rfr · GW0WRFR3 · 2008-11-27 00:00:00 — det är viktigt med nätverk på genomförandenivån och att veta hur man arbetar i andra länder. På nordisk nivå uppges fungerande nätverk finnas. Kommuner i samverkar bl.a. kring olika internationella projekt inom ramen för Sydsam. Ett sådant projekt är Baltic som handlar bl.a. om säkerhet till havs och olyckor.324 För län handlar projektet om hamnarnas hantering av avfall från handelsfartyg. En bakgrund till projektet är att kommunerna har observerat att handelsfartygen har med sig mindre avfall än vad de borde ha utifrån rutter och antagen avfallsproduktion. Ett annat exempel på internationellt samarbete är Euroregion (ERB). Samarbetet har pågått och omfattar fem (inklusive ). När det gäller vattenfrågor arbetar ERB med fokus på övergödning, samordning av vattenåtgärder och utsläpp i . Det finns en särskild arbetsgrupp för vattenfrågor som samordnas av i län. medfinansieras tre olika förstudier av Sida. Ett tredje exempel från län är projektet som delfinansieras av EU. Projektet handlar om konkurrenskraft och regionens attraktivitet, och vattenfrågor ingår i programmet. Från i län uppges att ett problem i arbetet har varit finansieringen av medverkan. konstaterar att det inte finns något vatteninvesteringsprogram och menar att ett sådant skulle behövas inom ramen för Östersjöstrategin för att kunna ge hjälp till den lokala nivån för insatser som ingår i ett helt program. representant menar att exempel kunde hämtas från det lokala investeringsprogrammet som uppges ha fungerat bra. Från uppger att man har visst samarbete med i kring bl.a. VA-frågor. Kommunen var tidigare aktiv i Union of the Baltic Sea, men uppger att man numera inte har några resurser för detta. kommun uppger att man på 1990- talet inom ramen för ett Sidaprojekt samarbetade med kommuner i kring att bygga ut reningsverk. Det handlade mycket om att få in konsulter från på den polska marknaden, men det visade sig vara svårt. har det internationella arbetet nedprioriterats. 324 Se webbplatsen . 12 Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar I detta avsnitt redovisar utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp sina bedömningar av vad som har framkommit i uppföljningen. Enligt gruppens bedömning har en lång rad åtgärder vidtagits som har resulterat i en minskning av olika typer av utsläpp till havsmiljön, men det konstateras att tillståndet i våra hav inte har förbättrats i motsvarande grad. Det är därför fortsatt viktigt att satsa på havsmiljöförbättrande åtgärder. Gruppen betonar även vikten av förbättrad uppföljning och utvärdering, förbättrat internationellt samarbete samt utvecklat samarbete och samverkan mellan myndigheter i havsmiljöfrågor. Miljö- och jordbruksutskottets uppföljning Miljö- och jordbruksutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp har följt upp och utvärderat statens insatser inom havsmiljöområdet. En utgångspunkt för uppföljningen har varit miljöpolitikens övergripande mål att till nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. har beslutat om olika miljökvalitetsmål och delmål för miljöpolitiken. I dessa ingår bl.a. att och ska ha en långsiktigt hållbar produktionsförmåga och att den biologiska mångfalden ska bevaras. Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård ska bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden ska skyddas mot ingrepp och andra störningar. En annan utgångspunkt för gruppens uppföljning har varit utskottets tidigare uttalanden. Gruppen kan konstatera att havsmiljö är ett aktuellt område inte bara inom den politiska debatten, utan även hos allmänheten, inom olika organisationer och i bl.a. medierna. Frågor som rör havsmiljön har dessutom varit föremål för olika utredningar. Vidare pågår en särskild satsning på havsmiljön, och regeringen har aviserat att en havspolitisk proposition kommer att läggas fram till . Mot den bakgrunden har syftet med utskottets uppföljning varit att ge utskottet ett