rfr · GW0WRFR3 · 2008-11-27 00:00:00 — Inga antifoulingprodukter är godkända för båtar med egenvikt under . Färger som verkar fysikaliskt behöver inte godkännas. Användningsvillkor för färger som får användas på fritidsbåtar respektive yrkesmässigt på fartyg framgår av olika listor på Kemikalieinspektionens webbplats.393 Rester av båtbottenfärger från slipning och tvättning av båtbottnar kan bli ett problem i hamnar och på uppläggningsplatser. När båtarna tas upp och 387Monobutyltenn (MBT). 388Länsstyrelsens rapport i Sörmländska natur- och småbåtshamnar. 389DN , Miljöaktuellt och , B. (Halter av organiska tennföreningar, irgarol och PAH i sediment från olika typer av hamnar i , ITM, ). 390Se även webbplatsen . 391Naturvårdsverkets årsredovisning 2007. 392Förordning (2000:338) om biocidprodukter. bottnen görs ren kommer inte bara beväxningen att spolas av. Även delar av bottenfärgen lossnar och kan komma ut i vattnet eller naturen. I synnerhet på de ställen där giftiga bottenfärger används är det viktigt att ta hand om spolvattnet och låta det giftiga slammet sedimentera eller filtreras bort. rekommenderar skriften Fritidsbåtshamnar tillsynshandledning för miljökontoren, som Miljösamverkan i har publicerat.394 Den är avsedd att vara ett stöd för miljökontorens tillsyn enligt av fritidsbåtshamnar. Avsikten är att förenkla och effektivisera den kommunala tillsynen och att göra den mer enhetlig. Skriften tar upp aktuella miljö- och hälsoskyddsfrågor för olika typer av fritidsbåthamnar. När det gäller båtbottenfärger sägs bl.a. följande: Risker i samband med fritidsbåtshamnar: Genom läckage direkt från båtarna när de ligger i vattnet påverkas miljön i hamnen. Koncentrerade utsläpp kan dessutom ske vid upptagningen då båtarna spolas rena. Slipdamm och färgskrap innehållande antifoulingfärg kan bidra till markförorening på vinteruppläggningsplatsen. I inlandshamnarna i länet bör problemen vara mindre eftersom medlen inte är tillåtna här. En del båtar med hemmahamn i inlandet kan dock användas större delen av säsongen på och därför målas med antifoulingfärg. Otillåten användning kan naturligtvis inte heller uteslutas. Otillåten användning: Ett speciellt problem som verkar vara stort är att båtägare på olika sätt kommer över båtbottenfärg som är godkänd alls, eller bara är godkänd för fartyg. När så sker ökar naturligtvis miljöpåverkan betydligt. Det förekommer också att färger som bara är godkända för används på ostkusten eller i sjöar. Det är en viktig uppgift för såväl myndigheter som båtklubbar m.fl. att genom information och kontroller tillse att sådan otillåten användning upphör. där är huvudman har antagit ett miljöprogram395 vars syfte är att minska negativ påverkan från båtlivet. Av miljöprogrammet framgår att problemet med beväxning på båtbottnar upplevs som mycket besvärande för båtlivet. Bränsleförbrukningen kan stiga markant om inte båtbottnen hålls ren. Vissa färger har av Kemikalieinspektionen klassats som fysikaliskt verkande eftersom de inte innehåller någon biocid. Studier har dock påvisat att dessa färger kan ha toxiska effekter mot akvatiska organismer. Vid båtupptagning har hamnpersonalen på ostkusten svårt att bedöma om uppsamling av spolvattnet är nödvändigt för att undvika utsläpp av toxiska ämnen till vattnet. 395Miljöprogram för fritidsbåtar (2008). Miljöövervakningen är ett system som har funnits för att återkommande dokumentera tillståndet i miljön. Verksamheten bygger på bl.a. miljömålen, krav i miljölagstiftningen och åtaganden om rapportering utifrån EU-direktiv och konventioner. Den regionala miljöövervakningen började då kommuner och industrier slöt sig samman i bl.a. vattenvårdsförbund som övervakade vattenmiljön där föroreningarna släpptes ut, s.k. recipientkontroll. började sin nationella övervakning . bedrevs en omfattande övervakning av miljökvalitet och kontroll av miljösituationen i olika påverkade områden med ett stort antal myndigheter, institutioner och företag inblandade. Genom beslut