rfr · GV0WRFR9 · 2008-01-30 00:00:00 — Denna fråga behöver bli föremål för fortsatta analyser för att bedömningar ska kunna göras om programverksamheten för män som utövar våld i nära relationer leder till minskad brottslighet, eftersom befintligt underlag är begränsat. Uppföljningsgruppen har erfarit att det finns exempel på att behandlingsprogrammen har lett till positiva effekter för enskilda individer, men det behövs en tydlig inriktning på att Kriminalvårdens behandlingsprogram ska följas upp och utvärderas för att resultat ska kunna beläggas. Uppföljningsgruppen välkomnar därför det pågående arbetet inom kriminalvården med att implementera uppföljningsmodulen i behandlingsprogrammet IDAP. Därvid förutsätter uppföljningsgruppen att de erfarenheter som finns från kriminalvården i och , där man har följt upp IDAP-programmet, tas till vara. Gruppen har funnit att även denna uppföljning enbart omfattade männens uppfattning, vilket är otillräckligt för att kunna identifiera behandlingens effekter ur ett bredare perspektiv. Uppföljningsmodulen inom IDAP omfattar ett test av mannen efter avslutad behandling. Enligt gruppens mening kan inte en sådan uppföljning ersätta en systematisk uppföljning och utvärdering av hela klientgruppen relationsbrottsdömda som vidare bör omfatta ett längre tidsperspektiv. Avslutningsvis anser justitieutskottets uppföljningsgrupp att det fortsättningsvis är viktigt att uppmärksamma de frågor som lyfts fram i denna uppföljning. Gruppen förutsätter att i lämpliga sammanhang får en återredovisning av resultatet av det fortsatta arbetet. Framställning till 2003/04:RRS10 styrelses framställning angående uppföljning av kriminalvårdens klienter. betänkande JuU 1983/84:20 om anslag till kriminalvården m.m. betänkande 1997/98:JuU1 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet. betänkande 1997/98:JuU13 Kvinnofrid. betänkande 2006/07:JuU1 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet. betänkande 2006/07:JuU7 Kriminalvårdsfrågor. Regeringens proposition 1997/98:1 Budgetpropositionen . Regeringens proposition 1997/98:55 Kvinnofrid. Regeringens proposition 2006/07:38 stöd till våldsutsatta kvinnor. Regeringens proposition 2006/07:1 Budgetpropositionen . Regeringens proposition 2007/08:1 Budgetpropositionen . Regeringens skrivelse 2007/08:39 Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. ; Svar på fråga 2006/07:431 Myndigheternas kartläggning av våld i nära relationer. Publikationer från regeringen m.m. Förordning (2005:985) med instruktion för Kriminalvården. Integrations- och jämställdhetsdepartementet; Uppdrag till om insatser mot hedersrelaterat våld och förtryck, Uppdrag till om insatser rörande mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer, Uppdrag till att genomföra utbildningar om insatser som kan förebygga mäns våld mot flickor och unga kvinnor inklusive hedersrelaterat våld och förtryck, Kommittédirektiv; Uppföljning och utvärdering av Kvinnofridspropositionen dir. 2003:112. 2007/08:RFR9 REFERENSER ; Mäns våldsutövande barns upplevelser En kartläggning av interventioner, kunskap och utvecklingsbehov, 2006. ; Fastställande av plan för genomförande av jämställdhetsintegreringen i , Protokoll N2004/3108/JÄM. Regeringen, ; Regleringsbrev för avseende och övriga myndigheter inom kriminalvårdsorganisationen, Regeringsbeslut . Regeringen, ; Regleringsbrev för avseende Kriminalvården, Regeringsbeslut . Regeringen, ; Regleringsbrev för avseende Kriminalvården, Regeringsbeslut . , , , ; , Bilaga A97/3077/JÄM (delvis). Regeringen, ; Strategi för samordning av rättsväsendets informationsförsörjning, Regeringsbeslut . Regeringen, ; Utvecklingsmedel till kommunerna i syfte att förstärka kvinnojoursverksamheten och kvalitetsutveckla stödet till våldsutsatta kvinnor och barn, Regeringsbeslut . Regeringen, ; Uppdrag att utvärdera metoder och arbetssätt i arbete med våldsutövande män, Regeringsbeslut . Regeringen, , Utvecklingsmedel till kommunerna i syfte att förstärka