rfr · GW0WRFR2 · 2008-09-17 00:00:00 — Man kan titta på den statliga utredning som just har levererats. Där pekar man på att de allmännyttiga och kommunala bostadsbolagen ska kommersialiseras. Det finns förslag på det. Det kommer att ytterligare öka på svårigheten för människor som inte är starka i samhället att ta sig in på bostadsmarknaden, och blir man utslagen kommer det att bli oerhört svårt att komma tillbaka. , SKR: Vi tar emot många kvinnor och barn som kommer till kvinnojourerna , och vi vet ju att många av dem inte kommer att kunna återvända hem, så för oss är de hemlösa. Jag tycker att det är jätteviktigt att vi har börjat prata om barnen. De nämndes inte så väldigt mycket . Något jag tycker är viktigt är också att ta upp de här speciella grupperna. Vi har kvinnor med eget missbruk, som många kvinnojourer inte har möjlighet att ta emot. SKR har två medlemsorganisationer som kan ta emot kvinnor med eget missbruk som är våldsutsatta. Det vet vi att många missbrukande kvinnor är. Men de har inte haft så många kvinnojoursställen att ta vägen till. Det är viktigt att se de kvinnorna. Vi har också de utlandsfödda kvinnorna som har ett väldigt litet nätverk. De har ingenstans att ta vägen när de inte kan gå hem. Vi har de romska kvinnorna som också är i en väldigt speciell situation. Jag tycker att det är jätteviktigt att vi tar upp den frågan, för kvinnor är utsatta för väldigt stor press från den person som de lämnar. Hur lätt det är att få en ny bostad beror också på var man kommer ifrån. Många av de kvinnor som kommer till en kvinnojour kan ha betalningsanmärkningar. Det ställs höga krav på en ny hyresgäst . Många kvinnor har svårt att uppfylla de kraven. Vi kan också få frågan av en hyresvärd: det bråk där, om hon får den här lägenheten? Då förstår man egentligen inte frågan, för det är ju inte hon som har bråkat. Hon är utsatt för ett brott, och därför flyr hon sitt hem och behöver en ny bostad. För många kvinnor är det alltså en jättestor apparat att hitta en ny bostad. Jag kommer från , och där vet alla att bostadsläget är fruktansvärt. Det finns inga lägenheter, och man har inga val. Tyvärr vänder en del kvinnor tillbaka hem av den orsaken. , Roks: Jag håller med SKR i allt de säger. Jag har själv jobbat på en kvinnojour , och det svåraste jobb vi har på en kvinnojour är att ordna bostad till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det här gör att de får bo väldigt länge på kvinnojouren, därför att det tar väldigt på grund av att de har betalningsanmärkningar, lägenheten står på mannen och så vidare. Vad man kan göra är att försöka ha samarbete över gränserna både när det gäller myndigheter och med hyresvärdar och så vidare. Min egen erfarenhet är att det i regel bara är allmännyttan som hjälper till med lägenheter, och sällan de privata värdarna. Hyresvärdar brukar också ha mycket fördomar om de här männen att de ska komma och sparka sönder lägenheterna och så vidare. De undrar också ofta vad det är för kvinnor som har blivit våldsutsatta och annat. De här fördomarna är ett stort problem. (): Också jag vill sälla mig till dem som menar att det här har varit en helt underbar förmiddag, där man har fått ta del av problemet på ett annat sätt. Vi har pratat om barnen. När jag läste siffrorna senast var det 1 000 barn som blev vräkta, precis som vi sade förut. har siffran minskat lite. Regeringen har ju en nollvision. Jag tänkte höra med om ni har några tankar, tips och idéer om hur vi ska nå den nollvisionen. Det är min ena fråga. Den andra frågan vill jag ställa till på Röda Korset som är medorganisatör till den teaterföreställning som vi har sett . Vi har varit med om ett kulturellt arrangemang. Det har gjort att vi har fått en upplevelse som har försatt oss i en stämning som har gett oss möjlighet till detta. Min fråga handlar om kulturen, som har en helande effekt på oss människor. Kan kulturen och hemlösa hitta varandra ? : Det är ingen lätt fråga, men det som är viktigt är att se till så att man stoppar tillflödet av nya barn som lever i den här situationen. Det första som borde ske är att man inte vräker fler barnfamiljer över huvud taget. Man bör försöka hitta lösningar. Där har naturligtvis en otroligt viktig uppgift i att försöka gå in och förebygga. Hemlösheten har ofta föregåtts av en annan social