rfr · GV0WRFR13 · 2008-03-31 00:00:00 — Tanken är att en enskild näringsidkare, i likhet med en fåmansbolagsdelägare, ska kunna ha kvar enkelbeskattade vinstmedel som kan användas för investeringar i och utvidgningar av verksamheten. I reglerna finns, i likhet med vad som gäller vid negativ räntefördelning, möjlighet att bortse från skuldbelastning som uppstått till följd av generationsskiften vid beräkning av avsättningsnivån. Expansionsfonden tas upp som intäkt när den återförs, och den expansionsfondsskatt om som betalades vid avsättningen tillgodoräknas den skattskyldige vid debiteringen av slutlig skatt. Om en återföring från expansionsfonden inte används till att täcka utgifter i verksamheten ingår den inkomst av näringsverksamheten som ska beskattas hos näringsidkaren och beläggas med egenavgifter. Expansionsfonden kan följa med om näringsverksamheten tas över i samband med arv, testamente, gåva eller bodelning. 4.5 Något ytterligare om återföring av värdeminskningsavdrag kan ägaren av en näringsfastighet dra av anskaffningsutgiften och utgifter för ny-, till- eller ombyggnad genom årliga värdeminskningsavdrag. Utgifter för reparationer och underhåll dras av i sin helhet för det beskattningsår som utgiften har uppkommit. Dessutom erhålls skogsavdrag och avdrag för substansminskning för vissa fastigheter. 75 34 kap. IL. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING När en fysisk person eller ett dödsbo säljer en näringsfastighet ska vinsten av avyttringen tas upp i det lägre beskattade inkomstslaget kapital. Utgångspunkten är då att vinstberäkningen ska göras på sedvanligt sätt med ett omkostnadsavdrag som motsvarar anskaffningsutgiften och utgifter för ombyggnad etc. Har dessa utgifter för fastigheten redan dragits av i näringsverksamheten har de fått dras av i ett inkomstslag där vinsterna beskattas högre än i inkomstslaget kapital. Lagstiftaren har löst detta problem genom att de gjorda avdragen återförs till beskattning i näringsverksamheten som de kvarstår som utgifter vid vinstberäkningen i inkomstslaget kapital. På så sätt undviks att avdragsrätten under näringsverksamhet leder till en avvikelse från den vinstberäkningsmodell som gäller i det lägre beskattade inkomstslaget. Motsvarande gäller när en juridisk person säljer en näringsfastighet. Här finns dock inte samma skillnad i skattesats och det är därför i första hand själva beräkningsmetoden med ett fullt omkostnadsavdrag under kapital som gör det nödvändigt att återföra eventuella avdrag i näringsverksamheten. Vid reglernas tillkomst anfördes att det inte är acceptabelt att ha regler som innebär att avdrag först kan göras mot en högre skattesats och sedan återläggas i ett inkomstslag med en lägre skattesats. Vid återföring av värdeminskningsavdrag, skogsavdrag och substansminskningsavdrag tas hänsyn till om fastigheten har sålts för ett lägre belopp än vad den köptes för. Det belopp som återförs i näringsverksamheten minskas nämligen enligt 26 kap. 5 § IL i detta fall med mellanskillnaden mellan omkostnadsbeloppet och ersättningen. Å andra sidan ska enligt 45 kap. 16 § IL anskaffningsutgiften inte minskas med sådana värdeminskningsavdrag m.m. som har återförts i inkomstslaget näringsverksamhet. I propositionen om en reformerad inkomst- och företagsbeskattning framhålls rimligheten av att upprätthålla principen om att vinsten ska beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet och att detta för de angivna värdeminskningsavdragen innebär att de återförs till beskattning i det inkomstslag där de tidigare dragits av, dvs. som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet.76 Tankar om att det vore riktigare att återföra värdeminskningsavdrag m.m. i inkomstslaget kapital har förts fram i en avhandling77 som behandlar inkomst av näringsfastighet i enskild näringsverksamhet och i en skattejuridisk rapport78 som behandlar beskattningen av osäkra och instabila inkomster. Argument mot ett sådant synsätt har också framförts.79 Förslag om att återföring ska ske i inkomstslaget kapital har också lagts fram i motioner till . har emellertid inte varit berett att överväga någon förändring av reglerna.80 1989/90:110. 