kvinnojoursverksamheten och kvalitetsutveckla stödet till våldsutsatta kvinnor och barn, Regeringsbeslut . SOU 1995:60 Kvinnofrid. SOU 2004:121, Slag i luften En utredning om myndigheter, mansvåld och makt. Utredningar och rapporter m.m. , ; Erfarenheter från 500 timmars samtal med män, s. 107 108. , och , ; Mansfrid en utvärdering av behandling för män som dömts för våld i nära relationer, för sociala studier, 2006. , och , ; Tack vare av i , 1997. , och , ; Där går min gräns en utvärdering av STOPP samverkan mot kvinnovåld i , 2004. ; Våld mot kvinnor i nära relationer En kartläggning, Rapport 2002:14. REFERENSER 2007/08:RFR9 ; Nationella trygghetsundersökningen 2006, Rapport 2007:14. Dobash, R. E, Dobash, R. P., Cavanagh, K., , R.; Changing Violent Men, Thousand Oaks, , , , 2000. , ; Sista slaget En utvärdering av en samtalsgrupp för män dömda för familjerelaterat våld, 2005. , och , ; Projekt intresseorienterad utvärdering, , 2007. E. W.; : Issues, outcomes, and recommendations, Thousand Oaks, , 2002. Gravina Osini, och , och , ; Slutrapport för projekt , , 2006. , ; Samverkan för kvinnofrid i , Slutrapport avseende projekttiden 1/9 20001/3 2002 till samt beskrivning av programmet . Mäns våld mot kvinnor, Utbildningsmaterial för personal inom kriminalvården, 2000. ; Evaluation Measures Feedback : Psychometric Assessments Integrated Domestic Abuse Programme. National Report 2007. , L.; Utvärdering av myndighetssamverkan för kvinnofrid inom utväg , En kedja är inte starkare än sin svagaste länk, , Hälso- och sjukvårdsavdelningens analysenhet, 2004. ; Återfall i brott eller anpassning i samhället uppföljning av kriminalvårdens klienter, Rapport 2004:5. ; Våld mot kvinnor i nära relationer, 2/2007. ; Kostnader för våld mot kvinnor En samhällsekonomisk analys, 2006. Kriminalvården; Beskrivning av IDAP:s aktörer, 2007. Kriminalvården; Beskrivning av tester, 2007. Kriminalvården; IDAP behandlingsprogram för män som misshandlar An- sökan om ackreditering, 2006. Kriminalvården; IDAP behandlingsprogram för män som misshandlar kvinnor Teorimanual, 2006. 2007/08:RFR9 REFERENSER Kriminalvården; ; Återrapportering av uppdrag till inom regeringens myndighetsgemensamma uppdrag om våld mot kvinnor perioden 19982000, . Kriminalvården; ; Myndighetsgemensamma uppdrag om våld mot kvinnor delredovisning av insatser, . Kriminalvården; ; Återrapportering av myndighetsgemensamma uppdrag om våld mot kvinnor Kriminalvårdens insatser , . Kriminalvården; ; Återrapportering av myndighetsgemensamma uppdrag om våld mot kvinnor Kriminalvårdens insatser , . Kriminalvården; ; Slutrapportering av myndighetsgemensamma uppdrag om våld mot kvinnor Kriminalvårdens insatser, 2003- 03-18. Kriminalvården; Protokoll , dnr 11-2007-011845. Kriminalvården; av risk för framtida partnervåld. Manual med instruktioner och kommentarer, 2006. Kriminalvården; Årsredovisning 2006. ; Kriminalvårdens redovisning om återfall 2002, 2005. , programledare , frivården , utvecklingschef, huvudkontoret , programutbildare IDAP, , kriminalvårdschef, frivården , utvecklare, huvudkontoret , verksamhetsutvecklare, huvudkontoret , kriminalvårdschef frivården, REFERENSER 2007/08:RFR9 , vice chefsåklagare, , polisintendent, länskriminalpolisen vid i , chef brottssamordningsenheten, i , polismästare, i , polisinspektör, i , fil.dr vid sociologiska institutionen vid , tillika universitetslektor i socialt arbete vid humanistiska institutionen vid , statistiker och utredare, , f.d. överåklagare, , Mäns våldsutövande barns upplevelser En kartläggning av interventioner, kunskap och utvecklingsbehov, innehåller bl.a. en redovisning av pågående verksamheter 2006 som riktas till män inom eller i anslutning till Kriminalvården. I kartläggningen identifierades ett antal rapporter och/eller utvärderingar av samverkansprojekt/-program riktade till kvinnor, män och i vissa fall barn eller av arbetet med våldsutövande män specifikt. Denna bilaga omfattar dels resultatet av fil. kartläggning