problematik. Jag tror att en viktig del i det som regeringen satsar på nu är föräldrastöd. Det ska vara ett riktigt, rejält föräldrastöd som kan vara generellt men som också måste vara riktat beroende på vilken problematik man har. Föräldrar måste få stöd i sitt föräldraskap. Sedan är det naturligtvis viktigt att inga nya familjer vräks. Bara detta att man börjar synliggöra de barn som finns i en situation med hemlöshet är bra. är de inte synliggjorda. De flesta av oss inser att om barn är hemlösa får det enormt stora sociala konsekvenser, inte bara för barndomen här och utan för resten av livet. Synliggörandet av problemen är också en del i det hela. Jag tycker att vi har en del strukturer i vårt samhälle som finns där och som är bra, men som vi inte jobbar tillräckligt med. Det är återigen skolhälsovården. En väl fungerande skolhälsovård kan fånga upp många av de här barnen. Man vill inte som elev prata med sin lärare om familjeproblem eftersom man ofta känner en beroendeställning till sin lärare. Men om det finns andra kloka vuxna i skolan som man inte har en beroendeställning till får man en möjlighet att ventilera de problem som kanske föregår att man blir hemlös. Man kanske har missbruksproblem, psykiska problem eller våld i familjen. Förstärk de skyddsnät som finns, och synliggör barnen! Det är viktigt. : Jag är chef för på . frågade om kulturen som en del i arbetet med att få människor att bli delaktiga i vårt samhälle. Jag tror att det handlar mycket om den här delaktigheten. Vi jobbar som organisation traditionellt med sociala frågor och är ganska långt från kulturen. Den krock mellan och mig som har lett till det här har varit spännande nog. Det har varit spännande att få in de här kulturella uttrycksformerna i stället för att hålla på som på det traditionella sättet. Om vi får med människor från kulturen in i våra sociala frågor tror jag att vi kommer att bli mycket starkare, att vi kan nå andra människor och får större delaktighet från olika håll. Jag är helt övertygad om att kulturen har mycket att ge, och vi har mycket att vinna på att få med kulturen i våra frågor. : Jag riktar mig direkt till dig, . Vi har i just bedrivit ett samarbete med en teater som heter . De hade en premiärföreställning i julas. Vi hade ungefär tolv aktiva personer som har levt i hemlöshet eller är i hemlöshet som faktiskt stod på scenen tillsammans med både proffs och amatörer som skådespelare. Vi kan se att den här resan för den målgruppen var otroligt utvecklande. Vi fortsätter att driva teaterprojektet. Finn (): Ordförande! Tack så mycket för dagens presentationer! Det här lyfter upp det socialpolitiska ansvaret även för hemlösheten, som är så viktigt. Jag studsade till lite grann när vår i övrigt eminenta moderator sade att området har beforskats men att vi inte har löst problemet. Jag tolkade inte det som någon forskningsfientlighet på området. Men alliansregeringen har en intressant ingång i att vilja göra också vetenskaps- och erfarenhetsbaserad på ett strukturerat sätt. Jag är intresserad av att höra lite mer av vad representant här, doktoranden , har att säga om detta. Han ska ju nu snart lägga fram en avhandling på området och måste ha inventerat forskningen där. Har du funderat lite grann på om kanske kommer att behöva implementera den typ av forskningsresultat som finns? Och hur ser du för forskningen på det här området? Den andra frågan är, i analogi med det jag sade, till . Du nämnde lite grann om att man skulle ha ett sprututbytesprogram. Det finns ett medicinskt inslag i beroendeproblematiken inom ramen för hemlöshet. Det är uppenbart med tanke på att är missbrukare och är psy- kiskt sjuka i annan sjukdom. Jag förstår att beroendemedicinsk forskning inte entydigt ger vid handen att ett sprututbytesprogram skulle vara bra. Det förlänger missbruksstegen och missbrukskarriären. Det skulle därför verka negativt. Vill du kommentera hur man tar in den typen av kompetens i diskussionen om uppdrag att lösa hemlöshetsproblemet? : Den första frågan handlar om kunskapsanvändning inom . Kortfattat kan man säga att det också har att göra med vilken möjlighetsstruktur som finns inom organisationen för att kunna reflektera och ha tid att ta till sig kunskap. Som jag sade handlar det bland annat om boendetrappan och natthärbärgeslösningen, som