77Rydin, 2003. 78Nordisk skattevitenskaplig forskningsråd (NSFR), 2005. 79Sjöblom, Skattenytt 2004 s. 649 f. 1999/2000:SkU17. Reservation från tre ledamöter i utskottet. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING 4.6 Skogsavdraget med avseende på neutraliteten i beskattningen av olika företagsformer Som en del i uppföljningen har Budgetkontoret vid analyserat skogsavdraget med avseende på neutraliteten i beskattningen av olika företagsformer. I det följande redovisas resultatet av detta arbete. Enligt de uppgifter som tagits fram från görs skogsavdrag om totalt ca . Som framgår av nedanstående tabell står enskilda näringsidkare (fysiska personer) för huvuddelen av gjorda skogsavdrag medan aktiebolag och ekonomiska föreningar m.m. (juridiska personer) står för en mindre del. ANDEL AV ÅRLIGA TOTALA SKOGSAVDRAG FÖRDELAT MELLAN FYSISKA OCH JURIDISKA PERSONER. 4.6.2 Skillnader för fysiska och juridiska personer I den proposition som låg till grund för reformeringen av skogsbeskattningen motiverades skillnaden i avdragsutrymme, dvs. att det maximala skogsavdraget för fysiska personer är medan det är av anskaffningsvärdet för juridiska personer, med att skogsinnehavet för juridiska personer är av permanent natur varför medgivna avdrag i praktiken kan innebära en definitiv skattelättnad. Som ett ytterligare motiv anfördes i propositionen att en juridisk person har likviditetsproblem i mindre omfattning än en fysisk person.81 Dessa motiveringar faller utanför resonemanget om att skogsavdraget inte kommer till som en skattelättnad utan som ett sätt att se till att rena kapitaluttag inte beskattas. En motivering i samband med att kapitaluttag ska undantas från beskattning skulle däremot vara att juridiska personers avyttringar av skog till en mindre del kan hänföras till rena kapitaluttag. Mot denna bakgrund och det faktum att skogsbruk bedrivs i betydligt större omfattning som enskild näringsverksamhet än som fåmansbolag är frågan om neutralitet i beskattningen av olika företagsformer intressant. I det följande diskuteras därför skillnader i beskattningen mellan dessa två företagsformer. 1978/79:204. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING För en enskild näringsidkare beskattas avkastningen av skogen som inkomst av näring med en skattesats på inklusive egenavgifter. Vid en försäljning av fastigheten i sin helhet sker beskattningen dock i inkomstslaget kapital med en skattesats på 27 %.82 Systemet med positiv räntefördelning innebär dock att inkomsterna till viss del kan få tas upp som kapitalinkomst även och då beskattas med Om skogsbruket bedrivs i aktiebolagsform som fåmansbolag beskattas överskottet i bolaget och för ersättning till ägaren betalas arbetsgivaravgift, . Ägaren betalar sedan inkomstskatt på ersättningen med upptill . Detta gäller både under innehavet och vid eventuell försäljning av fastigheten. De s.k. 3:12-reglerna medger dock att viss del av ersättningen kan tas ut som kapitalinkomst.83 Vid en analys av skillnaden mellan att driva skogsbruket som enskild näringsverksamhet och som fåmansbolag är det lämpligt att jämföra vilken nettoinkomst som egenföretagaren respektive ägaren av fåmansbolaget får vid en viss inkomst från skogsbruket och vid en försäljning av fastigheten eller bolaget. Med undantag för skillnaden i utrymme för skogsavdrag är det inga större skillnader mellan egenföretagaren och fåmansbolagsägaren. Bolagets vinster belastas förvisso med bolagsskatt, men lönekostnader är avdragsgilla kostnader. Reglerna för uttag som beskattas som kapitalinkomst skiljer sig däremot. För egenföretagaren finns möjligheter till s.k. positiv räntefördelning medan fåmansbolagsägaren kan göra sådana uttag enligt de s.k. 3:12-reglerna. Det finns inget som med självklarhet säger att den ena formen