som har kompletterat med ytterligare uppgifter utifrån insamlat grundmaterial, dels uppgifter om de utvärderingar som identifierades i kartläggningen. Redovisade analyser om utvärderingarnas innehåll är forskarens egna. Behandlingsprogram för våldsutövande män med brukare från Kriminalvården Uppgifterna i sammanställningen bygger på texter som inhämtats samt svaren i de telefonintervjuer som genomfördes inom ramen för uppdraget att kartlägga verksamheter för män som utövar våld mot kvinnor i nära relationer som genomfördes på uppdrag av , . För referenser, se rapporten (, 2006). Från 26 av verksamheterna uppgavs Kriminalvården som en central rekryteringsväg, dvs. att man helt eller delvis rekryterar män via Kriminalvården. Av dessa är 13 IDAP- program och 13 andra verksamheter. Nedan följer en beskrivning av 11 av dessa verksamheter. En utförligare beskrivning innefattande genomförd utvärdering av Utväg ges i bilaga 2. Utöver dessa verksamheter uppgav även Manscentrum i och Pappaverksamheten i att man rekryterar via Kriminalvården. Då Manscentrum i är en mycket liten verksamhet med ca 5 brukare och Pappaverksamheten (1,8 tjänster och ca 40 brukare som inte har uppgivit hur många som kommer via Kriminalvården) är beskriven ingående i rapporten ingår de inte i sammanställningen. Den generella mans- eller krismottagningen i är en fristående stiftelse som funnits . I samarbete med Kriminalvården bedrivs också en gruppverksamhet för män som använder våld, PÅK. Det är ett halvstrukturerat grupprogram där vissa moment gås igenom, men ordningen varierar beroende på processen i gruppen. Interventionen för den enskilda mannen BEHANDLINGSPROGRAM OCH UTVÄRDERINGAR BILAGA 1 2007/08:RFR9 består av minst tjugo tillfällen, en gång , per gång. Därefter kan männen fortsätta med individuella samtal och i vissa fall också komma tillbaka till gruppen vid behov. Det är i första hand dömda män som ingår i gruppen, men män som söker hjälp frivilligt kan också komma med i mån av plats. I de fall männen kommer via frivården har frivårdsinspektören gjort en bedömning enligt SARA-modellen. Ofta har mannen haft något individuellt samtal innan han går in i gruppen, men det händer också att vissa män kommer direkt in i gruppen som är öppen, dvs. tar emot män löpande i mån av plats. Partnerkontakt ingår inte i modellen. Vid mottagningen finns totalt ca 1,5 tjänster och har 87 män deltagit i gruppverksamheten. Den är inte utvärderad. Detta är en privat vårdgivare som erbjuder insatser riktade till män i grupp eller individuellt (). I verksamheten används ett eget program med psyko-edukativ/kognitiv grund som är inspirerat av bl.a. Alternativ till våld i . Verksamheten arbetar delvis med partnerkontakt. Man har tagit emot män på uppdrag av Kriminalvården, i samt länets kommuner. Kriminalvårdens avtal sades upp från vården på grund av introduktionen av IDAP. Vid verksamheten finns ca 1 tjänst och enligt uppgifter från verksamheten tar man emot 1215 män (ca 60 totalt ). De uppger också att 1/3 av samtliga män som åtalas för relationsvåld i får Män i Fokus påverkansprogram som påföljd av domstolen. Enligt verksamheten ger Kriminalvårdens kontroll av återanmälan en positiv bild av interventionens resultat. De siffror som nämns är att av dem som gått igenom programmet inte återfinns i återfallsstatistiken och att har återanmälts. I sammanhanget noteras att de som arbetar praktiskt i verksamheten liksom en del andra i bygger uppgifterna om goda resultat på information från misstanke- och/eller belastningsregistret och sådana uppgifter är inte tillförlitliga när det gäller förekomst av ytterligare våld. De ger helt enkelt en alltför optimistisk bild. Av det internationella forskningsläget framgår att uppföljning av/intervjuer med mannens partner/den våldsutsatta kvinnan är ett metodmässigt minimikrav vid utvärderingar av program för våldsamma män. Någon sådan utvärdering har dock inte gjorts av verksamheten i Män i Fokus. STOPP i är ett myndighetssamverkansprojekt som startade . STOPP projektet är en samverkan mellan polismyndigheten, Kriminalvården, åklagarkammaren, samt i och . består interventionen i riktad till män i stället av IDAP-programmet. 