är lösningar som har levt trots att de kanske inte har visat sig vara så effektiva. Det visar på att man har svårt att ta till sig just den kunskapen. För att göra någon förändring möjlig krävs det också att forskningen och har möjlighet att mötas på ett annat sätt. Det gör man med längre kontakter i stället för korta projekttider som det ofta handlar om när man ska starta en hemlöshetssatsning. Då är det ett kort projekt som ofta utvärderas i efterhand. känner ofta till resultaten innan man har fått den av forskarna. Då är det lätt att säga: Så här är det inte längre. Jag tycker att det är viktigt att man inte bara ser till ny kunskap. Vi har mycket kunskap som är gammal och som man inte bör glömma bort bara för att den härrör sig eller från något som gjordes . Man ska dra nytta av det också. Just när det gäller det här finns det spännande forskning som är dagsaktuell och viktig. Men i den nationella forskningsstrategin krävs det långsiktighet för institutioner och universitet. Det inte av i de kortsiktiga projekt som det ofta handlar om. : Jag tänkte passa den frågan vidare till min kollega . Mija : Jag jobbar för . Frågan om sprututbyten är en liten del i den bristande behandlingssituation som finns . Vi driver frågan om sprututbyten därför att vi ser hur hiv ökar bland hemlösa. Det gäller också hepatit C, vilket man inte ska glömma bort. Det är också viktigt att tänka på att sprututbyte måste kopplas till annan verksamhet, där man möter hemlösa och där man ser hälsoperspektivet i helhet. Det handlar inte om att man bara ska dela ut någonting. Jag vill också gå vidare och prata om substitutbehandling som ett exempel på detta. Substitutbehandling är något som har varit bra och fungerat bra för många. Men ofta delar man bara ut medicin, och det är viktigt att man kopplar det till annan vård också. Det ska inte bara vara något slags urvattnad behandlingssituation, utan man måste också ge stöd i att gå vidare så att människor inte bara fortsätter att leva som missbrukare med något slags substitutbehandling. Människor ska också ha rätt att få vanlig behandling. fick jag ett exempel på en person som ville ha behandling men som fick nej av . Det handlade om att han hade uppfyllt sin kvot av behandling. Det måste vi ifrågasätta. Är det det ena eller det andra man ska välja? (): Herr ordförande! Jag vill tacka både panelen och , som har gett oss en bra bild av hur situationen ser ut. Annars kan man väl konstatera att vi i någon mån har misslyckats när vi har bjudit in till utfrågningen eftersom det är så få från bostadssidan som är med. När man tittar på listan är det bara som man direkt kan se har den kopplingen. Det är lite typiskt. Den bild som vi har fått nästan samstämmigt är att det handlar om bostaden. Sedan kommer vårt område in efter det. Det gör att vi kanske måste komma tillbaka till en ytterligare utfrågning där vi gör detta tillsammans med dem som hanterar bostadsfrågorna. Jag hade egentligen tänkt ställa den fråga som ställde till . Hur ser ni på det här med 250 nya hemlösa i och 30 lägenheter? Om man inte löser den frågan så blir det jättesvårt att lösa någonting annat. Hur ser ni på det? Vilka krav skulle ni vilja ställa på oss som riksdagspolitiker för att kunna lösa det här? Jag kommer själv från en liten kommun, , med 10 500 invånare. Vi har inte alls de här problemen, även om det naturligtvis finns människor som har bekymmer där också. Men i mångt och mycket är detta ett storstadsproblem. Jag har också en annan kort fråga. Den gäller ett yttrande om att man nu börjar se att även äldre blir vräkta. Det handlar om dem som inte längre klarar av att sköta sina räkningar. Finns det inte något skyddsnät just för den delen, och i så fall varför? Jag tror att det var från som yttrade detta. : Vi tycker förstås att det är viktigt att kommunerna tar sitt bostadsförsörjningsansvar på allvar. Vi tror att man måste ha en vilja att bygga bort bostadsbristen. Man kan förstås bygga bort den med hjälp av statliga stöd och subventioner. Men det måste också finnas en vilja, och det är det som är det viktigaste. Även om en nyproducerad lägenhet har en hög hyresnivå sätter den oftast i gång en byteskedja. Så länge det råder bostadsbrist finns det någon som behöver lägenheterna. Om man får i gång byteskedjan kommer det att friställas fler