eunbil · GW0NA5AD5 · 2008-12-01 00:00:00 — Europeiska banker som Europeiska investeringsbanken och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling kan tillhandahålla strukturerad finansiering i samband med utvecklingen av större infrastrukturprojekt i tredjeländer. Särskild uppmärksamhet kommer att ges central extern infrastruktur som står inför ökade icke-kommersiella risker. När det gäller är avsikten, i det nuvarande sammanhanget, att förhandla fram ett nytt brett avtal som ersätter partenskaps- och samarbetsavtal. För att skapa långsiktigt hälsosamma energirelationer mellan och är det viktigt att fördjupa avtal och förse det med en starkare och bredare grund. kommer ännu långt in att förbli EU:s främsta energipartner och det måste därför göras mer för att se till att relationerna grundar sig på förtroende. Båda parter skulle tjäna på att de huvudprinciper som partnerskapet vilar på konsolideras genom lagstiftning. På detta sätt kunde förhandlingarna underlätta reform och liberalisering av energimarknaden i i linje med landets egna inhemska mål, ge stabilitet och förutsägbarhet vad gäller efterfrågan på rysk gas och förtydliga de villkor enligt vilka ryska företag kan investera i senare produktionsled i EU. Slutligen kan avtalet med hjälpa till att upprätta bindande och effektiva transitregler över hela den europeiska kontinenten, vilket saknas. Varje enskild förbättring skulle bidra till att skapa större diversifiering och tillförlitlighet både för EU:s försörjning och för avsättning. Därför är det viktigt att det utvecklas rättsligt bindande bestämmelser om inbördes energiberoendet inom ramen för det nya avtal som kommer att efterträda partnerskaps- och samarbetsavtalet. Detta skulle innebära att mandatet för förhandlingar om ett nytt avtal måste kompletteras med ett mandat att inleda FTA-förhandlingar. och EU har tidigare fört FTA-förhandlingarna i samband med förhandlingarna om anslutning till . har det dock blivit osäkert om dessa förhandlingar kommer att leda till avgörande framsteg. Vidare bör energidialogen mellan och fortsätta och det bör vidtas åtgärder för att ytterligare utveckla verksamheten vad gäller praktiskt samarbete och gemensamma projekt. Ju solidare och mer balanserad den ömsesidigt överenskomna rättsliga grunden för EU:s och energisamarbete är, desto mer kommer förtroendet och tilltron att växa, vilket i sin tur skapar ett klimat som främjar investeringar i projekterings- och infrastrukturprojekt. Ett liknande strategi bör utvecklas i samarbete med länderna i området kring . har gett hög prioritet åt den vidare utvecklingen av förbindelserna med dessa länder. Med tanke på dessa länders energiresurser och deras betydelse för att de högt prioriterade energiinfrastrukturer som nämns i föregående avsnitt ska kunna utvecklas, kommer kommissionen att inrikta alla instrument på att bygga upp ett solitt samarbete och att i samband med detta konsolidera Baku-processen samt främja ett genuint energipartnerskap. Ett starkt engagemang i förhållande till alla berörda länder, framför allt genom bilaterala avtal, är en viktig prioritering. Energidialogen mellan EU och OPEC är ett forum för en gemensam bedömning av de faktorer som påverkar priserna och de investeringar i föregående och senare led som krävs både i producent- och konsumentländerna, såväl som effekterna av tekniska framsteg. Dialogen innebär ett erkännande av att producent- och konsumentländerna har ett gemensamt intresse av att främja regelbunden försörjning till överkomliga priser. Energiförbindelserna med och samarbetsråd bör utvecklas vidare på området kolväten samt på nya områden som ren energiteknik. De bilaterala energiförbindelserna med enskilda länder inom samarbetsrådet kommer att upprätthållas parallellt. Samarbetet med partner som , , och samt med framväxande konsumentländer bör fördjupas och på så sätt främja en gemensam syn på den globala energitryggheten, i syfte att förbättra öppenheten och insynen på de globala energimarknaderna