2007/08:RFR9 BILAGA 1 BEHANDLINGSPROGRAM OCH UTVÄRDERINGAR programmet pågick var ca 0,6 tjänster avsatta och omfattade ca 10 män dömda till kontraktsvård . Totalt hade ca 60 dömda och 20 män som sökt hjälp frivilligt deltagit i gruppverksamheten när kartläggningen genomfördes . I grupperna deltog både dömda och män som sökt hjälp frivilligt. Partnerkontakt ingick inte i modellen. STOPP har utvärderats (och 2004). I utvärderingen har 5 män och 5 kvinnor tillfrågats om sina upplevelser av att delta i ett program, men även om exempelvis sin livssituation före och efter programmet, sitt psykiska och fysiska välmående samt synen på våld. Intervjuerna har skett i samband med att de deltagit i programmet. Även gruppledare har intervjuats. Insatserna för män består i ett strukturerat behandlingsprogram, vars mål är att förändra våldsbeteende. De metoder som används i projektet beskrivs dock inte närmare. Männen upplever en positiv förändring oavsett om de fortfarande lever med de kvinnor de misshandlat eller om de lever i nya relationer. Männen upplever även att de har en bra relation till barnen. Författarna menar dock att männen troligtvis inte bearbetat sin skuld och skam för misshandeln eftersom de valt att inte berätta om den för sina barn. Samtliga män beskrivs ha upphört med att använda våld. Författarnas tolkning utgår i hög grad från mannen, och hans beskrivning av sakernas tillstånd ges stort utrymme. Insatser och stöd till barnen saknas, enligt denna utvärdering; dock erbjuds barn stöd hos familjeenheten Fristaden. Dialogen i startade och ingår i projekt som är ett samarbete mellan kommunerna i samverkan med polismyndigheten, åklagare, brottsförebyggande rådet, Kriminalvården (frivården) samt Kvinnojouren . Arbetet bedrivs genom ett handelsbolag som tecknat avtal med och som arbetar individuellt. Interventionsmodellen finns inte dokumenterad. Cirka 0,1 tjänst är avsatt och i snitt kommer 10 män till mottagningen. var det 7 eller 8 män som deltog. Det framgår inte hur många som kommer via Kriminalvården/frivården. Partnerkontakt ingår inte i modellen. Nyckelfrid i har utvärderats (Gravina Osini m.fl. 2006). Utvärderingen omfattar en deskriptiv verksamhetsberättelse om antal kontakter med brukare hos verksamheterna Dialogen (män), Kvinnojouren och Cumulus (barn- och tonårsverksamhet), en kortfattad beskrivning av verksamheter- BEHANDLINGSPROGRAM OCH UTVÄRDERINGAR BILAGA 1 2007/08:RFR9 na, vissa resonemang om samordningsvinster samt om betydelsen av referensgrupper (Cumulus). Mansmottagningen mot våld i , MVU, startade år 2000.151 Denna mottagning arbetar både individuellt och i grupper. De individuella kontakterna sker både i anslutning till grupperna (före och efter) och i form av längre samtalskontakter (upp till , ibland ännu längre). Grupperna är öppna, dvs. de fylls på efter hand i mån av plats, och man träffas en gång , , oftast , eller vid ungefär fyrtio tillfällen. Mi- nimilängd på kontakten är en termin, eller cirka tjugo sessioner. I grupperna blandas män dömda till kontraktsvård och män som frivilligt sökt hjälp för sitt våldsbeteende. Mansmottagningens gruppverksamhet bygger till största delen på erfarenheter från ATV. Mottagningen har ca 1,2 tjänster och ca 80 brukare totalt, varav 30 går i grupp. Det uppges att 2/3 av dessa kommer via Kriminalvården. Partnerkontakt ingår inte i MVU:s interventionsmodell. När det gäller modellen är den än så länge varken dokumenterad eller utvärderad, men det pågår ett arbete för att få i gång forskning om verksamheten. finns en öppen mottagning för män med våldsproblematik vid den rättspsykiatriska regionkliniken i , . Här uppges arbetssättet vara inspirerat av bl.a. ATV. Det sker individuellt och inleds med en riskbedömning enligt SARA-modellen. Därefter kan kontakterna vara långa, från tio gånger (minimum) till upp till . Än så länge ingår inte partnerkontakt, men diskussioner pågår om detta. Arbetet omfattar ca 0,1 tjänst och ca 10 brukare . De flesta uppges komma via Kriminalvården. Detta var ett projekt med samtalsgrupper för män dömda till kontraktsvård som pågick 20042006. Grupperna genomfördes av samtalsledare från familjerådgivningen. Det finns inte uppgifter om avsatta tjänster. Programmet var ett tjugo veckors program efter en egen modell, med ca 10 män i gruppen. Partnerkontakt ingick inte i modellen. 