rfr · GV0WRFR20 · 2008-04-03 00:00:00 — är en upphovsrättsorganisation för artister och musiker som samlar ca 20 000 utövare. Som svar på frågan ska jag ge ett litet perspektiv. I ett tidigt skede av den digitala musikdistributionens historia, 2001 och 2003, har via dotterbolaget gjort seriösa försöka att lansera digital försäljning av musik på nätet. 2001 gjordes det genom en web store som var ett av de första riktigt seriösa försöken i att lagligt distribuera och sälja musikfiler på Internet. hade Digfi ambitionen att genom att ha rollen som en lagerförare av musikfiler i en enkel och tydlig affärsmodell för digital musikdistribution bli en katalysator för laglig digital försäljning. Noteras bör att det , 2003, över huvud taget inte fanns någon möjlighet för konsumenterna att köpa musikfiler på nätet. Varken iTunes eller någon annan aktör hade dragit i gång någon försäljning. Vid båda dessa tillfällen har de stora skivbolagen varit ointresserade av att inleda ett samarbete och licensiera sina musikkataloger till försäljning. Detta gjorde att dessa initiativ tyvärr stupade, något som vi naturligtvis beklagar när vi ser vilken väg som utvecklingen har tagit. För som företrädare för musiker och artister är det av största vikt att dess utövares rättigheter tas om hand. Därför är vi positiva till Stims initiativ. Vi är medvetna om att det finns en mängd frågor som inte är lösta inom ramen för förslaget, och vi håller oss löpande informerade om hur Stims diskussioner med operatörerna fortskrider. Det är ett litet perspektiv utifrån 20 000 musiker. (): När kartan inte stämmer överens med verkligheten, vad ska man då göra? Ska man rita om kartan, eller ska man förändra verkligheten? OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET Jag ska ställa en fråga till . Är det över huvud taget möjligt att utforma ett system som gör att upphovsrättsinnehavarna får skälig ersättning som privatpersoner kan ta del av upphovsrättsskyddat material på Internet utan att man för den skull kriminaliserar en hel ungdomsgeneration? , i : Jag måste svara ja på den frågan. Jag tror att det är möjligt. ställdes den retoriska frågan om det går att konkurrera med det som är gratis. Det tror jag absolut att det går att göra. Det finns andra sätt som man kan konkurrera med det som är gratis. Man kan konkurrera med upphovsrättsskyddat material även om det finns gratis en knapptryckning bort. Det handlar till exempel om konkurrensfördelar som användbarhet, tillgänglighet, matchning, gemenskap och så vidare. Vilken typ av affärsmodeller som man skulle kunna erbjuda för att få in pengar till en typ av pool från dem som använder musik och hur detta sedan ska delas ut är en ganska stor fråga. Men det finns en lång rad olika idéer om hur detta ska göras. Jag ser positivt på hur de ska se ut. Men jag ska inte gå in på de tekniska lösningarna för hur det ska se ut. Men som ett kort svar på din fråga: Ja, det finns absolut sådana förutsättningar. (): Det blev ett väldigt rumphugget svar. Jag skulle gärna vilja att du utvecklar detta lite grann. , i : Ett exempel på affärsmodell som är mest intressant just nu är det som jag var inne på lite grann i min presentation, det vill säga att intäkter kommer från annonsörer, tillverkare av konsumentelektronik och från bredbandsoperatörer som visserligen sedan skyfflar dessa pengar från slutanvändarna, men det är dessa tre aktörer som spelar en väldigt viktig roll. Då upplever publiken eller slutanvändaren konsten som gratis trots att den inte är det. Då har vi möjlighet att skapa en struktur där det faktiskt kommer in pengar till en typ av pool som sedan kan fördelas till upphovsmännen. Fördelningen av pengarna från den poolen till upphovsmännen pågår det just nu en väldigt intensiv diskussion om. Det är en väldigt komplicerad frågeställning. Det finns många olika tekniska lösningar för hur man skulle kunna göra denna fördelning på ett rättvist sätt så att inte bara de artister till exempel i musikbranschen som hörs i vanlig radio får dela på dessa pengar, utan även smala nischartister. Jag hoppas att det var ett bättre svar på din fråga. (): Jag börjar med att tacka för de föredragningar som vi har fått. Jag tycker att det har varit väldigt intressant att få höra de företrädare som har varit här. Det känns väldigt bra att det verkar som om de flesta är inne på något slags lösning där vi faktiskt gör en avvägning av de olika aspekterna och ser att lösningen inte handlar om att kriminalisera en miljon svenskar och så vidare och inte heller att skapa någon form av övervakningsstat. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET Det är jag väldigt tacksam för. Jag tror att det vore väldigt dåligt ur många aspekter. Jag tror att konsumenter, om de får rimliga affärsmodeller, kommer att kunna betala. Jag är född , och det är nog ganska få här som är det. Men mina vänner upplever att det är väldigt problematiskt när man går ut så hårt som man har gjort från vissa branscher. Det kanske skapar en ovilja att betala. Men om det finns vettiga affärsmöjligheter och att man inte är inne på att kriminalisera och svartmåla alla människor tror jag att människor kommer att börja köpa saker. Jag undrar om Konsumenter, som representerar, ser huruvida konsumenter faktiskt är villiga att betala om det finns vettiga lösningar. Jag tror att de behöver vara betydligt billigare eftersom jag tror att man kommer att konsumera betydligt mer. Har ni någon uppfattning om konsumenterna faktiskt är villiga att betala små summor om pengarna faktiskt går till dem som har upphovsrätten och inte bara till distributörerna? , konsumenter: Det finns rätt gott om undersökningar. Det är en sak att ställa en teoretisk fråga om betalningsvilja. Vad som sedan händer i praktiken är inte alltid detsamma. Men det finns undersökningar som visar att folk är beredda att betala. Det finns en förståelse för att man så att säga måste ha skapare för att det ska finnas brukare och att allt inte kan vara gratis. Problemet har varit att priserna är väldigt höga, som jag var inne på tidigare, till exempel per låt plus allt krångel som det är. Det är inte särskilt användarvänligt. Allt detta tillsammans gör att det inte är tillgängligt och att det för väldigt stora grupper inte känns som ett alternativ. En fråga är varför det är så dyrt med till exempel musik. Man försöker ha ungefär samma pris som man har på den ganska gamla cd-skivan per låt som kostar mycket mer att distribuera. Man borde uppmuntra och gå före lite grann i detta sammanhang och kanske sänka priset till 2, per låt i stället, vad vet jag. Då är jag övertygad om, vilket alla undersökningar pekar på, att man skulle kunna få mycket bättre skjuts på detta. Då skulle man kunna få någon sorts positiv och dynamisk effekt som gör att det blir mindre intressant att ta del av de illegala fildelningstjänsterna. (): Internet är ju en enorm möjlighet för alla som vill ta del av kultur, och inte bara den breda populärkulturen, utan också all annan kultur. När vi pratar upphovsrätt är det kanske framför allt i de kretsarna som problemen med upphovsrätten aktualiseras, tycker jag i alla fall. Det är de som har svårast att leva på sin konst och som därför har störst behov av att också få ersättningen. Vi har ju hört Stims modell, och vi har också hört från i hur det är med musiken. Det är ju i ganska stor utsträckning musiken vi pratar om. Hur ser ni från de andra branscherna på motsvarande sätt på det här? Hur skulle ni kunna tänka er en modell för er del som skulle fungera så att pengar kommer in direkt till den som har upphovsrätten, den som har skapat verket. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET Det är ändå dem det handlar om. Affärsmodeller i all ära, men det är ändå så att det till slut är den som har skapat verket som ska ha ersättningen. Det skulle jag vilja höra från flera. Stims modell är ju tydligen inte tillämpbar rätt av. , Filmfolket: Jag är filmproducent och manusförfattare. Jag förstår egentligen inte din fråga. Vad det handlar om är ju att någon måste betala för att man ska skapa allt det vi gör. Det gör ju inte artisten eller upphovsmannen i sig. Det gör en producent, en distributör och så vidare, vilket innebär att vi alla måste vara med och dela på den intäkten. Det går inte att bara ha det så att vi ska slussa pengar till den enskilda upphovsmannen som är författare, skådespelare och så vidare. Får vi inte betalt för det vi gör, det vi producerar och skapar, hur ska vi då kunna skapa nya verk? Det är ju den stora frågan, och den diskuteras inte alls. , : Det stämmer ganska väl med min uppfattning, det som redovisade. Böckerna kommer inte till av sig själva. En författare skriver, men det sker i regel också ett ganska omfattande arbete från förlagets sida. Det kan gälla illustrationer, marknadsföring och annat. Därför tror jag att den modellen troligtvis inte kommer att slå igenom när det gäller bokutgivning. Där ligger ju makten hos upphovsmannen. Författaren kan välja att gå på en kollektiv modell som eller att arbeta med bokförlagen. Där arbetar vi i en konkurrenssituation, och där kommer naturligtvis utvecklingen att visa vem som är mest framgångsrik i det arbetet. Men i båda fallen bygger det ju på att upphovsmannen kontrollerar och styr användningen av sitt verk. , : I mitt förra inlägg var jag inne på just att man ska vara lite försiktig med jämförelser mellan musikbranschen och filmbranschen därför att film, dramaproduktion och annat på ett annat sätt är mycket mer komplexa och kapitaltunga, och de kräver så att säga ett annat handlag. Det finns också en aspekt som handlar om att det inte bara handlar om att upphovsmännen och de utövande konstnärerna ska få betalt. Det ska också finnas pengar för att producera nytt. Det måste man beakta. , vilket också har framkommit här, är betalningsviljan hos allmänheten väldigt kopplad till att man uppfattar att de pengar som man betalar går tillbaka till upphovsmännen och de utövande konstnärerna. Därför finns den koppling som mycket tydligt pekade på i sitt inledningsanförande, nämligen att diskussionen om upphovsrätt på Internet också måste kopplas till en diskussion om den väldigt ojämlika avtalssituation som finns på upphovsrättsområdet, där upphovsmännen och de utövande konstnärerna har en svag ställning i förhållande till producenterna och där faktiskt teknikutvecklingen har bidragit till att denna svaga ställning förstärks. Jag tror att om man vill komma fram med lagliga alternativ så måste man också komma fram i frågan om att man har en balans mellan producenter och upphovsmän och utövande konstnärer, för då kan vi få en större kraft i argu- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET mentationen gentemot allmänheten om att det här finns ett seriöst behov av att verkligen betala för det som man konsumerar. (): Vi har hört här att det växer fram olika affärsmodeller på olika sätt. Vi fick också höra av att vi inte visste riktigt om det var en vara eller en tjänst som vi köper när vi köper de här tjänsterna. Då skulle jag vilja veta: Behövs det lagstiftning för att skydda konsumenten så att vi får ordning och reda på avtalsvillkor och sådant, så att vi inte blir anklagade för upphovsbrott om vi köper en tjänst som på något sätt är felaktig? , Konsumenter: Jag vet inte om det var just jag som sade det där med vara eller tjänst, men det behövs ytterligare lagstiftning. Det konstaterar utredningen också. Såvitt jag vet har regeringen satt i gång en översyn av konsumentskyddet för tjänster i och med att konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen inte är riktigt tillämpliga på den nya utvecklingen. Det släpar efter. Det är alltså högst akut, och vi välkomnar att det sker. Det är väldigt bra. Sedan finns det ju lagar, till exempel avtalsvillkorslagen och marknadsföringslagen, som handlar om hur man marknadsför och visar upp produkten. Avtalsvillkorslagen talar mycket om balans. Det var därför vi anmälde Itunes och MSN till , för