har fördelar gentemot den andra i detta hänseende. Om egenföretagaren är lågt skuldsatt torde dock den positiva räntefördelningen ge möjligheter till större uttag som kapitalinkomst än vad 3:12-reglerna medför. Vid en försäljning av fastigheten skiljer sig dock beskattningsresultatet åt. Den enskilde näringsidkaren beskattas för kapitalvinsten i inkomstslaget kapital med en skattesats på . För fåmansbolagsägaren ser situationen annorlunda ut. Överskottet från försäljningen av fastigheten blir en del av bolagets överskott. Ägarens uttag av överskottet omfattas av 3:12-reglerna som fördelar uttaget mellan kapitaluttag och lön. Det betyder att en del av överskottet från försäljningen av fastigheten kan komma att beskattas som lön med arbetsgivaravgift och inkomstskatt. Vid en försäljning av företaget har tidigare den s.k. 50/50-regeln gällt. Den innebar att hälften av vinsten kunde tas ut som kapitalinkomst och hälften som inkomst av tjänst. I budgetpropositionen aviserades att regeln ska återinföras övergångsvis. 82Av vinsten är skattepliktig, vilket vid en skattesats på ger en effektiv skattesats på . 83I likhet med positiv räntefördelning fördelar de s.k. 3:12-reglerna inkomsterna mellan inkomstbeskattning och kapitalbeskattning. 2006/07:1. 5B4 GÄLLANDE REGLER OM SKOGSBESKATTNING En slutsats av denna översiktliga genomgång är att egenföretagaren, åtminstone via det större skogsavdragsutrymmet och vid en försäljning av fastigheten, har skattemässiga fördelar gentemot ägaren av fåmansbolaget. Dessutom har enskilda näringsidkare möjlighet att göra avsättningar till skogskonto och skogsskadekonto. Dessa avsättningar ger möjlighet till att fördela inkomsterna från skogen över . 5 Skogsavdraget och dess effekter () har på uppdrag av skatteut- skott undersökt och analyserat skogsavdragets användning och effekter. Syftet har varit att fördjupa kunskaperna om hur den nuvarande skogsbeskattningen, med fokus på skogsavdraget, fungerar utifrån den neutralitetsprincip som skattereform vilar på. Studien av skogsavdraget och dess effekter har genomförts av en forskargrupp under ledning av professor . När det gäller forskarnas val av upplägg och genomförande av studien, dvs. metod, datainsamling och bortfall m.m. redovisas detta i bilaga 3. I det följande avsnittet redovisas resultatet av forskarnas studie. I uppföljningen bekräftas den bild som är känd från tidigare studier, bl.a. att genomsnittsfastigheterna blir större från söder mot norr medan priset beskriver en motsatt utveckling. För de skogsföretag som har ingått i denna uppföljning uppgår belåningen i genomsnitt till av priset på den nyinköpta fastigheten. Skogsägare äger i genomsnitt ca tre fastigheter efter tillskottsförvärvet. Ungefär var fjärde skogsägare har en inkomst som ligger över den genomsnittliga inkomsten. En genomgående skillnad i de tre studerade länen mellan skogsägare och nyblivna skogsägare är att det i den förra gruppen finns fler personer som bedriver annan näringsverksamhet utöver skogsbruk. Uppföljningen visar att skogsägare som inte köpt någon fastighet har en lägre genomsnittlig avverkningsvolym än de skogsägare som köpte en fastighet . I den senare gruppen är tendensen att avverkningsvolymen är högst bland skogsägare som gjort ett tillköp och lägre bland dem som är nyblivna skogsägare, framför allt i gruppen som ärvt eller fått fastigheten. Dessa olikheter återspeglar sig i virkesförrådet. Eftersom det har gått mellan tiden för förvärvet och genomförandet av denna undersökning kan det inte dras några säkra slutsatser om skogsavdragets inverkan på skogsvårdsaktiviteten. Kunskaperna bland skogsägarna om vilka regler som gäller för skogsavdrag är relativt låga, och det finns en påfallande stor andel av de tillfrågade skogsägarna som är osäkra på vilket det rätta svaret är på en rad påståenden som ställts om skogsavdraget inom ramen för undersökningen. De personer som överväger att köpa eller som har köpt en skogsfastighet verkar ha något bättre kunskaper om skogsavdraget. Sämst är kunskapen om när skogsavdraget läggs tillbaka för beskattning. Bäst är kunskapen om att rätt till yrkande av skogsavdrag uppstår vid köp av en fastighet. 