infördes ett nytt samordnat program för att övervaka miljötillståndet i landet där bl.a. behovet av samordning betonades.396 behandlades frågan om miljöövervakningens framtida inriktning och omfattning av bl.a. som tog fram förslag angående miljöövervakningens omfattning, struktur, finansiering och samordning.397 var utgångspunkten för som redovisat sina slutsatser 1997.398 I den proposition som därefter lades fram i anförde regeringen att miljöövervakningen bör inriktas mot uppföljning av de nationella miljökvalitetsmålen och omfatta en samlad information om miljötillståndet samt effekter av sådana skeenden i samhället som är av betydelse för en ekologiskt hållbar utveckling. Vidare framfördes bl.a. att bör utveckla sitt samarbete med utförare och forskare inom miljöövervakningsområdet.399 Syftet med miljöövervakningen är att -beskriva tillståndet i miljön, bl.a. som bas för internationell rapportering och officiell statistik om miljötillstånd, -bedöma hotbilder och varna för nya miljöstörningar, -vara ett utvecklingsinstrument för miljöarbetet, bl.a. vad gäller att utforma miljökvalitetsmål och lämna underlag för åtgärder, -visa om miljökvalitetsmålen uppfylls och följa upp om beslutade åtgärder får önskad effekt, -ge underlag för analys av olika utsläppskällors nationella och internationella miljöpåverkan. 1990/91:90. 397Naturvårdsverket, 1996. 1997/98:145. Miljöövervakningens inriktning och upplägg Miljöövervakningsprogrammet är uppdelat i två delar: -Nationell miljöövervakning, där har ansvar för planering och drift. Det nationella miljöövervakningsprogrammet beslutas av och revideras . Miljöövervakningen är indelad i tio programområden, varav Kust och hav är ett. Programområdena är uppdelade i delprogram som i sin tur kan vara uppdelade i olika undersökningar. Undersökningarna ska utföras enligt standardiserade metoder (undersökningstyper) som innehåller mätningar av olika variabler. Handledningen för miljöövervakning är ett styrinstrument för att skapa enhetlighet och effektivitet. Miljöövervakningen har en gemensam grundstruktur och stommen består av långa och obrutna serier av mätningar. -Regional miljöövervakning sker bl.a. genom länsstyrelserna och kustvattenvårdsförbund med statlig finansiering. Tyngdpunkten ligger inom bl.a. havsmiljöområdet. EU:s vattendirektiv har inneburit att nya krav ställs på övervakningen av bl.a. kustvatten. Alla miljöstörande verksamheter är skyldiga att genomföra olika kontrollprogram. I flera fall är den regionala övervakningen av havsmiljön samordnad med den nationella. I andra fall är övervakningen anpassad efter de behov som finns i just den regionen. Lokal eller miljöövervakning bedrivs för att tillgodose kommunernas behov av information om miljön. Den lokala övervakningen inkluderas inte i den statligt finansierade miljöövervakningen. Kommunerna har genom skyldighet att ställa krav på egenkontroll av företag i kommunen. Kommunerna ska även samla in uppgifter om bl.a. badvattenkvalitet i tätorter. Miljöövervakningen ser mycket olika ut i kommunerna, bl.a. eftersom resurser och miljöproblem skiljer sig åt. De flesta kommuner saknar långsiktiga miljöövervakningsprogram. Den totala resurs som avsätts för miljöövervakning är enligt omfattande. En lång rad verksamheter och aktörer är på olika sätt involverade i miljöövervakningen. -ansvarar för att samordna miljöövervakningen i och driva det nationella miljöövervakningsprogrammet. Verket har även samordningsansvar för den regionala miljöövervakningen. -vid samordnar arbetet med miljömålen och uppföljningsindikatorer mellan olika myndigheter. Rådet fördelar även medel till nationell och regional miljöövervakning. -Länsstyrelserna samordnar regional och lokal eller miljöövervakning. -Kommunerna bedriver lokal miljöövervakning. -Sektorsmyndigheter gör undersökningar för att följa upp och utveckla sektorns miljömål och utvärdera genomförda miljöåtgärder. gjorde på uppdrag av regeringen en genomgång av miljöövervakningsverksamheten vid