det var så otroligt orimliga villkor. Man friskrev sig från precis allting i sina oändliga avtalsvillkor som ingen läste och ingen kunde ta till sig, i varje fall om man inte har högskolestudier i juridik. Det behöver alltså göras en hel del inom lagstiftningen. Det är i stor utsträckning en tillsynsfråga. Vi behöver en stark tillsynsmyndighet ett konsumentverk i första hand som fungerar, och vi behöver också naturligtvis internationellt samarbete. Men sedan behöver det göras en väldig massa inom branschen för att tydliggöra vad man egentligen ger sig in på. När det gäller avtalsvillkoren, vad man går med på, finns det en viss slentrianmässighet i att man bara skyfflar ut villkoren i sin helhet. Jag skulle vilja påstå att av alla inte har en susning om vad de egentligen går med på. Där kan branscher av olika slag bli otroligt mycket bättre. Så här gör man naturligtvis därför att man skulle få en massa besvärliga frågor, och det kanske till och med skulle vara de som inte kryssar i den där rutan. blir det slentrianikryssning, för man vill ju vidare och försöka genomföra köpet. Mycket kan alltså göras inom befintliga ramar, men det behövs också ändringar av lagarna för att anpassa till den nya situationen. (): Jag riktar min fråga till och eventuellt . Vi sitter ju här som en följd av teknisk utveckling. är det lite svårt för lagstiftaren att hinna med den tekniska utvecklingen. Säg att vi nu som lagstiftare klurar på ett sätt att få en bra upphovsrätt med respekt för den OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET När vi har klurat färdigt och talmannen drämmer klubban i bordet finns det ju ett antal människor som börjar klura på hur man ska snirkla runt det här. Jag undrar då: Vad tror ni att de som klurar där ute kommer att klura sig fram till? , i : Tack för den frågan! Generellt sett skulle jag vilja svara på den frågan att om vi tittar tillbaka har lagstiftningen legat steget efter teknikutvecklingen . Jag kan inte förutsäga vart teknikutvecklingen kommer att ta vägen när lagstiftningen tar nästa steg, men det är svårt för mig att se att den här tendensen kommer att sluta med det klubbslag som du just pratade om. Därför ser jag att det kanske är helt fel väg att gå att försöka jaga teknikutvecklingen med lagstiftningen på det här sättet. Precis som jag var inne på i min presentation kanske vi i stället skulle lägga mer av ansvaret på branschernas aktörer här och skapa nya modeller för att tjäna pengar under de villkor som råder just nu och som inte kommer att kunna skruvas tillbaka vilket beslutet än blir i om ett tag. , : Jag kan inte mycket annat än instämma i det säger. Jag tror i och för sig inte att vi jagar teknikutvecklingen med lagstiftningen. Jag tror, precis som du är inne på, att vi måste titta över hur vi anpassar lagstiftningen för att den ska stämma överens med den vardag som vi lever i . Du pratar om hur folk går runt detta och anpassar sig. Jag är inte säker på att jag förstår vilka typer av fenomen du menar, men det är ändå ganska små grupper som väljer att aktivt hitta sätt att undvika lagarna om inte lagarna är extremt felaktiga, gamla eller krångliga. Jag tror att med rätt lagstiftning kan det bli en rätt marginell effekt av att folk försöker gå runt detta. i (fp): Jag vill också rikta ett tack till de nio män och den kvinna som har varit inledningstalare här. Kanske är det signifikativt, för det här handlar om teknik. Men jag skulle vilja vända på det hela och säga att det här, fildelning, är en fråga om människor. Det är en fråga om konstnärligt utövande verksamma personer och hur vi ska tillvarata deras rättigheter och intressen tillsammans med konsumentintresset, naturligtvis. Det verkar ibland som om det är en ny lag vi pratar om, som om det aldrig hade funnits någon lagstiftning på det här området, men det är ju inte sant. finns det en lag som under tid ska skydda skådespelare, musiker och dansare lekare. Lagen kom att sammanfattas i begreppet lekare ligge ogill. Man kunde alltså