och hantera frågan om en hållbar utveckling. pågår arbete med att utveckla samarbetsramar med länder som och (på bilateral och multilateral basis) och med regioner som och . Det pågår också arbete för att etablera samarbete med alternativa leverantörsländer som , som är en viktig exportör av biobränslen. Energirelationerna med , framför allt , bör intensifieras med tanke på områdets stora potential när det gäller allt från kolväten till en enorm och ännu outnyttjad potential i fråga om förnybar energi. Länder som , , och har länge varit viktiga olje- och gasleverantörer, och det är viktigt att energiförbindelserna med dessa länder intensifieras. Gasledningen genom är en viktig kompletterande möjlighet för EU att diversifiera försörjningsvägar och energikällor ytterligare. EU är redo att bidra till förverkligandet genom en rad instrument, i synnerhet genom det bilaterala samarbetet, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, Europeiska utvecklingsfonden och Europeiska investeringsbanken. Vidare kommer energipartnerskapet mellan och EU i samarbete med Afrikanska unionen och de regionala ekonomiska gemenskaperna att vara avgörande när det gäller att fördjupa energidialogen och att utarbeta konkreta initiativ. EU kommer att utvärdera allt viktigare roll när det gäller EU:s energitrygghet och se till att lämpliga och medel och en lämplig politik finns till förfogande. Den regionala integreringen av elmarknaderna och främjandet av förnybar energi utgör särskilt viktiga utvecklingsmöjligheter för , och kommissionen kommer att intensifiera sina stödinsatser på dessa områden. Flera av EU:s partner överväger att starta ett kärnenergiprogram, ett teknikområde inom vilket EU är världsledande, eller att utvidga sin nuvarande verksamhet på området. Många utvecklingsländer har inte den lagstiftnings- och regleringsinfrastruktur som krävs för att garantera att tryggheten betraktas som en prioritet vid beslut som rör utformning, konstruktion och drift. EU:s insatser för att främja högsta möjliga standarder i fråga om kärnsäkerhet och fysiskt skydd definierades . Genom instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete kommer EU att samarbeta med och bistå tredjeländer i deras arbete med att förbättra sina kärnsäkerhetsrutiner och säkerheten i de kärnkraftsanläggningar som är i drift. Tillväxtländer som har för avsikt att bygga kärnkraftsanläggningar kommer att få hjälp av EU med att utveckla kompetenta och oberoende regleringsmyndigheter med kapacitet att garantera att de nya anläggningarna byggs i enlighet med internationella standarder för kärnsäkerhet och sedan drivs i enlighet med högsta möjliga standarder. I arbetet mot att uppnå EU:s mål är det, i enlighet med rådets utsago, av yttersta vikt att EU talar med en röst och agerar i enlighet därmed. Enligt den översyn av EU:s energipolitik som utfördes av är de yttre förbindelserna och energisäkerheten prioriterade åtgärder för EU. Att tala med en röst betyder inte att det ska finnas en gemensam företrädare i utrikesfrågor, utan innebär att det bedrivs en effektiv planering och samordning för att garantera att det råder samstämmighet både vad gäller åtgärder och budskap på gemenskapsnivå och på medlemsstatsnivå. För att genomföra detta i praktiken kommer kommissionen att identifiera de konkreta mekanismer som krävs för att säkerställa öppenhet och insyn mellan medlemsstaterna och EU. Detta bör leda till bättre samordning när det gäller utvecklingen och avsikterna i samband med internationella energifrågor. Som ett komplement till sådana mekanismer kommer kommissionen att överväga att föreslå en översyn av förordning 736/96, så att medlemsstaterna åläggs att meddela kommissionen alla investeringsprojekt med intresse för gemenskapen inom sektorerna för olja, gas och el, och på detta sätt öka förordningens relevans med avseende på dagens utmaningar på energiområdet. Kommissionen kommer att överväga hur systemen för tidig varning kan utvecklas ytterligare i samarbete med centrala