sektorsmyndigheterna. Genomgången visar att verksamheten utökades . -Sakmyndigheter har i uppdrag att följa miljötillståndet inom sina sakområden. Som exempel kan nämnas att gör olika mätningar och att har en djupdatabas. Information från dessa myndigheter är ofta central för att kunna bedöma resultaten från miljöundersökningar. -Företag ska utöva egenkontroll och tillsyn enligt . -Forskningsinstitutioner och intresseorganisationer som driver fältförsök kan ta fram resultat av intresse för miljöövervakningen. -Enskilda personer (ideella föreningar) kan bidra med information till miljöövervakningen. Det kan gälla t.ex. fågelobservationer, sälinventeringar och information om fiskar. , som ansvarar för samordningen, uppger att samordningen styrs på följande fyra sätt: -Styrning genom lagar och föreskrifter. Den legala möjligheten att styra miljöövervakningen uppges inte vara så allmän i . Det kan handla om t.ex. förelägganden av recipientkontroll eller föreskrifter genom EU-direktiv. -Styrning genom ekonomiska medel. Möjligheten att styra i samband med att medel beviljas utnyttjas ofta inom en verksamhet men mer sällan mellan olika verksamheter. -Styrning genom mål. Inte minst genom systemet med miljökvalitetsmål har denna styrning ökat . Detta är en teknik som används även i internationella konventioner. -Styrning genom information. Behov av information om vilka resultat som andra aktörer har iakttagit kan leda till ökad samordning, vilket kräver väl utvecklade nätverk och god tillgänglighet till informationen. En form av samordning är gemensamma datalager för resultat av samma typ hos nationella datavärdar. Uppdraget att utföra den faktiska miljöövervakningen läggs på olika aktörer, bl.a. de forskningscentrumen, , , , och . beslutar om anslaget till miljöövervakning m.m., vilket uppgår till ca . Beslut om hur medel till nationell och regional miljöövervakning ska fördelas fattas av vid . disponerade av anslaget. Av dessa fördelades till miljöövervakning, till miljömålsuppföljning och till utsläppsrapportering. Dessutom har utbetalats till AB för miljökrav vid offentlig upphandling.400 Av tabellen nedan framgår hur anslaget för miljöövervakning m.m. har utvecklats . Tabell F. Anslag 1:2 Miljöövervakning m.m. Belopp (tkr) Källa: Prop. 2007/08:1 och 2008/09:1 utg.omr. finansierar den nationella miljöövervakningen och äger de data som samlas in, vilka sedan fritt får användas. Verket har ett antal s.k. datavärdar som på verkets uppdrag svarar för kvalitetskontroll, lagring och presentation av miljöövervakningens data på Internet (se tabell nedan). På motsvarande sätt levererar länsstyrelserna regionala uppgifter till vattenmyndigheterna. respektive länsstyrelserna har upphovsrätten till grunddata genom avtal med utförare och datavärdar. Grunddata som är resultat av miljöövervakningen är offentliga och utdrag ur databaser kan beställas från respektive datavärd.401 Utförare av miljöövervakning med vilka har avtal ska leverera kvalitetssäkrade data till ansvarig datavärd. Da- tavärdarna ansvarar för kvalitetskontroll, lagring och presentation av data. kostnader för datavärdskap inom områden som rör havsmiljön var 2006, varav gick till driftskostnader och till utveckling av databaser.402 400Naturvårdsverket, 2008a. 401IVL, 2007. Exempel på datavärdar inom miljöövervakningen Fiskdata från Sveriges sjöar och vattendrag samt Hydrografiska, kemiska och marinbiologiska Miljögifter och metaller i sediment Miljögifter och metaller i biologiskt material Screeningdatabas, miljögifter och metaller Källa: Webbplatsen . Aktörerna inom marin miljöövervakning Förutom och länsstyrelserna har ett antal andra myndigheter till uppgift att samla in havsmiljörelaterad information. Detta sker till stor del inom varje myndighets miljömåls- och sektorsansvar. har pekat på följande myndigheter: -: En betydande del av myndighetens verksamhet utgörs av forsknings- och undersökningsverksamhet som är inriktad mot att förbättra kunskaperna om fiskbestånd, fiskeriteknik