mindre lägenheter. Dessa är oftast ingångslägenheter för dem som inte har någon lägenhet. Det viktigaste är att man tar det uppdrag man har som politiker på allvar och ser till att de som behöver bostad får bostad. Jag är helt övertygad om att man löser problematiken om viljan finns. Det handlar inte bara om samordning och subventioner, utan det viktigaste är den politiska viljan. : Det var mycket riktigt jag som nämnde det här med de äldre. Vi har fått sådana signaler. Jag har inte riktigt något faktaunderlag för hur många det gäller och i vilka sammanhang, men vi har fått tillräckligt många signaler som visar på att frågan börjar bli alltmer aktuell. Det beror naturligtvis på att det finns gamla människor som inte kontaktar myndigheterna för att få hjälp. De kanske inte själva förstår att det är den här hjälpen de behöver. De kanske inte ens har hemtjänst, som skulle kunna vara något slags skyddsnät i det här avseendet. planerar nu att sätta i gång med en ordentlig kompetensdiskussion och utbildning där äldreförvaltningens personal deltar tillsammans med individ- och familjeomsorgens personal. Tyvärr är det ofta så när det handlar om en gammal människa som är och som har problem kanske missbruk eller andra problem att man gör frågan till en individ- och familjeomsorgsfråga, det vill säga inte någon fråga för äldreförvaltningen. Det här tycker jag är någonting som man borde sätta sig över och diskutera. Det handlar om samarbetsformer och ett skyddsnät, som man var inne på här. Det är det som hela utbildningssatsningen och dialogen ska försöka få till stånd. Mellan flera olika ansvarsorganisationer och myndigheter måste vi uppmärksamma också den här gruppen. Vi har pratat om barn , och börjar vi prata om äldre. Det blir många olika fokus som kanske kräver lite olika sorters insatser. De äldre är i alla fall en målgrupp som vi börjar diskutera nu eftersom vi märker att den gruppen råkar väldigt illa ut när de blir vräkta. De kanske inte har anhöriga som kan hjälpa till. (): Det var en mycket intressant dag, och många kloka ståndpunkter kom fram. Jag skulle vilja ställa två frågor. Den första riktar jag till SKL och . Det gäller frågan om personliga ombud, som jag menar är en positiv reform som har inneburit mycket för många personer med psykiska besvär. Ett problem är dock att det endast är de som har psykiska problem som omfattas av detta. De personer som har exempelvis missbruksproblem är uteslutna från möjligheten att få ett personligt ombud eller att söka ett sådant. Många av personerna i en hemlöshetssituation har ett starkt myndighetsförakt, varför just de här ombuden, som inte representerar myndigheter utan dig som person, i stor utsträckning skulle kunna hjälpa. Min fråga avseende det är: Bör man möjligtvis se över den personkrets som personliga ombud kan omfatta? Och vad skulle det kunna innebära? Det är min fundering till SKL och . Jag har också en annan fråga. , som är representerat här, har stor erfarenhet av detta att komma ut i samhället och försöka hjälpa människor att få bostäder. Diskussionen har varit uppe. Det handlar om Subutex- och meta- donbehandling och det fria sprututbytet. Jag skulle vilja ha en kommentar från just när det gäller den delen. Departementsråd , : Staten ger ett bidrag till personliga ombud. Det är en viss målgrupp som är kopplad till detta. Men verksamheten är egentligen inte reglerad vare sig när det gäller huvudmannaskap eller något annat. Detta är ett permanent bidrag. Man bör egentligen se över detta, vilket också har påpekat. Man bör titta på det för att se om det finns en permanent reglering av personliga ombud. I det läget kan man naturligtvis också titta på målgruppen, men det är inte något som är planerat. : Jag representerar Kommuner och Landsting. Vi har inte diskuterat frågan om utvidgning. Det är väl en fråga man får ta med sig och grunna över. Däremot finns det en koppling mellan personliga ombud och de projekt som har beviljats medel från . När det gäller har man oftast en handläggare om man har en sådan här kontakt med myndigheterna. Då har man en kontaktperson där, men frågan om huruvida man ska vidga det till begreppet personligt ombud får jag helt enkelt lämna. : Som jag sade sjösattes psykiatrireformen 1995. Då hade man tittat på den utsatta gruppen målgruppen för psykiatrireformen