energipartner i grannländerna. Förbättringar när det gäller olje- och gaslagren och krishaneringsmekanismerna För att kunna uppnå sina energitrygghetsmål måste EU också se till att dess interna krishanteringsmekanismer och säkerhetsstandarder är så effektiva som möjligt. Som ett tredje inslag i handlingsplanen för energitrygghet och energisolidaritet uppdateras och förbättras därför de befintliga gemenskapsreglerna på detta område. finns det en obligatorisk ordning för oljeberedskapslager. Medlemsstaterna har utvecklat olika system för genomförandet av direktivet om oljelager. Vissa förlitar sig på regeringsstyrd lagerhållning i likhet med och , andra på lager som hålls av industrin. Systemen har visat sig vara effektiva när det gäller att hantera begränsade avbrott, särskilt i samband med gemensamma åtgärder som samordnats av . Erfarenheterna har dock visat att det finns utrymme för att förbättra det nuvarande systemet. Tillsammans med föreliggande energiöversyn föreslår kommissionen därför en översyn av EU:s lagstiftning om strategiska oljeberedskapslager i syfte att förbättra överensstämmelsen med Internationella energiorganets ordning, öka tillförlitligheten och insynen när det gäller tillgängliga lager, förenkla reglerna för efterlevnad och kontroll och förtydliga beredskapsförfarandena. offentliggör EU uppgifter om de strategiska oljelagrens omfattning i varje medlemsstat. Till skillnad från offentliggör den inte uppgifter om hur stora kommersiella oljelager som finns i EU. För att förbättra öppenheten och insynen på oljemarknaden och begränsa effekterna av icke faktabaserade spekulationer, föreslår kommissionen att EU nu tar steget att offentliggöra de sammanlagda kommersiella oljelager som hålls av på veckobasis. Kommissionen har också sett över genomförandet av och effektiviteten hos direktivet om en tryggad naturgasförsörjning. Den anser att den nuvarande rättsliga ramen kan förbättras. Det behövs framför allt bättre harmonisering av normerna för försörjningstrygghet och fördefinierade beredskapsåtgärder på regional nivå och EU-nivå. finns det emellertid inte tillräckliga grunder för att EU ska kunna besluta om obligatoriska strategiska naturgaslager. Kostnaderna för strategiska naturgaslager är minst fem gånger så höga som för oljelagren. Det vore mer effektivt att stötta utvecklingen av kommersiella lager som drivs effektivt och under öppenhet och insyn, att sprida försörjningsförbindelserna för att skapa en mer flexibel försörjning från LNG-leverantörer eller leverantörer i grannländerna på EU:s inre marknad, samt att snabbt minska efterfrågan genom avbrytbara kontrakt och bränslebyte, särskilt på elproduktionsområdet. Liksom inom oljesektorn måste krishanteringen samordnas bättre på EU-nivå, både mellan medlemsstater och i förbindelserna med leverantörs- och transitländerna. En bättre avpassad tröskel för när det blir aktuellt med åtgärder på EU-nivå bör övervägas och kompensationssystemet bör förtydligas. Gruppen för samordning av gasförsörjningen bör fortsätta att ta fram olika scenarier för att snabbt kunna reagera på eventuella framtida gasförsörjningskriser. Mot bakgrund av detta arbete och arbetet inom och europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för el och gas, kommer kommissionen att inleda samråd med berörda parter i syfte att lägga fram ett förslag till översyn av direktivet om en tryggad naturgasförsörjning. Bättre energieffektivitet EU har åtagit sig att förbättra energieffektiviteten . Både minskningen av utsläppen av växthusgaser och målet för förnybara energikällor som EU har anslutit sig till kommer att bidra till att detta mål kan uppnås. Ambitiösa åtgärder för energieffektivitet kommer dessutom att vara till stor hjälp för att EU:s klimatmål ska kunna uppnås till 2020, i synnerhet med tanke på beslutet om fördelning av insatserna. Åtgärder för energieffektivitet har därför en avgörande betydelse för att klimat- och energimålen ska kunna uppnås till så låg kostnad som möjligt, och