2007/08:RFR13 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER Resultatet av undersökningen tyder på att skogsägare och även nyblivna skogsägare som yrkat skogsavdrag anser att skogsavdraget har en viss inverkan på beslutet att köpa en skogsfastighet, finansieringen av köpet och avverkningsbeslutet efter köpet. Personer som köpt eller funderade på att köpa en skogsfastighet anser genomgående i något större utsträckning att skogsavdraget påverkar beslutet om köp, finansiering eller avverkning. Resultaten av undersökningen visar att det är betydligt vanligare att skogsägare yrkar skogsavdrag. När det gäller de nyblivna skogsägarna finns en geografisk skillnad som innebär att andelen som yrkar skogsavdrag minskar från söder mot norr. I uppföljningen kan vissa regionala skillnader iakttas. I är taxeringsvärdet per nyförvärvad hektar skogsmark högre för skogsägare som yrkat skogsavdrag jämfört med dem som inte yrkat avdrag. Motsatsen gäller i . Bland dem som yrkat avdrag i och är det genomsnittliga antalet skogsfastigheter högre än för dem som inte har yrkat avdrag. I finns ingen skillnad. En jämförelse mellan dem som yrkat skogsavdrag respektive dem som inte gjort det i gruppen nyblivna skogsägare visar på en högre andel höginkomsttagare för den förra gruppen i och . Andra skillnader mellan dem som yrkat respektive inte yrkat avdrag är att den förra gruppen utmärkts för högre köpeskilling, större skogsareal på den nyförvärvade fastigheten och högre belåning relaterat till priset på den nyinköpta fastigheten. Den viktigaste förklaringen till skillnaden i yrkandet av skogsavdrag mellan skogsägare och nyblivna skogsägare är att det i den senare gruppen finns en stor andel ägare som ärvt eller fått sin fastighet vilket i regel innebär att möjligheterna till att yrka ytterligare avdrag är starkt begränsade. Skogsavdraget har betydelse för finansiering av fastighetsköp. Befintliga skogsägare med avverkningsbar skog kan snabbast tillgodogöra sig denna avdragsmöjlighet. Därmed påverkas ägar- och ägostrukturen i skogsbruket av skogsavdragsmöjligheten. Det är vidare troligt att möjligheten till skogsavdrag höjer fastighetspriserna genom att det är lättare att finansiera ett fastighetsköp med avverkningsintäkter när skatten på avverkningsintäkterna blir lägre. Genom att yrka skogsavdrag utan att det utgör ett rationaliseringsförvärv flyttas av beskattningen från rotpostförsäljning fram till tidpunkten då skogsavdraget ska återföras, vanligtvis vid försäljning av fastigheten. Vid rationaliseringsförvärv flyttas hela intäkten fram till tidpunkten då skogsavdraget ska återföras. Dock inom ramen för taket för skogsavdrag. Vidare har i uppföljningen framkommit att skogsavdraget och räntefördelning åtminstone delvis motverkar varandra. Skogsavdraget innebär att en större andel beskattas som näringsverksamhet och inte som kapital, på grund av minskat räntefördelningsutrymme vid yrkande av skogsavdrag. På kort sikt minskar statens och kommunernas skatteintäkter vid yrkande av skogsavdrag, medan de därefter blir högre genom att större andel av inkomsten kommer att beskattas i näringsverksamhet på grund av minskat räntefördelningsutrymme. 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER 2007/08:RFR13 Skogsavdraget ska dessutom läggas tillbaka för beskattning vid försäljning, men det dröjer vanligtvis varför inflationen, historiskt sett, delvis ätit upp det reala värdet på återläggningen. Något generaliserat visar uppföljningens resultat i dessa delar att det är fördelaktigt för en person som köpt en skogsfastighet att göra omfattande avverkningar för att finansiera en del av köpeskillingen. Möjligheten att yrka skogsavdrag stimulerar till ökade avverkningar eftersom skattereduktionen innebär att nettot efter skatt blir högre. är det mindre