvapenstaterna har tagit vissa steg tillbaka från överenskommelsen och de 13 stegen. Det är kronologiskt det första av de paket som jag talar om. Nästkommande är , 2006, där de 14 kommissionärerna från alla de tyngsta länderna i enighet lade fram 30 stycken rekommendationer om kärnvapen. Det tredje jag tänkte nämna är Wall Street Journal-artiklarna, två gånger, av de fyra ex-ministrarna i , Kissinger, , och förlåt, alla har inte varit ministrar. De har skrivit två artiklar i med förslag som är mycket lika dem som finns i de 13 stegen och i övriga NPT-överenskommelser och i de 30 rekommendationerna i . Om man snabbt tittar igenom vad det är som föreslås ser man att det första eller kanske åtminstone det viktigaste som skulle kunna ske vore att kärnvapenprovstoppet trädde i kraft, det som kallas för CTBT, . Det är också det mest närliggande, därför att det är redan framförhandlat. Texten är klar. Den är signerad av de flesta av världens länder och också ratificerad av de flesta. Men detta har inte trätt i kraft därför att nio av de 44 kärnteknologiskt kunniga staterna som anges i avtalet, som måste signera och ratificera innan det träder i kraft, har ännu inte gjort det. Bland de nio finns de stora och viktiga, inklusive , där senaten, som ni minns, beslöt att inte ratificera provstoppsavtalet. Det skulle kunna ske med en ny administration det kan vi återkomma till. Men jag tror att man kan säga att den enskilt viktigaste händelsen för nedrustning och icke-spridning av kärnvapen i världen vore att provstoppet trädde i kraft. Nästa åtgärd som är gemensam för de tre paket som jag talade om är det som så vackert kallas för FMCT, alltså . Det är helt enkelt ett förbud mot att tillverka uran och plutonium för kärnvapenanvändning. De förhandlingarna har inte startat. Förhandlingarna om att starta dem har gått i stå i . Det var mycket nära för nio att de startade, men det skedde inte. Det är nära än , men det kommer inte att ske än på ett tag. Det kan möjligen lossna inom ett eller . kan man tänka sig ett moratorium för tillverkning av fissilt material, uran och plutonium, höganrikat uran. Men det finns inget formellt sådant. Däremot avhåller sig de flesta av de här åtta nio länderna från tillverkning av fissilt material. En tredje viktig sak som också är gemensam för de här åtgärdspaketen är det som var inne på, alldeles på slutet, nämligen en multilateralisering av kärnbränslecykeln. Det handlar alltså om att man sluter internatio- 2007/08:RFR22 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT nella överenskommelser om kontroll av bränslecykeln för att på så vis få kontroll över hur nära länder kan komma kärnvapentillverkning. Detta är väldigt svårt, diplomatiskt sett, att åstadkomma. Men arbetet har börjat. Det har inte kommit lika långt som när det gäller provstoppet och kontrollen av fissilt material, men det har börjat. Problemet är att de flesta arrangemang på det här området kommer att te sig diskriminerande för flertalet länder i världen, liksom för övrigt NPT är diskriminerande i många avseenden. Men diskussionen om det här fortsätter och kommer att utgöra en viktig komponent i ett sådant här åtgärdspaket. Det är också naturligt att de strategiska reduktionerna måste fortsätta. och måste fortsätta sina neddragningar, och det måste ske med transparens och irreversibelt. Som nämnde är fullt av hål, och det betyder ingenting efter 2012. Vapnen förstörs inte utan läggs i lager, så det är inte nedrustning det handlar om. Man skulle kunna säga att är världens största de-alerting-åtgärd. De-alerting handlar om den operationella beredskapen hos kärnvapen. På så vis är det naturligtvis betydelsefullt, men är icke transparent, och det är inte verifierbart, så de diskussionerna bör fortsätta. Och någon form av efterföljare till START- och måste komma. Sedan måste också förhandlingar om taktiska kärnvapen starta, främst mellan och . Taktiska kärnvapen är en total anomali i dagens värld, efter . Det är korta missiler, granater, till och med minor och annat sådant. Det är korträckviddiga kärnvapen som egentligen ter sig ganska absurda och som i dagens värld naturligtvis är långt ifrån en användning. Ytterligare en åtgärd som har beskrivits i alla de åtgärdspaket som jag talade om, även i Wall Street Journal-artikeln, är de-alerting, som jag nämnde, alltså att man drar