och fiskets miljöeffekter. -() genomför hydrografiska och hydrokemiska undersökningar, bl.a. som stöd åt . -övervakar sjötrafiken, genomför fiskekontroller och redovisar antal och storlek av oljespill i svenska havsområden. -geologiska undersökningar (SGU) har ett långsiktigt uppdrag att kartlägga havsbottnarna och dess innehåll av miljöfrämmande substanser. -() har ett återkommande mätprogram för radioaktivitet i marin miljö. -Artdatabanken samlar in, utvärderar och lagrar information om hotade arter, i bl.a. havsmiljön. -Försvarsmakten bedriver verksamhet av betydelse för marin kunskapsuppbyggnad.403 Programområde Kust och hav omfattar sju delprogramområden som följer förändringarna i miljön. Följande sju delprogram ingår i programområdet Kust och hav: -Embryonalutveckling hos vitmärla 403 SOU 2006:112. -Metaller och organiska miljögifter. Övervakningen inom programområde Kust och hav är framför allt inriktad på tre problemområden: -biologiskt mångfald (arter och livsmiljöer). Det reviderade programmet för kust och hav som infördes består av: -löpande provtagningsprogram/trendövervakning -utredningar, analys och infrastruktur. Inom ramen för programområde Kust och hav pågår ett antal utvecklingsprojekt: -Utredning och planering av återkommande mätkampanjer. -Nationell-regional samordning. -Prioriterade ämnen (enl. vattendirektivet) i vatten (15 stationer). -Utredning om undersökningstyperna behöver anpassas till riktlinjerna för miljöövervakning enligt Helcom och Ospar eller till bedömningsgrunderna för kust och hav för att bedöma kemisk och ekologisk status enligt vattenförvaltningsförordningen. -Satellitövervakning pelagialdata. Anpassning för bättre upplösning av algblomning + trendanalys, indikator (). -Så kallad lokalsamhällsbaserad miljöövervakning dykklubbar (alger). -Effekt av poolning av prover för olika substansgrupper (miljögifter). -Samordnat provtagningsnät för olika substansgrupper (miljögifter). -Användargränssnitt kustzonsmodell (). -Teknikinvestering i mobil bojutrustning (). -Utvigning av ferry-boxar i , Egentliga och (). -Planering av nationell interkalibrering inom programområdena bottenfauna och vegetationsklädda bottnar. -Användning av trålundersökningar för att bestämma status för fisksamhällen från miljösynpunkt.404 I översynen av den nationella miljögiftsövervakningen tog verket fram förslag till hur den löpande miljögiftsövervakningen kan utvecklas, bl.a. genom mätningar av miljögifter i sediment samt utökade mätningar av organiska tennföreningar och PFOS. Enligt verkets årsredovisning har vissa av förslagen genomförts eller håller på att genomföras. uppger bl.a. att man har utökat antalet insamlingsstationer för miljögifter i biologiskt material i marin miljö. Planering och provinsamling sker i samarbete med berörda länsstyrelser. Verket uppger vidare att mätningen av miljögifter i sediment i öppet hav kommer att fortsätta att genomföras . Förstudier har genomförts för att effekter av organiska tennföreningar ska övervakas inte bara på utan även i Egentliga (). Verket har även infört PFOS-mätningar i fisk och sillgrissleägg samt har utökat dioxinövervakningen från 6 till 13 stationer. uppger vidare i sin årsredovisning att man screenar olika miljögifter i t.ex. fisk, sediment och slam. Detta görs både i sötvattenmiljöer och kustmiljöer. uppges tyngdpunkten ha legat på vattendirektivets prioriterade ämnen. Vidare kan nämnas att verket har haft i uppdrag att ta fram en miljöövervakningsplan vid oljeutsläpp till sjöss. Bland annat föreslås att ett referensnät med nationella och lokala stationer ska användas för att följa bakgrundshalten av polyaromatiska kolväten (PAH) i blåmussla. Vid utsläpp ska dessa mätningar kunna jämföras med mätningar från drabbat område. Tabell H. Programbunden miljöövervakning åren 20052007, kronor Källa: , 2008a. Kostnaderna för delprogrammen inom Kust och hav framgår av tabellen nedan. 