särskilt i fokus står byggnader och transporter. Det är på samma sätt uppenbart att 20-procentsmålet för förbättrad energieffektivitet kommer att bidra avsevärt till EU:s mål för hållbarhet och konkurrenskraft. Att sänka konsumtionen genom bättre energieffektivitet är dessutom det mest hållbara sättet att minska beroendet av fossila bränslen och import. Åtgärder för bättre energieffektivitet och miljövänlig teknik kan också leda till nya möjligheter för ekonomin, bl.a. för små och medelstora företag, i det svåra ekonomiska läget. Energieffektiviteten måste stå i centrum för för energitrygghet och energisolidaritet. Avsevärda framsteg har gjorts mot att uppnå 20-procentsmålet för förbättrad energieffektivitet. Dessa åtgärder bör medföra en ökad energieffektivitet på . I syfte att fortsätta denna positiva utveckling när det gäller att uppnå 20-procentsmålet lägger kommissionen, med denna strategiska energiöversyn, därför fram ett nytt energieffektivitetspaket 2008 med energieffektivitetsinitiativ enligt följande: Direktivet om byggnaders energiprestanda bör ses över i syfte att utöka tillämpningsområdet, förenkla genomförandet och utveckla certifikat om byggnaders energiprestanda till ett marknadsinstrument. Ett sådant reviderat direktiv skulle kunna hjälpa en genomsnittsfamilj att spara , även efter avdrag för kostnader för energieffektiv uppvärmning, kylning och byggvaror. Direktivet om energimärkning, vilket bara har omfattat hushållsapparater, bör ses över, och tillämpningsområdet utökas till fler typer av energiförbrukande produkter, både inom handel och industri. Dessutom bör en harmoniserad bas fastställas för offentlig upphandling och stimulansåtgärder i medlemsstaterna. Kommissionen förbereder också en uppgraderad eller ny typ av klassificering för ett antal produktgrupper. Genom ett separat rättsligt instrument kommer ett nytt energimärke att införas för bildäck. Genomförandet av direktivet om ekodesign bör intensifieras. Kommissionen kommer att anta minimikrav för glödlampor (vilket kommer att leda till att de oekonomiska glödlamporna gradvis försvinner), elektriska produkter i standby- eller frånläge, belysning på gator och på kontor, och för extern energiförsörjning och enkla set-top-boxar för tv-apparater. Dessa inledande åtgärder kommer kort därefter att följas av åtgärder inriktade på tvättmaskiner, diskmaskiner, kylskåp, varmvattenberedare, motorer och tv-apparater. Den kombinerade effekten av systemen för ekodesign och märkning kommer, när de väl har tagits i bruk, att möjliggöra besparingar på 96 Mtoe 2020. Att främja kraftvärme är en viktig prioritet. Därför antar kommissionen, parallellt med denna strategiska energiöversyn, ett meddelande och noggranna riktlinjer för det tekniska genomförandet av direktivet om kraftvärme. Kommissionen kommer att utarbeta mekanismer för riktmärkning och nätverk för spridande av bästa praxis. Borgmästarförsamlingen kommer att ha en viktig funktion för att underlätta detta. Gemenskapsmedel (bl.a. från programmet Intelligent energi ) kommer att anslås för bättre spridning över hela EU, som andra av EU:s finansiella instrument kommer att användas där så är lämpligt. Tillsammans med Europeiska investeringsbanken och, där så är lämpligt, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling ska ett nytt initiativ för finansiering av hållbar energi lanseras, vilket ligger i linje med målsättningen. Utformning och genomförande av lämpliga finansieringsinstrument för sådana småskaliga investeringar som ofta krävs vid investeringar i energieffektivitet är viktigt (t.ex. i förhand uppkomna kostnader för ägare till eller användare av byggnader). Genom programmen för sammanhållningspolitiken har anslagits för att främja energieffektivitet och förnybar energi . Genom resurser från sammanhållningspolitiken ges stöd för en lång rad verksamheter, bl.a. förbättrad energieffektivitet inom industrin, handel, transport och offentliga byggnader, kraftvärme och lokal energiproduktion, innovation