ge sig på dem ganska lätt. är vi nästan tillbaka på samma ställe. Hur ska vi tillvarata konstnärernas intressen? Jag skulle vilja fråga från Klys: Hur tänker ni er att det blir om vi hamnar i ett läge där inga artister får betalt för sin musik genom att sälja låtarna? Vilka musiker eller artister är det som kommer att ha förutsätt- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET ningar då att försörja sig på sin konst? De allra största kommer alltid att kunna spela på och sjunga på operascener runt om i världen, men de som inte är så stora att man säljer souvenirer för massor med pengar, som är verksamma inom smala genrer, som inte har de här jättespelningarna: Hur kommer de att kunna ha en framtid med sina långa utbildningar och med sina fantastiska kunskaper? Hur ser ni worst case-scenariot? Jag tycker att det är viktigt att tänka sig in i det. , Klys: Som jag sade i mitt anförande är upphovsrätten en förutsättning för att upphovsmän, utövande konstnärer, ska kunna leva av sin konst, helt enkelt. Jag kan inte säga hur stor procent den utgör. Det är lite olika i olika konstnärsgrupper, naturligtvis. Men jag tror att vi tyvärr kommer att få se att konstnärskåren kommer att minska. Det kommer alltså att finnas färre människor som vågar ge sig in i den här branschen. Kulturlivet kommer att utarmas, helt enkelt. Det är ju synd när man tror att upphovsrätten bara ger intäkter till de stora. Upphovsrätten ger ersättningar till väldigt många upphovsmän och utövande konstnärer som inte är några kända namn, så att säga. Vad kan jag säga mera? Jag vet inte om du, , vill tillägga någonting. Jag skulle vilja återkomma till det tredje kapitlet också. För att upphovsmännen ska kunna få betalt för sin konst måste deras ställning som avtalsslutande part förbättras. Det är ju en väldigt viktig fråga. Ett annat missförstånd som jag skulle vilja klara ut som har förts fram i debatten är att upphovsmän och utövande konstnärer, eller artister, säger man, skulle kunna försörja sig genom att turnera. Men det finns ju många upphovsmän som bara skriver låtar, som är kompositörer. Det ingår inte i deras yrke att turnera. Hur ska de då få betalt för sitt arbete? Det gäller musikområdet. Sedan har vi många andra konstområden, till exempel bildkonstnärerna, författarna och så vidare. Jag ser gärna att andra kommer in och kompletterar mitt svar här. , Bonver: Jag kommer från filmsidan, och jag ser och känner mycket väl till hur svensk film drabbas väldigt hårt av det här, naturligtvis, som all film, eftersom vi har 25 miljoner illegala nedladdningar av filmer. Vi kommer att se och ser redan hur svensk film drabbas mer eftersom vi är världsmästare på illegal nedladdning i . Så det är allvarligt. Jag tror faktiskt att om vi fortsätter på den inslagna vägen har vi ingen svensk film längre om fem , och då har vi väldigt många artister och kreatörer här som går miste om möjliga intäkter. Den nya tekniken gynnar faktiskt den lilla kreatören som också har möjlighet att lägga upp eget material på nätet och i bland annat våra tjänster kommer att kunna ta betalt, göra sig hörd och så att säga finnas och skapa sig ett namn. På något vis tycker jag att vi glömmer att vi går igenom en process. Vi talar om nya affärsmodeller. kan vi ändå säga att det finns tre sätt att finansiera film. Antingen betalar man per transaktion när man går på bio, OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET köper eller hyr en dvd eller köper en cd, eller också är det reklam och sponsring. Det sista är abonnemang, som till exempel SVT. Att vi skulle kunna ha en möjlighet att betala film genom reklam och sponsring det kanske vi inte redan vill det går inte. Den som drar in mest sponsring och reklam är , och de drar in av sin budget. Jag tror inte att vi vill se filmer som är bara sponsrade heller. Det är möjligt att det kan gå dit, men vi är inte där , och vi måste gå igenom den här processen. Vi talar om det är tekniskt möjligt hit och dit. Jag tror att det handlar