fördjupat beslutsunderlag inför behandlingen av budgetpropositionen samt inför beredningen av bl.a. motioner och den aviserade havspropositionen. Gruppen är medveten om att det är mycket svårt att kunna fastställa direkta orsakssamband mellan vidtagna åtgärder och observerade effekter på havsmiljön. I uppföljningen har därför inte ingått att göra egna analyser av vilka resultat som olika insatser ger. Det har heller inte ingått att utvärdera de faktiska resultaten av den nu pågående havsmiljösatsningen. I uppföljningen har gruppen utgått från ett antal frågor. Vilka insatser gör olika myndigheter för havsmiljön och vilka resultat och konsekvenser av genomförda insatser har kunnat konstateras? Hur ser samverkan ut 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR 2008/09:RFR3 mellan de myndigheter som arbetar med havsmiljöfrågor på lokal, regional och nationell nivå? Hur ser systemen för uppföljning och utvärdering ut? Vad görs inom EU och det internationella samarbetet? Resultatet av insatta åtgärder för havsmiljön Enligt gruppens bedömning är tillståndet för våra hav fortsatt dåligt, trots att åtgärder för att förbättra havsmiljön har vidtagits . Åt- skilliga problem kvarstår i både och . Miljö- och jordbruksutskottet har tidigare gjort bedömningen att de miljökvalitetsmål som berör havsmiljön inte kommer att uppnås inom utsatt tid och att det därför behövs fortsatta och intensifierade insatser för att rädda haven. Gruppen menar att denna bedömning kvarstår och vill därför framhålla att det är särskilt viktigt att följa upp vilka resultat som redan genomförda åtgärder har fått. Gruppen kan konstatera att ett stort antal utredningar kring olika havsmiljörelaterade frågor har genomförts . I dessa har ett flertal förslag på åtgärder och mål tagits fram. kan gruppen konstatera att uppföljningen visar att det finns en stor otålighet bland de olika aktörerna inom området och att många menar att förhållandevis få konkreta åtgärder har genomförts i praktiken. Enligt gruppens bedömning har under ett flertal olika åtgärder genomförts som har fått direkt betydelse för havsmiljön. Inte minst har det handlat om åtgärder inom lagstiftningsområdet, bl.a. förbud mot vissa miljögifter och krav på förbättrad avloppsrening. Flera av de åtgärder som har vidtagits är till sin natur långsiktiga och det kan ta innan resultaten blir tydliga, särskilt ute på öppna havet. finns behov av ytterligare åtgärder, inte minst vad gäller övergödning, fiske och marint områdesskydd. Mot bakgrund av de stora miljöproblemen för havet menar gruppen att mer behöver göras. Gruppen vill peka på att det kan vara viktigt att satsa på havsmiljöåtgärder som ger snabba och tydliga resultat, exempelvis när det gäller att begränsa fisket på arter som ligger under biologiskt säkra nivåer. Enligt gruppens bedömning är det dock viktigast att arbeta med åtgärder som på ett långsiktigt sätt bidrar till att åtgärda miljöproblemen i våra hav. Gruppen vill därför starkt betona vikten av uthållighet, framförhållning och långsiktighet i det fortsatta havsmiljöarbetet. När det gäller lagstiftningen har uppföljningen visat att det finns problem i efterlevnaden av regelverket. Gruppen kan konstatera att det är svårt för statliga och kommunala myndigheter att kontrollera efterlevnaden av många av de regelverk som finns. Tillsynen hinner inte alltid med, och det är svårt att rent fysiskt kunna kontrollera allt som händer ute på haven, vid kusterna eller i andra områden som påverkar havsmiljön. Gruppen vill peka på att problemen för våra hav ofta har sitt ursprung på land och att det därför är viktigt att problemen åtgärdas redan på land. Det har i uppföljningen tydligt framkommit att det finns stora skillnader mellan de olika havsområden som omger , inte minst vad gäller miljöproblemen. Förutsättningarna och havsmiljöproblemen varierar mellan olika 2008/09:RFR3 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR delar av haven, vilket enligt gruppens