på området hållbar energi, samt utbildning för övervakning och utvärdering av energiprestanda. I vissa medlemsstater erbjuds dessutom stöd genom sammanhållningspolitiken till investeringar i energieffektivitet i bostadshus, under vissa villkor. Eftersom vissa av dessa åtgärder kan finansieras under andra budgetrubriker inom sammanhållningspolitiken, t.ex. FoTU, förnyelse av städer och landsbygd samt tekniskt bistånd, förväntas den faktiska tilldelningen till stöd för EU:s energipolitik bli betydligt större. finansiering med lån och riskkapitalfonder som tillhandahålls av EIB-gruppen (genom t.ex. strukturprogramslån) och skulle kunna möjliggöra ytterligare finansiellt stöd för de operativa programmen. Ett paket för miljöskatter kommer att läggas fram som en komplettering av energi- och klimatförändringspaketet. Det kommer att innehålla ett förslag till översyn av energiskattedirektivet i syfte att göra det helt förenligt med energi- och klimatförändringsmålen, samt till undersökning av hur mervärdesskatter och andra skatteinstrument kan användas för att främja energieffektivitet. Kommissionen kommer även i samband med handelsförhandlingar att fortsätta sina ansträngningar för att främja liberaliseringen av energieffektiva varor och tjänster. Förbättrad energieffektivitet är minst lika viktigt i andra i-länder och tillväxtekonomier som i . Framsteg mot ett globalt avtal om klimatförändring skulle skapa betydande nya incitament för samarbete om energieffektivitet. Energieffektivitet bör vara ett av huvudmålen för energigemenskapen . Kommissionen kommer att bygga vidare på det internationella partnerskap för samarbete om energieffektivitet som man enades med , och om i samband med G8 , i syfte att främja gemensamma produktstandarder och ambitiösa insatser över hela världen. Kommissionen kommer också att delta vid lanseringen av partnerskapet som ett IEA-tillämpningsavtal . I det här sammanhanget är IEA:s utåtriktade verksamhet för tillväxtekonomier av särskild betydelse. Energieffektivitet måste vara en prioritet i gemenskapens energipolitik. Kommissionen kommer att utvärdera handlingsplanen för energieffektivitet och utarbeta en mer fokuserad handlingsplan i enlighet med begäran från . Att bättre utnyttja EU:s inhemska energiresurser Den energi som produceras inom EU motsvarar av den som konsumeras totalt sett. Före 20-20-20-initiativet förväntades denna siffra sjunka till . Vid ett genomförande av den nya energipolitiken skulle siffran hamna på av konsumtionen i EU. Alla kostnadseffektiva åtgärder som kan vidtas för att främja utvecklingen och användningen av inhemska resurser bör ingå som en viktig del av för energitrygghet och energisolidaritet. Utvecklingen av förnybar energi från t.ex. vind, sol, vatten, biomassa och resurser måste betraktas som den viktigaste potentiella källan för inhemsk energi i EU. står den för av EU:s energikonsumtion. Målet på står fast. Efter ikraftträdandet av direktivet om förnybar energi kommer kommissionen att fokusera på övervakning och på att göra det lättare att genomföra direktivet på rätt sätt och inom lämpliga tidsramar. Även andra praktiska frågor som kan tänkas stå i vägen för en effektiv och ökad penetrering på marknaden av förnybar energi kommer att fokuseras, som exempelvis begränsningar i nätet. Mot bakgrund av erfarenheterna av det nya direktivet om förnybar energi kommer kommissionen att lägga fram ett meddelande om undanröjande av hinder för förnybar energi i EU, där hinder kommer att kartläggas och åtgärder för att få bort dem föreslås. I syfte att inrätta lämpliga finansieringsmekanismer för en utveckling av förnybar energi på bred front i EU samarbetar kommissionen med Europeiska investeringsbanken, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och andra inrätta ovan nämnda initiativ för finansiering av hållbar energi i EU med syfte att på kapitalmarknaderna mobilisera medel i stor skala för investeringar i energieffektivitet, förnybar energi, ren användning av fossila bränslen