ned kärnvapnens operationella beredskap, minskar risken för användning av misstag. finns det tusentals strategiska kärnvapen som kan avfyras inom minuter. Det ter sig väldigt underligt i dagens värld. Sådana överläggningar bör alltså starta, och och andra länder har lagt fram förslag i FN ganska om detta. I de 13 stegen, , i NPT och även i och Wall Street Journal-artikeln talas det om en så kallad diminishing role. Det handlar alltså om att minska kärnvapnens roll i de nukleära doktrinerna hos de fem eller åtta länderna. Det här sker i någon mån. Kärnvapenstaternas doktriner förändras då och då subtilt, lite grann. Det är svårt att hänga med . är det verbala och kanske inte särskilt verkliga förändringar, men det sker vissa förändringar till det bättre. Men det finns inga tecken på avgörande förändringar i synen på vapnen de förnyas, rationaliseras och moderniseras. Möjligen finns det ett undantag när det gäller just synen. Det gäller i så fall . Där finns det vissa signaler om en förändrad syn. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT 2007/08:RFR22 Förra utrikesministern höll ett berömt tal där hon mer än antydde en förändrad brittisk syn. Å andra sidan pågår nu diskussioner och man är rätt nära beslut om att modernisera det ubåtsbaserade kärnvapnet i . Tecknen går alltså åt olika håll. Men det står ändå klart att nedrustning och icke-spridning hör ihop. Det finns visserligen inget direkt samband mellan till exempel och innehav av flera tusen kärnvapenstridsspetsar och nya länders ambitioner. Men det står ändå klart att så länge ett antal länder förbehåller sig rätten att ha kvar de här vapnen av strategiska skäl och för sin egen säkerhets skull kommer det att finnas ambitioner hos andra länder att skaffa sig samma typ av säkerhet. Vi kanske kommer tillbaka till detta. kan vi komma tillbaka till. Där är risken egentligen inte att i sig självt plötsligt skulle få kärnvapen och ge sig på grannländerna, utan det handlar om en decennielång spridningsrisk. Om hade ett kärnvapen skulle andra länder i regionen vilja skaffa sig det. Jag tänker på , , kanske , och andra. Det är mer den risken man talar om. Jag kan komma tillbaka också till det senare under frågestunden. Jag kan hänvisa till två väldigt färska tal som och har hållit. höll det i , och höll det vid nedrustningskonferensen i för en månad sedan. Där beskriver vi hur arbetar med kärnvapennedrustningsfrågorna, ickespridningsfrågorna. är en väldigt besvärlig historia. Det kan vi också komma tillbaka till under frågestunden. Låt mig bara säga att förutom CTBT, provstoppet, vore det enskilt viktigaste som kunde hända om tog ledningen för kärnvapennedrustningen. Det kan inte ske utan att , förhoppningsvis under den nya administrationen, kan ta ledningen i det här avseendet. Allra sist vill jag bara säga att eller så kommer det det är jag övertygad om att finnas antingen fler kärnvapenstater än de åtta nio som vi har nämnt eller färre. Det säger jag bara av det enkla skälet att situationen inte är långsiktigt hållbar. Det kan helt enkelt inte upprätthållas att åtta länder säger till alla andra länder: De här sakerna är mycket bra för vår säkerhet. Vi tänker behålla dem, men ni får inte skaffa dem. En sådan situation kan inte hålla. Därför kommer det att vara antingen färre eller fler kärnvapenstater . Ordföranden: har överskridit tiden med . Vi har ett program som måste hållas. är det tänkt att ha kaffepaus i ett rum vid sidan om här. 2007/08:RFR22 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT Ordföranden: kommer till frågan om radiologiska hot. Först får vi lyssna till från FOI och sedan till från SKI. , (): Tack! Jag är det norrländska bidraget i den här panelen. Jag jobbar på FOI CBRN Skydd och säkerhet i , medan mina kolleger jobbar här i . Jag blev ombedd att prata om radiologiska vapen. Därför tänker jag börja med en liten historik över sådana vapen. Det som senare hänt är att radiologiska ämnen används för terror och kriminalitet. Man kan få utsläpp av radioaktivt material genom att göra attacker på kärnreaktorer, men det kommer jag inte att behandla i mitt föredrag. Däremot kommer jag att prata lite grann om vilka incidenter som har varit kring radioaktivt material i form av kriminella handlingar. Jag kommer också att visa några bilder över hur strålkällor ser ut. Vidare kommer jag