bedömning är viktigt att uppmärksamma i det fortsatta havsmiljöarbetet. Den stora variationen mellan t.ex. , Egentliga och ställer stora krav på flexibilitet i åtgärdsarbetet. Det är enligt gruppens bedömning viktigt att anpassa åtgärderna efter lokala förhållanden och förutsättningar. Övergödning och syrefria bottnar har beslutat att målet är att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte ska ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningar för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. Uppföljningen har visat att det är svårt att nå målet, bl.a. eftersom större delen av belastningen på haven kommer från andra länder, återhämtningstiden är lång och storskaliga naturliga processer påverkar näringsämnenas spridning. Gruppen kan konstatera att de största problemen med övergödning finns i Egentliga . I uppföljningen har framkommit att utsläppen av övergödande ämnen har minskat, men att övergödningsproblemen i havsmiljön är stora. Minskningar av utsläpp har skett främst genom åtgärder inom den kommunala avloppsreningen och industrin, men även inom jordbruket och enskilda avlopp. Uppföljningen har visat att minskningen av utsläpp i första hand har skett från punktkällor, medan det diffusa läckaget av näringsämnen har varit svårare att få bukt med. Trots att övergödningsproblemen kvarstår tyder mycket på att övergödningen skulle ha varit ännu mer omfattande om inga åtgärder alls hade vidtagits. Gruppen konstaterar att det finns en stor medvetenhet kring övergödningsproblematiken och en frustration hos flera aktörer över att så få praktiska åtgärder har genomförts. I uppföljningen har flera aktörer pekat på att de själva inte har ansvaret för genomförandet och att det finns brist på finansiering. ställer aktionsplanen för stora krav på att minska utsläppen av näringsämnen. Det har i uppföljningen blivit tydligt att det ofta är mycket svårt att kunna fastställa direkta orsakssamband mellan vidtagna åtgärder och observerade effekter på havsmiljön. Det kan ofta även ta mycket innan de insatser som görs får resultat på miljön ute i haven. Som exempel kan nämnas att de insatser som har gjorts mot övergödning har fått resultat i olika havsvikar, men att det ännu är svårt att se resultat ute på öppet hav. Uppföljningen visar att det dessutom finns en osäkerhet om vilka åtgärder som bör vidtas när det gäller t.ex. övergödningen. Det handlar bl.a. om en osäkerhet kring vilka åtgärder som är mest kostnadseffektiva och vilka åtgärder som passar för olika delar av våra havsområden. Jordbruket är den enskilt största svenska källan till övergödning, följt av atmosfäriskt nedfall och avloppsvatten från reningsverken. Gruppen kan konstatera att olika insatser mot övergödningen har gjorts inom jordbruksområdet , vilka har bidragit till minskade utsläpp av kväve och fosfor till haven. De miljöförbättringar som har gjorts har dock inte 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR 2008/09:RFR3 varit tillräckliga för att förbättra miljötillståndet i havet. Enligt gruppens bedömning är det viktigt att ansvariga myndigheter arbetar vidare med denna fråga för att ska kunna uppfylla sin del av aktionsplanen för . Gruppen vill peka på att åtgärder mot såväl atmosfäriskt nedfall som landbaserade diffusa källor är nödvändiga. I uppföljningen har det uppmärksammats olika problem kring våtmarker och kantzoner, bl.a. att nyanlagda våtmarker inte alltid har placerats där de gör störst nytta och att de har haft en lägre reningseffekt än förväntat. Gruppen kan konstatera att nya våtmarker behövs framför allt i jordbruksintensiva bygder nära kusten, där också markpriserna är högst. Gruppen konstaterar att flera aktörer har pekat på att ersättningarna är viktiga, men alltför låga. Det finns dessutom begränsade resurser för underhåll och utvärdering av de anlagda våtmarkerna. Enligt gruppens bedömning är det viktigt att närmare studera de problem som har framkommit i utskottets uppföljning samt