fördelaktigt för säljaren att avverka, både på grund av skogsavdraget men framför allt på grund av skillnaden i skatt mellan kapitalvinstbeskattning på respektive den högre skatten i inkomstslaget näringsverksamhet. Det är enligt SLU svårt att avgöra vilken nettoeffekten blir. För skogsvårdsinsatser gäller det motsatta förhållandet. Det är från skattesynpunkt fördelaktigt att säljaren utför skogsvården och yrkar avdrag för kostnaderna. Dessa investeringar bör åtminstone till en viss del avspegla sig i priset på fastigheten. innebär de i regel omfattande avverkningar som den nytillträdde ägaren gör krav på, omfattande skogsvårdsinsatser . Priset på skogsfastigheter påverkas av ett flertal faktorer. Skogsavdraget är en av dessa faktorer. Skogsavdraget kan, utan beaktande av ändrad räntefördelning, upplevas leda till ett högre diskonterat netto efter skatt av fastighetsinnehavet vilket gör att det höjer fastighetspriserna. Priserna höjs både för dem som har stor nytta av skogsavdragsmöjligheten och för dem som har liten nytta av denna möjlighet. På lång sikt kan ägar- och ägostrukturen påverkas. Grupper som gynnas av skattesystemet kommer att äga en större del av skogsarealen. De som redan äger en skogsfastighet hör till denna grupp. 5.2.1 Allmänt om återföring av gjorda skogsavdrag Den grundläggande tanken bakom skogsbeskattningen är som tidigare beskrivits att skogsägaren ska beskattas för avverkningar som innebär att denne tillgodogör sig avkastningen på skogen medan den del av avverkningen som utgör kapitaluttag inte ska beskattas. Skogsavdraget minskar löpande fastighetens (skogsbrukets) skattepliktiga inkomst och tas fram till beskattning först i samband med en eventuell överlåtelse av fastigheten. Återföring av skogsavdrag neutraliserar i samband med beskattningen vid avyttringen det tidigare erhållna skogsavdraget. Beskattningen sker därefter inom ramen för kapitalvinstsystemet. En invändning mot skogsavdraget är att det inte sker någon återläggning till beskattning förrän vid försäljning av fastigheten, vilket kan ske långt fram i tiden. Används överlåtelseformen arv eller gåva vid generationsskiften kan denna återläggning skjutas långt fram i tiden. 2007/08:RFR13 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER 5.2.2 Ekonomiskt värde av skogsavdraget För en skogsägare har skogsavdraget framför allt tre skattemässiga effekter. 2.Marginalskatten vid skattebetalningstillfället kan påverkas. 3.Påverkan på räntefördelningsunderlaget och på expansionsutrymmet.85 I det följande kommer ett antal aspekter att belysas. Fortlöpande kommer även skogsavdragets möjliga inverkan på fastighetspriserna och köparens betalningsförmåga att beröras. Värdet av skogsavdraget ser olika ut för olika skogsinnehavare och påverkas även av skattesatser och eventuella framtida förändringar av skattesatser och skatteregler men även av bl.a. inflation och räntenivåer. Skogsavdraget innebär att inkomstbeskattningen av avverkningsintäkter flyttas fram till tidpunkten då fastigheten säljs. Skogsavdraget innebär därmed inte att skogsintäkterna blir skattefria, utan endast att beskattningen senareläggs. Storleken på inkomsten, möjlighet till andra bokslutsdispositioner samt möjlighet till räntefördelning påverkar den skattesats som skogsintäkterna skulle ha beskattats till. Vanliga skattesatser är: Underskott och andra resultatregleringsmöjligheter finns i Det finns tillräckligt med räntefördelningsutrymme. Inkomstskatt inklusive sociala avgifter, normala inkomst- Inkomstskatt inklusive sociala avgifter, höga inkomstnivåer. I tabell 8 nedan redovisas den procentuella skatteminskningen för olika inkomstgrupper vid skogsavdrag efter rotpostförsäljning. MINSKAD SKATT I PROCENT AV INTÄKT VID AVVERKNINGSTILLFÄL- LET PÅ FÖR OLIKA INKOMSTGRUPPER VID ROTPOSTFÖRSÄLJNING Tabellen visar att olika köpare har olika skattesituation och skattesats vilket gör att värdet av skogsavdrag är olika. Dessutom utnyttjas skogsavdraget i olika takt. Utöver inkomstsituation påverkas takten i utnyttjande även av om 85 Räntefördelning och expansionsfond finns beskrivet i avsnitten 4.4.2 och 4.4.3. 