väldigt mycket om att vi måste bygga upp en attityd och respekt, respekt för varandra som människor, och att skapa lagar som folk respekterar. Det här är ju lite av en ny grej. Det är helt enkelt hett att ladda ned. Jag tror inte att det är lika hett . Då är det någonting annat som gäller. Men behöver vi hjälp att skapa en bättre attityd. Vi ska skapa bättre tjänster det jobbar vi med också men vi behöver hjälp , för på vägen håller vi på att förlora en massa kreatörer, som vi är inne på här . , : Det är intressant, det här med lekare ligge ogill, tycker jag, därför att det är ju lite grann den hetsjakt som jag ibland kan känna att våra medlemmar får känna på. Det vet ju alla, inte minst kulturutskottets medlemmar här, att våra medlemmar, skådespelare och upphovsmän, har ganska svåra problem på grund av bland annat anställningsformerna. De betyder också att om man i väldigt hög grad är sin egen sponsor för kulturverksamheten i landet så är upphovsrätten en stor del av detta, och även de pengar som man får för att man har medverkat i olika filmer. Det är väldigt riktigt som sägs här att det inte alls bara är de kända skådespelarna som drar in en massa pengar på detta. Att få betalt för vidaresändning i olika fönster och annat är en betydande del av den ändå ganska låga lön och inkomst som våra medlemmar har . Det betyder en hel del att få de här utbetalningarna via Tromb eller som våra medlemmar har rätt till. Förlorar man massor med pengar där så har man det ganska tufft. Jag vill som svar på din fråga, , påstå att jag tror att det här både utarmar den konstnärliga verksamheten och att det populariserar den. Det kan väl vara intressant, bra och roligt att det finns mycket som är populärt, men även den smala sidan, den som ofta sägs vara motsatt till populär, behövs den också. Detta breda konst- och kulturutbud är någonting som konsumenterna, som vi talar om här också, har helt och hållet samma intresse av. Det måste finnas ett brett konst- och kulturutbud, men våra män och kvinnor som är medlemmar måste också få betalt för det, även om det inte är de stora, gigantiska summorna . Per Herrey, : Jag är förbundsjurist på . Vi har ungefär 3 000 medlemmar inom huvudsakligen pop- och rocksektorn, det vill säga musiker, artister och även kompositörer. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM UPPHOVSRÄTT PÅ INTERNET Tack för ditt inlägg, ! Jag tycker att det är på sin plats att nämna att kultur också måste få kosta någonting. Det har kommit upp frågor här om vad det är som kostar egentligen. Låt mig då bara vara konkret i all hast här och tala om en /songwriter som har skrivit en låt. Förutom den egna tiden som han lägger ned på detta, som han naturligtvis bör kunna få betalt för, kanske han behöver gå och hyra en studio för att spela in sin sång. Han kanske behöver anlita ett antal musiker som ska hjälpa honom att spela in sången, och han kanske behöver anlita en producent och en arrangör som hjälper till att så att säga utforma sången på ett bra sätt så att det blir en bra slutprodukt av det här. För bara en sång, utan att räkna in det egna arbetet, kommer kostnaderna lätt upp i alla fall i . Det kostar pengar. Här frågas om vad det är som kostar i samband med att man ska betala för nedladdningar. Jo, det kostar pengar. Det läggs ned pengar. Jag vill lyfta diskussionen till att kultur faktiskt måste få kosta. Det är också en uppfostringssak att vi lär oss i vårt samhälle att kulturarbetare faktiskt gör ett arbete som är värt att få betalt för. , IFPI: Jag vill komma tillbaka till det du sade från början, , och även instämma delvis i vad har sagt från Klys. I debatten ser jag ofta att artisterna nu minsann kan tjäna sina pengar på turnéverksamhet. Då skapar man verkligen en skendebatt. De mest populära har naturligtvis inga problem att hitta alternativa sätt via att sälja sin musik till tv-reklam eller att spela i , men det här gäller ju dessutom kanske ännu mer inom de nischgenrer som finns än inom popvärlden.