2008/09:RFR3 BILAGA 8 MILJÖÖVERVAKNING Kostnader per nationellt delprogram Embryonalutveckling hos vitmärla, trend- och områdesövervak. Kustfisk hälsa, trend- och områdesövervakning Kustfiskbestånd, trend- och områdesövervakning Makrofauna mjukbotten, trend- och områdesövervakning Metaller/organiska gifter marin biota, trend- och områdesöverv. Toppkonsumenter, trend- och områdesövervakning Vegetationsklädda bottnar, trend- och områdesövervakning Källa: IVL, 2007. Avser finansiering via miljöövervakningsanslag. Den regionala miljöövervakningen har tidigare till största delen finansierats av . Verket kan även ge medel till särskilda insatser. har även delfinansierat den regionala miljöövervakningen som ett led i genomförandet av vattendirektivet. På i arbetar en till två personer med marin miljöövervakning. Effektiv arbetstid för detta arbetsmoment är ca 0,5 heltidstjänster. I tas nu ett nytt regionalt övervakningsprogram fram som ska gälla . I länet ingår enligt följande i den miljöövervakningen: -Bottenfaunan: ansvarar för övervakningen längs kusten. -Vattenkvalitet: bedriver miljöövervakningen tillsammans med . Det finns också ett antal större väl fungerande recipientkontrollprogram i länet. -Fiskpopulationernas storlek mäts vid två stationer i samarbete med i . Mätningarna utförs av . -Miljögifter: Fisk från provfiskena används för att analysera miljögifter. Proverna läggs in i miljöprovbanken vid . -Makrofyter som alger, tång etc. kommer att undersökas av på tio olika ställen . -Miljögifter i sediment mäts vid 30 stationer av i samarbete med SGU. Denna bilaga har tagits fram av praktikant från systemekologiska institutionen vid . har runt 2 500 sjöar i jordbrukslandskapet torrlagts, vilket har bidragit till att mer av det kväve som lakas ur dessa marker når havet idag405. Trots att en fjärdedel av ursprungliga våtmarksareal beräknas ha försvunnit genom utdikning och uppodling är ett av de våtmarksrikaste länderna i världen med sina våtmarker406. Anläggande och restaurering av våtmarker är en av de insatser som kan minska transporten av kväve och fosfor till havet och därmed förbättra miljön i framför allt kustzonen. En våtmark är en sådan mark där vatten under en stor del av året, eller , finns nära, under, i eller strax över markytan samt vegetationstäckta vattenområden och vatten med vegetationsfria ytor, ned till två meters djup407. Då dessa marker anläggs på rätt sätt och med rätt placering i odlingslandskapet kan de effektivt avskilja kväve och fosfor genom en rad processer, såsom denitrifikation och sedimentation408. De flesta processer som kväve genomgår utförs av bakterier, alger, stora växter och olika djur. Processerna är kopplade till bl.a. näringsintag och bildning av restprodukter vid nedbrytning av organiskt material. Nitratkväve är den dominerande kvävefraktionen och dräneras från skogs- och jordbruksmark ut i havet409. På väg till havet och i havet kan nitratet tas upp av organismer och det nu organiskt bundna kvävet kan vandra vidare i näringsväven eller sedimentera då organismen dör. Vid nedbrytning omvandlas kvävet till ammonium, en process kallad ammonifikation. En del av ammoniumet tas upp av bakterier, medan en del frisätts som restprodukter till omgivningen. Ammoniumet kan också oxideras till nitrat, en process kallad nitrifikation. Omvandlingen utförs av bakterier i bl.a. våtmarkssedimentens ytskikt. Nitratet kan sedan omvandlas till kvävgas, s.k. denitrifikation. Den mest effektiva kväveavskiljningen sker vid just denitrifikation, eftersom kvävgasen diffunderar ut i atmosfären. Den enda process som kan återföra kvävgas till biosfären är kvävefixering, vilken utförs av några enstaka organismgrupper, t.ex. cyanobakterier. Fosfor transporteras till rinnande vatten, sjöar och våtmarker som löst fosfat, lösta organiska föreningar och partikelbundet fosfor. 