och kraftvärme från förnybara energikällor i städer. För en maximering av EU:s naturresurser är teknikens roll avgörande. Behovet av förnybar energi kommer bara att öka allt eftersom målet beträffande växthusgaserna höjs. Det är därför av största vikt att börja göra snabba framsteg när det gäller konkurrenskraft, effektivitet och hållbarhet på området för förnybar energiproduktion. Detta innebär lika mycket en enorm ekonomisk möjlighet för EU som en prioritering av energitrygghet och hållbarhet. Detta är ett mål som eftersträvas inom ramen för den europeiska strategiska planen för energiteknik, som godkändes av 2008. Framsteg har redan gjorts i genomförandet, även när det gäller följande sex europeiska näringslivsinitiativ: vindenergi, solenergi, bioenergi (andra generationens biobränslen), avskiljning, transport och lagring av koldioxid, elnät och hållbar kärnklyvning. Initiativen utvecklas i nära samarbete med befintliga teknikplattformar och den europeiska industrin. Nästa steg kommer att utgöras av ett meddelande om finansiering av teknik med låga koldioxidutsläpp som kommer att läggas fram av kommissionen i nära samarbete med Europeiska investeringsbanken. Det kommer att innehålla en bedömning av nödvändiga och möjliga resurser för finansiering, och förslag till storskaliga demonstrationer på EU-nivå, inbegripet tolv demonstrationsanläggningar för avskiljning och lagring av koldioxid. Hänsyn kommer att tas till resultatet av de pågående diskussionerna om utkastet till ändring av direktivet om handel med utsläppsrätter, särskilt möjligheten att använda auktionsintäkter och öronmärkta utsläppsrätter för att påskynda genomförandet av den demonstrationsverksamhet som det råder så stort behov av. Kolet fortsätter att vara avgörande för den inhemska energiförsörjningen i , och är ett viktigt alternativ till olja och gas. Det finns tillgängligt i stora mängder hos flera leverantörer världen över och kan lagras på ett relativt enkelt sätt. Kolbaserad elproduktion blir allt viktigare i stora delar av världen, och man förväntar en fortsatt stor användning av kol och brunkol för elproduktion i . Den största nackdelen med detta är större koldioxidutsläpp. På lång sikt är kolanvändningen endast förenlig med klimatarbetet om högeffektiva anläggningar dominerar och möjligheterna till avskiljning och lagring är väl utvecklade. Utvecklingen av avskiljning och lagring av koldioxid, både inom och utanför , kommer att vara beroende av reglering och koldioxidprissättning, samt av tillgången på ny teknik och nya processer. Obligatoriska utsläppsnormer för koldioxid bör bara övervägas när resultaten från demonstrationer hos industrin har utvärderats, framför allt om de incitament som skapas genom systemet för handel med utsläppsrätter enligt ovan visar sig vara olämpliga. mål med upp till tolv demonstrationsanläggningar i kommersiell skala i drift och åtagandet inom G8 att ta 20 demonstrationsanläggningar i drift världen över kommer att kräva större incitament än vad som finns . Trots minskande gas- och oljetillgångar i ökar intresset för utvinning av inhemska olje- och gastillgångar även okonventionella tillgångar, om dessa kan utvinnas på ett hållbart sätt. Detta är en följd av höga oljepriser och den säkerhetspremie som kan tillskrivas de inhemska resurserna. Även andra inhemska bränslen som finns i vissa delar av EU, t.ex. oljeskiffer och torv, kan bidra till energitryggheten i vissa medlemsstater. Faktum är att de okonventionella tillgångarna fyrdubblar de kombinerade gastillgångarna inom EES-området till över 60 000 Mtoe, trots att utvinningen av dem i vissa fall medför avsevärda tekniska och miljömässiga utmaningar. Under Berlinforumet om fossila bränslen kommer kommissionen att inleda diskussioner om vilka ytterligare åtgärder som skulle kunna vidtas av gemenskapen och på nationell nivå, och framför allt tillsammans med , för att ytterligare främja en kostnadseffektiv och miljövänlig ökad tillgång till inhemska fossila bränslen inom EU.