att lite grann diskutera möjligheter till åtkomst och de väntade effekterna av en medveten utspridning. Avslutningsvis kommer jag att säga några ord om Försvarsmaktens personal i utlandstjänst som jag betraktar som en riskgrupp i de här sammanhangen en svensk riskgrupp. Beträffande förkortningen CBRN står C för kemiska, B för biologiska och R för radiologiska ämnen nykomlingen här; tidigare var förkortningen NBC och ännu längre tillbaka ABC. Radiologiska ämnen är radioaktiva ämnen som inte är klyvbara men som kan användas för att skada genom att de ger upphov till strålskada. Nukleära ämnen är de ämnen som vi tidigare här har pratat om ämnen som är klyvbara och som kan användas i en kärnladdning. När man låter så kallade experter som oss titta på och ranka CBRN- terrorhotets sannolikhet blir det oftast så att det kemiska hotet anses störst. Det har ju till och med inträffat terrorhandlingar, i Aum Shinrikyo och även året innan i där man använde sig av kemiska stridsmedel. De radiologiska stridsmedlen brukar komma som god tvåa. Man ser det här som möjligt för terrorister att åstadkomma. Beträffande det biologiska hotet krävs det lite mer kunskap i fråga om laboratoriekunnande och mycket specialkunskap. Sist i rankningen brukar kärnvapnen komma som än så länge anses för svåra för terrorister. Vi kan titta på den svenska historiken när det gäller radiologiska vapen. Den startade med och slutet på detsamma när kärnvapen användes. Då insåg man att den kvarvarande strålningen var farlig. Detta ledde in tankarna på att man kunde använda radioaktiva ämnen som vapen. , som ingick i det nybildade FOA, 1945, gjorde uträkningar som tydde på att radium utspritt per kvadratkilometer skulle vara farligt för de människor som bodde i området. Gick man upp till ett kilo radium skulle det bli nödvändigt att evakuera. Det här kan ni läsa om i OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT 2007/08:RFR22 Där behandlas både kemiska vapen och kärnvapen i svensk historia . lösning på det här var att föreslå ett nätverk av fasta mätstationer på de tio största tätorterna. Han var orolig för att utländska agenter skulle kunna placera ut radioaktivt material. Nätverket kan jämföras med den amerikanska utbyggnaden efter av sådana här nätverk. Det första som togs i bruk var väl det i tunnelbana. är en ring slagen bland annat runt . Man kan läsa om poliser som spårar upp bilar som innehåller radioaktiva katter och liknande. Men än så länge har man inte, såvitt jag vet, gjort några skarpa beslag av betydelse. Den amerikanska historiken påverkade naturligtvis den svenska på eftersom vi var starkt influerade av . Den amerikanska armén startade ett program, New Concept of Warfare. I det ingick tre forskningsbitar. Den första delen handlade om hur man radioaktivt skulle kunna kontaminera strategiskt viktiga områden , i offensivt syfte. Den andra huvuddelen, Program 3, gällde motsvarande kontaminering av evakuerade områden så att dessa inte kunde intas av fienden. Slutligen fanns det också ett mindre känt delprogram där man även tittade på sprängvapen i kombination med utspridning av radioaktiva ämnen. Det skulle riktas mot individer eller mindre grupper. Det här programmet verkar ha lagts ned ungefär 1954, då för en totalsatsning på kärnvapen. Men det var först som en del av sekretessen kring de här programmen släpptes. Speciellt när det gäller det sista programmet, nummer 2 här, har vi nog inte sett särskilt mycket av vad som ingick. Historiken kan sammanfattas med att det visar sig att det var produktions- och distributionsproblem för det radioaktiva materialet. Produktionen krävde tillgång till kärnreaktorer. Det var förenat med stora kostnader att framställa materialet. Eftersom det sönderfaller måste man göra nytt material. Det blir också betydande strålskyddsproblem för användare av en helt annan dignitet än när man använder sig av kärnvapen där relativt svagt radioaktiva ämnen ingår. Här var det alltså motsatsen ämnen med korta halveringstider. När det gäller vad som har inträffat i fråga om det som skulle kunna lyda under begreppen terrorism och kriminalitet inom området har jag tittat på efterkrigsperioden. exploderade en militär reaktor i Falls. Det var en experimentreaktor som den amerikanska militären hade tänkt använda där man behövde elektrisk ström. Den var mycket liten, i diameter. Man hade många sådana reaktorer i Falls som man testade och körde. När det hade varit ledighet för jul och nyår 1960/61 och man den aktuella natten skulle dra i gång igen flög reaktorn i luften. Tre personer omkom de som har svaret på frågan om det var en medveten handling att få reaktorn att brisera och explodera. För övrigt var den felkonstruerad, så det var av den anledningen som den exploderade. Mycket lite av detta har varit känt, men under det här decenniet har allt fler uppgifter kommit fram om händelsen. 