151 Föreningen bildades och det var också då verksamheten drog i gång på allvar. 2007/08:RFR9 BILAGA 1 BEHANDLINGSPROGRAM OCH UTVÄRDERINGAR Samtalsgrupper i för män dömda för familjerelaterat våld, i verksamheten Sista slaget har utvärderats (2005).152 Rapporten ger en kort beskrivning av verksamhetens omfattning och vad gruppsamtalen uppges fokusera på: våldets verkan och konsekvenser, ansvar, sammanhang, alternativ till våld. Metod samt hur och vad som tagits upp under träffarna är inte beskrivet på ett sätt som medger närmare analyser eller utvärdering. De 4 män som intervjuats ges stort utrymme i utvärderingen, de 3 kvinnorna/brottsoffren relativt begränsat utrymme. Intervjusvaren fokuserar främst på mannens process och inte kvinnans säkerhet. Uppföljningstiden är också kort eftersom utvärderingen genomförts i nära anslutning till deltagande i gruppverksamheten. Det är en gruppverksamhet där männen förbinder sig att delta vid minst tjugo tillfällen, en gång , per tillfälle, där fokus för samtalen är mannens ansvar för våldet, våldets konsekvenser samt ett förändrat beteende och alternativ till våld. Verksamheten är ett samarbete mellan polis, frivården, kommunerna i länet samt läns landsting, och det är två manliga familjerådgivare som håller i grupperna. Cirka 0,2 tjänster är avsatta. De uppger att de har utarbetat ett eget koncept där de haft stor nytta av sina erfarenheter som familjerådgivare. Närmare information om innehåll i interventionen eller antal brukare inkom inte i samband med utredningen. Mansmottagningen mot våld (MVL) startade och är en del av råd- och stödenhet. Mottagningen ingår i som är en samverkan mellan kommunerna samt , Kriminalvården, polisen och . Inspirationen till interventionen kommer framför allt från Mansmottagningen mot våld i och Alternativ til Vold i . Cirka 0,4 tjänster är avsatta och hade mottagningen kontakt med 37 män, varav 10 hade sökt hjälp frivilligt, och 24 av dessa män gick i någon form av behandling (21 i grupp och 3 enskilt). Partnerkontakt ingår inte i modellen. Verksamheten är inte utvärderad. Kriminalvården har övergått till IDAP . 152 Ytterligare en rapport baserad på den här verksamheten har publicerats av läns landsting. Den har dock inte kunnat inkluderas i kartläggningen. BEHANDLINGSPROGRAM OCH UTVÄRDERINGAR BILAGA 1 2007/08:RFR9 , som startade1994, är en verksamhet i samverkan mellan i , , och , samt Kriminalvården (frivården), , polisen, åklagarkammaren och Kvinnohuset. Från början fanns endast interventioner riktade till kvinnor och män, men tillkom också insatser för de barn som upplever våld. Efter några förberedande samtal (oftast tre) kan män gå in i gruppverksamheten. Minimikravet på deltagande är tjugo gånger, en gång , och per session. Gruppsamtalen följs av tre till fyra individuella återträffar. Gruppen är halvöppen, vilket betyder att det kan komma in nya medlemmar . I gruppen blandas män dömda till vård (inom frivården eller på öppen anstalt) och män som söker hjälp frivilligt. Sammantaget kan konstateras att det program som beskrivs hos påminner mer om ATV:s halvstrukturerade modell än det manualbaserade IDAP-programmet. Här bör också noteras att även om våldsutsatta kvinnor erbjuds eget stöd och mannen skriver på ett kontrakt med regler som bl.a. innebär att kvinnan underrättas om han avbryter sin medverkan i grupprogrammet, innebär arbetsmodell inte en systematiserad partnerkontakt på det sätt