att fortsättningsvis följa upp och utvärdera resultaten av anläggande av våtmarker och kantzoner. Gruppen konstaterar att uppföljningen visar att den kommunala avloppsreningen fungerar bra när det gäller övergödningsaspekten. Insatser inom den kommunala avloppsreningen har lett till minskade utsläpp av övergödande ämnen, särskilt fosfor men även kväve. Lokalt har övergödningsproblemen i kustnära områden minskat och vattenkvaliteten har förbättrats. När det gäller enskilda avlopp har det i uppföljningen framkommit att regelverket ställer tydliga krav, men att uppskattningsvis drygt hälften av avloppen inte uppfyller lagens minimikrav. Kommuner med många avlopp har inte tillräckliga resurser för att hinna med tillsynen av enskilda avlopp. Gruppen kan konstatera att enskilda avlopp är en fråga som är besvärlig att hantera i kommunerna, kanske särskilt när det gäller fritidshusområden som övergår till permanentboende. Det är dessutom dyrt för enskilda fastighetsägare att åtgärda avloppen för att minska utsläpp av bl.a. övergödande ämnen till havet. har gruppen i uppföljningen uppmärksammat att det är oklart hur kostnadseffektivt det egentligen är att satsa på enskilda avlopp för att minska övergödningen. Gruppen menar att det är viktigt att centrala myndigheter ges tillräckliga resurser för att kunna bistå länsstyrelser och kommuner i dessa frågor och att kunskaperna ökar. har beslutat att målet är att miljön ska vara fri från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. I utskottets uppföljning har framkommit att halterna av flera kända miljögifter har minskat påtagligt i havsmiljön som ett resultat av de åtgärder som vidtagits under . Gruppen kan konstatera att lagstiftningen har ställt ökade krav på industri och reningsverk samt att olika ämnen antingen har förbjudits eller starkt begränsats. Industrin och jordbruket har därmed begränsat användningen av giftiga ämnen, och utsläppen från bl.a. industri- och förbränningsan- 2008/09:RFR3 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR läggningar har minskat i takt med att ny och bättre teknik har införts. kan gruppen konstatera att miljögifter är ett stort problem i havsmiljön. Halterna av olika ämnen är fortfarande höga i t.ex. bottensedimenten, trots att flera av dem är förbjudna. Enligt gruppens bedömning finns fortfarande behov av ytterligare förbättringar och reduceringar av giftanvändningen inom bl.a. industrin och jordbruket. Det är viktigt att ha en stark kemikalielagstiftning och att alla aktörer arbetar för att begränsa mängden miljögifter. Gruppen kan konstatera att insatser har genomförts för att minska användningen av gifter inom bl.a. jordbruket. Gruppen menar att det är viktigt att fortsatt arbeta för att öka medvetandet hos lantbrukarna kring de problem som finns med bl.a. bekämpningsmedel. Gruppen vill vidare lyfta fram att det är ett stort problem att det tillkommer nya miljögifter som innebär nya risker för havsmiljön. När det gäller den kommunala avloppsreningen visar uppföljningen att det är svårt att rena avloppsvattnet från nya miljögifter och läkemedelsrester. Det kan konstateras att de kommunala reningsverken har brister i tekniken för att avskilja gifter. är gruppen medveten om att det är dyrt att bygga om reningsverk i takt med att nya miljögifter uppträder. Enligt gruppens bedömning är det därför mycket viktigt att fortsätta ansträngningarna att minska tillflödet av gifter till reningsverken, bl.a. genom att mer generellt arbeta för minskad giftanvändning i samhället (s.k. uppströmsarbete). Ett exempel som har tagits upp i uppföljningen är förekomsten av kemikalier i importerade textilier. När dessa tvättas ut hamnar de via avloppen i vattendrag och slutligen i havet. Uppföljningen har visat att det finns en medvetenhet hos ansvariga myndigheter kring problemet med nya gifter. Gruppen vill här särskilt betona vikten av att arbeta vidare med det mer allmänna problem som införseln av produkter innehållande