2007/08:RFR22 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT Under kring 1980 hade vi en stor mängd kärnkraftsrelaterade attacker. Bland annat , , , jag återkommer till det och drabbades. kom det ett hot om att man skulle förgifta vattenreservoar med plutonium. Några av er kanske minns morden i tunnelbanan på fyra svarta ungdomar. Den som hotade ville ha den man som hade skjutit frigiven. Intressant är att ett laboratorium i , Environmental Monitoring Laboratory, gjorde månatliga undersökningar av plutonium i en form av kontrollprogram. Just den här månaden fick man ett förhöjt värde. Det var långt ifrån hälsofarligt men signifikant högre . Problemet var att man bara hade tagit till vatten för ett prov så man kunde inte verifiera att det verkligen fanns plutonium utspritt i vattenreservoaren. Man kan säga att som hot fungerar det inte så bra med plutonium i vatten eftersom det är väldigt dålig vattenlöslighet när det gäller plutonium. var det en incident i . En affärsman, , mördades med hjälp av en cesiumstrålkälla inmonterad i hans stol. Såvitt jag vet är det första mordet där man har använt sig av en strålkälla. inträffade en väldigt omtalad händelse som har fått betydelse för detta med smutsig bomb. En tv-station i fick ett samtal från den tjetjenske separatistledaren . I det samtalet meddelade han att man hade placerat ut en strålkälla i en park i . Man sade att man hade placerat ut fler strålkällor och hotade med att spränga dessa. Det var det första hotet om en smutsig bomb. Det fanns inget sprängämne apterat till den. Den var relativt ofarlig och mycket svag. däremot finns det en rapport om att man faktiskt hade hittat en icke detonerad smutsig bomb i . I den situationen var nyhetsrapporteringen rätt kaotisk. Det är svårt att verifiera de här uppgifterna. var det ett scenario liknande det i . En läkare i dömdes till livstid efter att ha försökt döda sin kollega . Han använde iridium-192. Det mest berömda är kanske händelsen i som väl ingen undgått att höra om. förgiftades med polonium-210. Där vet vi inte mer än så. Jag har nämnt om de kärnkraftsrelaterade attentaten . På fanns det en grupp som kallade sig M bestående av två personer som genomförde fem kärnkraftsrelaterade attentat. Man brände ställverket i i där man hade en urangruva. Man genomförde ett lyckat attentat mot tingsrätten i . Vid de andra tre attentaten briserade aldrig sprängämnet. Det var , partilokal i ansågs som det mest kärnkraftsvänliga partiet och ett ställverk vid ett vattenkraftverk uppe i , Lärje. Förutom detta har vi haft ett par stölder av radioaktiva lösningar på tåg, alltså relativt ofarliga strålkällor. Det har avslöjats ett försök till smuggling av cesium-137 från till när den här bilen skulle köra ombord på OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KÄRNVAPEN OCH RADIOLOGISKA HOT 2007/08:RFR22 Då tog den estniska polisen de männen. 1994 var det ett utpressningsförsök mot den svenska staten när en litauisk medborgare hotade att sabotera och kom till och krävde . Vi har också en händelse som dock inte var med radioaktivt material, men den är besläktad med det eftersom beryllium är ett av de ämnen som står på icke-spridningslistan och används som neutronreflektor i kärnvapen. Det försvann mellan och 1995. Gruppen M fick samvetskval 1981, överlämnade sig till polisen och dömdes efter det. Vad är en strålkälla? har tagit fram ett system för att kategorisera strålkällor. Det finns i ett tekniskt dokument från . Arbetet inleddes , så det var påbörjat redan innan elfte september. Det syftar till att man ska ha kontroll på de strålkällor som kan anses farliga. Det finns fem kategorier i det systemet. De starkaste, de som är mycket starka och farliga, kategoriseras som nr 1. Där har vi strålkällor som används för industriell strålsterilisering.