405Hoffman et al. 407Tonderski et al. 409Tonderski et al. 2008/09:RFR3 BILAGA 9 VÅTMARKER mycket reaktiva och bildar komplex med organiska och oorganiska ämnen i jord, vatten och akvatiska sediment. Tillgängligheten blir därför låg för de organismer som behöver fosfor som näringsämne. Detta plus det faktum att fosfor saknar gasfas gör att det ofta är det begränsande näringsämnet i många sötvattensmiljöer. Grundförutsättningarna för rening av fosfor är att inkommande vatten ska innehålla stora mängder partiklar och jordaggregat som fosforn kan binda till och att vattnet bromsas upp tillräckligt så att det sedimenterbara materialet sjunker till botten410. Växter spelar en viktig roll genom att med rotsystemen stabilisera sedimenten och minska vattenflödet, vilket gynnar sedimentation och hindrar resuspension av fosfor. Utsläpp av kväve och fosfor Genom att anlägga våtmarker inom jordbrukslandskapet, i synnerhet med stora avrinningsområden och nära havet, kan mängden kväve och fosfor som kommer ut i havsmiljön reduceras kraftigt. Enligt miljökvalitetsmål Ingen övergödning ska utsläppen av fosfor- och kväveföreningar minska respektive års nivå fram . uppgick kväveläckaget från jordbruksmarken till . har läckaget minskat med , troligtvis på grund av de insatser som gjorts, som anläggandet av våtmarker och olika miljöersättningar för exempelvis odling av fånggröda. Vad denna minskning kan ha haft för effekt på sjöar, vattendrag och hav är svårt att säga då få uppföljningar gjorts. Ut- släppen av fosfor är svåra att uppskatta, men det totala utsläppet från till omgivande hav anses vara ungefär . minskat till följd av bl.a. minskad djurhållning och fosforgödsling411. våtmarker och småvatten ska anläggas eller återställas i jordbrukslandskapet mellan år 2000 och 2010412. anlades våtmarker och restaurerades inom jordbrukslandskapet och om detta fortgår under kommande period kommer våtmarker att ha anlagts och restaurerats , vilket alltså är under det nationella målet. Nationellt sett har störst areal våtmarker anlagts i och här finns även de våtmarker med störst andel inom avrinningsområdet (), medan våtmarker anlagda i och har lägst andel i avrinningsområdet (respektive )413. I är av landytan våtmark, vilket är en relativt liten del jämfört med övriga delar av landet. Mellan ökade den genomsnittliga arealen våtmark som färdigställts i , troligtvis på grund av de olika stöden för anläggande av våtmark. 411Jordbruksverket 2004 och 2008. 413Svensson et al. VÅTMARKER BILAGA 9 2008/09:RFR3 Totalt satsade staten tillsammans med EU ca på anläggandet av våtmarker och småvatten inom mellan år 2000 och 2006414. Mellan anlades runt våtmark med hjälp av miljö- och projektstöd415 och anlades totalt 67 våtmarker om 195 ha inom län416. För att nå miljömålen för ska 360 ha våtmarker anläggas , vilket betyder att anläggningstakten måste bli betydligt snabbare. Jämförelsevis har runt våtmark återställts eller anlagts i län . Störst del av finansieringen kommer från EU:s jordbrukarstöd. För att det regionala delmålet ska nås måste ha anlagts eller restaurerats . I den takt våtmarksarbetet sker kommer målet troligtvis inte nås förrän 2017.417 För att få störst effekt av anläggandet av våtmarker bör åtgärderna koncentreras till de län som har störst läckage av kväve, t.ex. , och län418. Ersättning för anläggning av våtmarker Alla medlemsstater inom EU har landsbygdsprogram för perioden 2013, vilka finansieras ungefär till hälften av EU och till hälften nationellt419. finansierades av alla anlagda våtmarker i via landsbygdsprogrammet420. Under den kommande programperioden satsas totalt på en hållbar ekonomisk, ekologisk och social utveckling av landsbygden i Sverige421. Inom stödformen Utvald miljö, som består av en mängd insatser som alla har som syfte att bevara och förstärka landskapets natur-, kultur- och rekreationsvärden, kan ersättning erhållas för att anlägga eller restaurera våtmarker i odlingslandskapet. Genom att ansöka till kan ersättning för miljöinvestering fås för maximalt av de stödberättigade kostnaderna. Det finns ett generellt tak på per hektar anlagd eller restaurerad våtmark. Vissa regionala skillnader förekommer, t.ex. i , , , , och uppgår taket till per hektar.