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER 2007/08:RFR13 fastighetsförvärvet betraktas som ett rationaliseringsförvärv och av mängden avverkningsbar skog. Skogsavdraget får både användas för att minska den beskattningsbara skogsintäkten från en nyförvärvad fastighet och tidigare fastighetsinnehav. Detta gör att skogsavdraget blir extra värdefullt för dem som har befintlig skogsfastighet. Det går dessutom fortare att komma upp i virkesintäkter så att hela avdragsutrymmet kan utnyttjas fullt ut. Vidare behövs det endast hälften så stora virkesintäkter för att utnyttja skogsavdraget om den nyförvärvade fastigheten betraktas som ett rationaliseringsförvärv. Skogsavdraget gynnar därmed dem som har befintlig närbelägen skog jämfört med dem som inte tidigare är skogsägare eller äger skog som inte betraktas som rationaliseringsförvärv. Även de som redan äger befintlig skog som inte betraktas som rationaliseringsförvärv gynnas jämfört med dem som inte äger skog genom att de har möjlighet att avverka på den befintliga fastigheten och utnyttja skogsavdraget på den tillköpta fastigheten. Det kan konstateras att skogsavdraget även påverkar ägar- och ägostrukturen inom skogsbruket. Effekt på sociala förmåner En lägre deklarerad inkomst i näringsverksamhet, innebär för de flesta lägre sociala förmåner samt lägre pension. Lite förenklat kan sägas att den skattemässiga inkomsten från skogsavverkningar flyttas från början av tiden för fastighetsinnehavet till dess att fastigheten avyttras som försäljning och byte. Om inkomsttagaren i början av innehavstiden har lägre sammanräknad förvärvsinkomst än taken för sjukpenning, föräldrapenning och pensionsgrundande inkomst samt kommer upp i inkomsttaket för dessa förmåner under avyttringsåret, alternativt blivit ålderspensionär, har skogsavdraget lett till lägre sociala förmåner och lägre pension. Som underlag för räntefördelning tas fastigheten upp till anskaffningsvärdet minus gjorda värdeminskningsavdrag. Som framgått är skogsavdraget att jämställa med ett värdeminskningsavdrag. En avverkning i sig påverkar inte underlaget som fastigheten tas upp till vid beräkning av räntefördelningsunderlaget. Skogsvårdsåtgärder, som exempelvis plantering, påverkar i gengäld inte heller fastighetens räntefördelningsunderlag. Underlaget för räntefördelning kan dock komma att öka vid ökad avverkning och minska vid skogsvårdsåtgärder på grund av att skulder och tillgångar påverkas. Genom att utnyttja skogsavdraget kommer räntefördelningsunderlaget att minska. De negativa konsekvenserna av minskat räntefördelningsunderlag är beroende av hur inkomsten annars skulle ha deklarerats samt var i inkomstskatteskalan skogsägaren befinner sig. Värdet av att kunna flytta inkomster till inkomstslaget kapital är beroende av skattesatsen. Vid en ursprunglig skattekostnad på t.ex. (på grund av visst beaktande av sociala förmåner, bidrag och avgifter kopplade till storleken på inkomsten) är det värt per som kan ränteför- 2007/08:RFR13 6B5 SKOGSAVDRAGET OCH DESS EFFEKTER delas ((0,45 x 1 000) (0,30 x 1 000)). Vid skattesatsen är det värt per som kan räntefördelas. Som bekant utgör skattesatsen för kapitalinkomster . En annan fråga som har berörts i uppföljningen är vilken inkomst före skatt som behövs för att tjäna in värdet av räntefördelning, se tabell 9. För att få kvar efter skatt behövs det ett resultat på vid skattesatsen . Vid skattesatsen behövs det i inkomst för att ha kvar efter skatt. Det kan därmed konstateras att räntefördelningen dubblar värdet av inkomster när skattesatsen sänks från eller annorlunda uttrycket att det finns kvar efter skatt i stället för . EXEMPEL PÅ VILKEN INKOMST FÖRE SKATT, VID OLIKA MARGINAL- SKATTER, SOM KRÄVS FÖR ATT TJÄNA IN VÄRDET AV RÄNTEFÖR- DELNINGEN (I KRONOR) Värdet av att räntefördela Nödvändig inkomst för att uppnå samma