miljöfarliga ämnen innebär. Ett annat problemområde rör läkemedelsrester som via avloppen når haven. Gruppen kan konstatera att avloppsreningsverken inte är konstruerade för att bryta ned läkemedelsrester, och i uppföljningen har framkommit att mer underlag behövs för att man ska kunna ta ställning till vilka åtgärder som måste vidtas. Gruppen vill framföra att detta är en viktig havsmiljöfråga och bl.a. peka på vikten av att miljöhänsynen ges en stor tyngd i läkemedelsprövningen. Gruppen konstaterar vidare att kunskapen om miljögifters långsiktiga hälso- och miljöeffekter i flera fall är liten och att miljöövervakningen konstaterar att bedömningar av miljögiftssituationen i havet är förknippade med stor osäkerhet. Enligt gruppens bedömning är det viktigt att öka kunskapen om miljögifterna i haven och hur de påverkar vår miljö och hälsa. Gruppen vill även peka på betydelsen av en god tillsyn inom kemikalieområdet. I uppföljningen har uppmärksammats att det finns problem i tillsynen, bl.a. att det är svårt att kontrollera efterlevnaden av de strängare regler som finns för användningen av båtbottenfärger för fritidsbåtar på ostkusten. 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR 2008/09:RFR3 I uppföljningen har även uppmärksammats att de miljögifter som bl.a. tidigare industrier har efterlämnat i form av förorenade områden är ett stort problem med bäring på havsmiljön. har beslutat att målet är att samtliga förorenade områden som innebär akuta risker vid direktexponering och sådana förorenade områden som hotar betydelsefulla vattentäkter eller värdefulla naturområden ska vara utredda och vid behov åtgärdade vid utgången av . Enligt gruppens bedömning är det inte möjligt att nå detta delmål inom utsatt tid. Efterbehandling av förorenade områden är ett förhållandevis nytt område som är både tvärvetenskapligt och komplext. Det finns ett stort antal förorenade områden och många finns i direkt anknytning till kusten. Sanering är förknippad med stora kostnader och ofta otydligt ansvar för bl.a. finansieringen. Gruppen kan konstatera att sanering måste ske i högre takt för att nå mål. Det är viktigt att åtgärder i första hand genomförs där miljö- och hälsoriskerna är störst och inte enbart där det finns tillgänglig finansiering. Gruppen vill dessutom betona vikten av att kunskapen om förorenade områden och deras effekter på miljön och vår hälsa förbättras. Enligt gruppens bedömning är det viktigt att uppmärksamma problematiken kring de förorenade områdena i det fortsatta arbetet med havsmiljön. Oljeutsläpp och avfall till havs har beslutat att målet är att genom skärpt lagstiftning och ökad övervakning minimera utsläppen av olja och kemikalier från fartyg så att de är försumbara . Gruppen konstaterar att menar att det kan vara möjligt att nå målet. Antalet konstaterade oljeutsläpp har minskat något , men däremot har risken för olyckor ökat på grund av den ökande trafiken med oljetankfartyg. Gruppen konstaterar att ökad sjöfart innebär en ökad belastning på de ekosystemen, som sjöfarten också har miljömässiga fördelar i jämförelse med andra transportslag. Uppföljningen visar att flera åtgärder har vidtagits för att begränsa sjöfartens utsläpp och för att ta hand om det avfallet. Det internationella regelverket har lett till en minskning av antalet konstaterade utsläpp, men av uppföljningen framgår att det finns brister i efterlevnaden av regelverket. har redovisat att de faktiska utsläppen inom svensk ansvarszon är minst dubbelt så stora som de konstaterade utsläppen. När det gäller oljeutsläpp har flygövervakning ökat och den tros ha bidragit till minskade oljeutsläpp. Gruppen kan dock konstatera att risken att bli avslöjad är liten, och risken för straff uppges vara ännu mindre. I uppföljningen har gruppen dessutom uppmärksammat att vattenföroreningsavgiften inte är tillräckligt hög för att verka avskräckande. sker ett stort antal oljeutsläpp . Gruppen vill därför understryka vikten av fortsatta insatser mot oljeutsläppen. Gruppen kan konstatera att det internationella arbete som föregår framtagandet av internationella regler tar och ofta präglas av kompromisser mellan olika länder med skilda synsätt på havsmiljöarbetet. 