som IDAP-programmet gör. Cirka 1 tjänst är avsatt, och 220 män aktualiseras . Uppgifter om hur många som går vidare till grupp inhämtades inte. Kriminalvården har övergått till IDAP . i har utvärderats (och 1997). Ut- värderingen bygger på både kvantitativa och kvalitativa data. 25 in- och utskrivningsformulär från kvinnor respektive män har samlats in . Vidare har 6 män och 9 kvinnor intervjuats. När det gäller möjliga förändringar på grundval av gruppverksamheterna beskrivs de ur brukarnas perspektiv. Förändringsarbetet diskuteras då dels ur ett praktiskt perspektiv (hur löpande intag fungerar, om tider, om plats), dels ur ett innehållsligt perspektiv (om betydelser av att prata med andra i samma situation och om gruppledarna och programmets betydelse). När det gäller använda metoder brister utvärderingen i genomlysningen av dessa, exempelvis av hur samtalen i gruppen lagts upp samt av vad de innehållit. Även säkerhetsperspektivet brister dels är tidsperspektivet kort då undersökning genomförts i samband med deltagandet i programmet, dels finns en diskrepans mellan männens och kvinnornas berättelser som kunde ha diskuterats närmare. Me- dan männen uppger att de inte utövar någon form av våld och hot ger kvinnornas berättelser en mindre entydigt positiv bild: här sägs att hotet/våldet från männen minskat och i många fall upphört. (Se även nedan Utvärdering av , Utväg och .) 2007/08:RFR9 BILAGA 1 BEHANDLINGSPROGRAM OCH UTVÄRDERINGAR Myndighetssamverkan Utväg inleddes . De myndigheter som ingår är hälso- och sjukvården, Kriminalvården, polisen, och socialtjänsten.153 Kortfattat kan utvägsprogrammet beskrivas som en myndighetssamverkan där samtliga myndigheter arbetar utifrån en gemensam plattform i samarbete med andra organisationer (2001). Liksom i verksamhet är en polisanmälan ofta ingången till verksamheten även om det också finns andra rekryteringsvägar, som exempelvis och Kriminalvården. I grupperna ingår både dömda män och män som sökt hjälp frivilligt. Före gruppsamtalen kan en man komma på något eller några (trefyra) enskilda samtal. Gruppen är öppen, dvs. har ett löpande intag i mån av plats och träffas , en gång , och männen deltar (se vidare och 2006). Utväg är en de verksamheter utanför IDAP som är bäst dokumenterad. Arbetet med männen finns beskrivet i om Utväg , och verksamheten riktad till männen ingår också i och avslutade studie (2006) (se nedan).154 Inte heller Utväg arbetsmodell innebär en systematiserad partnerkontakt på det sätt som IDAP-programmet gör. I snitt har ca 1015 män deltagit i gruppverksamhet. Cirka 0,8 tjänster är avsatta och totalt aktualiseras ca 80 män , varav 1015 fortsätter i gruppverksamhet. Kriminalvården har övergått till IDAP . Utvärdering av , Utväg och I arbetet med kartläggningen kunde endast en mer ingående svensk studie av interventioner riktade till män som använder våld mot kvinnor i nära relationer identifieras. Det är en deskriptiv och i viss mån utvärderande studie av verksamhet, mansverksamheten inom Utväg samt i som dock inte längre existerar (och 2006). En av styrkorna hos denna utvärdering är att det är den enda som inkluderar någon form av kontroll- eller jämförelsegrupp. 52 män som dömts till kontraktsvård och som genomgått interventionen i , och jämförs med 34 män som är dömda för samma typ av brott , erbjudits en plats men tackat nej (från och , inte , se och 2006). Studien ger visst stöd för en positiv effekt av interventionen, i synnerhet om den sätts in tidigt, helst efter första gången en man dömts för våld mot kvinnor. bör studiens resultat tolkas med försiktighet. Det är för det första fråga om ett relativt litet material, i synnerhet med tanke på att det är tre verksamheter som utvärderas. Det är som mest 19 och som minst 14 män i undersökningsgruppen per verk- 153Tibro kommun är huvudman för verksamheten och har tecknat avtal med de övriga femton kommunerna i , se Utväg (2006). 154 Dessutom finns en utvärdering av myndighetssamverkan, se (2004).