2008/09:RFR3 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR framgår att flera aktörer menar att arbetet går för långsamt. Gruppen kan förstå detta, men vill betona vikten av att samla världens sjöfartsnationer till ett gemensamt regelverk. Sjöfartsnäringen är i hög grad internationell, och det kan finnas risk för att fartyg flaggas om i det fall som några länder genomför egna skärpningar i regelsystem. I så fall uppnås inga förbättringar i havsmiljön. Detta innebär att särregler för svenskflaggade fartyg i största möjliga utsträckning bör undvikas. Gruppen vill därför betona vikten av ett fortsatt internationellt och långsiktigt arbete för att minska sjöfartens negativa miljöpåverkan. Förutom det internationella arbetet har åtgärder även vidtagits här i , bl.a. miljödifferentierade hamn- och farledsavgifter, vilka enligt gruppens bedömning har gett goda resultat när det gäller att uppmuntra rederier att gå före i miljöarbetet. I uppföljningen har även framkommit att olika insatser har vidtagits för att minska olycksrisken till havs, bl.a. genom styrning och övervakning av sjötrafiken. Gruppen konstaterar att ny teknik bidrar till att reducera riskerna för kollisioner och att sjöfartsnäringen efterlyser mer och bättre trafikövervakning i . Gruppen kan även konstatera att det av uppföljningen framgår att det finns indikationer på att beredskapen för oljeolyckor kan förbättras. Detta är en fråga som är viktig att uppmärksamma i det fortsatta havsmiljöarbetet. När det gäller marint avfall kan gruppen konstatera att det finns ett internationellt regelverk. Hamnarna är skyldiga att utan extra avgift ta emot avfall från fartygen. I uppföljningen har framkommit att det finns olika uppfattningar om hur väl systemet med mottagningsanordningar för avfall fungerar. Från sjöfartsnäringen har bl.a. framförts att det finns för få mottagningsanläggningar i hamnarna, att det är för krångligt att lämna avfall där och att inspektioner borde genomföras i hamnarna för att komma åt problemen med det avfallet. Gruppen kan konstatera att stora mängder avfall fortfarande dumpas till havs. Det är enligt gruppens bedömning viktigt att fortsätta arbetet med att underlätta mottagande av avfall i hamnarna. När det gäller avfall från fritidsbåtar kan gruppen konstatera att det ännu inte finns något förbud mot utsläpp av avfall. Gruppen kan konstatera att det har förts diskussioner om att genomföra ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar. Gruppen är medveten om att de totala utsläppsmängderna från fritidsbåtar kan betraktas som små, men det är ändå ett principiellt problem att det är tillåtet att släppa ut avfall. Enligt gruppens bedömning är detta en fråga som bör lösas i syfte att bättre ska kunna leva upp till bl.a. Helcoms rekommendationer. För att detta ska kunna genomföras är det viktigt att infrastrukturen för att ta emot avfall från fritidsbåtar motsvarar behoven. Enligt gruppens bedömning visar uppföljningen att infrastrukturen och mottagningsservicen kan behöva förbättras. Biologisk mångfald och fiske har beslutat att målet är att den biologiska mångfalden ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, för nuvarande och framtida generationer. 12 UPPFÖLJNINGS- OCH UTVÄRDERINGSGRUPPENS BEDÖMNINGAR 2008/09:RFR3 allmänt plan tyder dock mycket på att förlusten av den biologiska mångfalden fortsätter, även om takten har minskat något. Generellt bedöms många av de och kustnära naturtyperna runt vara i stort behov av åtgärder för att inte ytterligare försämras. Inom havsmiljöområdet kan konstateras att situationen för flera fiskbestånd är kritisk. Gruppen kan konstatera att kritik har framförts mot de fiskepolitiska insatserna och deras konsekvenser för fisken i våra hav.