och sett att den behövde ett stöd. Då kom detta med personligt ombud. Det har fallit väl ut för dem som har fått chansen, men det är långt ifrån alla som behöver det som har det. Alla kommuner har det inte. Det är frivilligt, och det ger statsbidrag. Jag kan förstå att man vill utöka personkretsen, men då måste man förmodligen skjuta till mer pengar. Alla kommuner har ju inte detta , trots att man kan få statsbidrag. De hemlösa ligger som sagt nära till hands. Man diskuterar också vissa andra grupper som har problem med psykisk ohälsa. Jag kan förstå frågan när det gäller det här med myndighetshat och så vidare. Det är just anknytningsfasen som jag pratar om som gör att personliga ombud fungerar. , Rikskris: Frågan gällde vad vi tycker i och om vi tar emot dem som går på Subutex, metadon eller något av den typen. Det gör vi inte. Här i har vi ungefär 40 lägenheter. Vi håller stenhårt på drogfrihet, och det inkluderar Subutex och metadon. Vi är nog mer på steg 2, och inte på steg 1 med lågtröskel. Vi jobbar stenhårt med dem som kommer från fängelser och som har valt att vara drogfria. Per (): Herr ordförande! var alldeles lysande. Jag måste få göra en liten kort reflexion. Känner vi inte igen det här? Vi blev på något sätt pånyttfödda och påminda om situationen. Någonstans kan jag tycka att vi borde ta tag hårdare i de här frågorna. Vi går mot en samhällsutveckling som blir mer och mer prestationsbaserad. Det är en utveckling som ställer allt högre krav på människan. Om man kopplar detta till den teaterföreställning vi har fått se kan man fundera på vad som händer med människan i slutändan. Panelen fick ju lämna ett sista råd till utskottet när det gäller vad vi bör tänka på. Jag skulle vilja veta vad RSMH och tycker. Kan ni göra ett sista medskick? : Det finns en sak jag skulle vilja ta upp. Vi säger att vi investerar när vi köper en ny bil. Vi investerar när vi ska gå genom . Då har vi långa perspektiv. Men när det gäller människor är det kostnader som gäller. Vi måste börja tänka i längre perspektiv. Vi måste börja tänka i ordet investering. Det handlar om att investera i humankapitalet. Det gäller unga människor som får psykisk ohälsa. De har ingen klar skolgång och får aldrig något arbete. De är fattiga . har visat att deras löneutveckling har varit lika med noll, medan övriga går vidare. Ni är ju så inne på att det ska löna sig att jobba. Men vi måste få chansen att jobba! Jag brukar säga: Det är ju bra att ha en bostad, men jag måste ha någonting att vakna upp till också. Vi måste förstå att alla människor vill dra sitt strå till stacken. Jag hörde här om glassförsäljningen. I det här landet är det viktigt att ha en sysselsättning. Den lutherska andan finns hos oss. Man vill ha ett svar på frågan: Vad gör du, då? Det är viktigt i det här landet. Då måste man ha ett jobb eller någonting. Man pratar om nollklassade. Jag tycker att det här är minusklassade människor, och det är ett problem. Investera i alla människor och i de yngre människorna! Jag tror att vi har igen det. Det är oerhört mycket pengar inblandade i detta, men jag tror att de skulle kunna användas på ett mycket bättre sätt och i ett mycket tidigare skede. Jag har pratat om psykspa, det vill säga en tidig insats för att förhindra vräkning. Tanken med vårt psykspa är att människor som har egen erfarenhet ska möta dem som är i gungning. Det blir ett helt annat möte och en helt annan möjlighet att stoppa det hela innan det går vidare så att någon måste tas in för tvångsvård. Det handlar också om mycket annat. Polisen behöver få utbildning med mera. Det heter att vi skadar poliser, men det finns faktiskt också poliser som har skjutit dem som är psykiskt sjuka. Så satsa på människorna! Det har vi igen. , Rikskris: Vi pratar om basbehov; alla behöver en lägenhet. Alla behöver vi någonstans att bo. Men alla kanske inte klarar av att bo i en egen lägenhet. Det finns också andra problem, som jag ser det. Alla får inte chansen att ha en lägenhet. Det beror på att kronofogden kommer in. Man får ingen lägenhet. Vi pratade förut om en kille som heter som har ett jättebra projekt. Han har skulder. Men han har varit drogfri och han har arbetat med det här . Han får ingen lägenhet därför att han har skulder sedan förut. Det finns mycket att göra på området. Jag säger bara: Jobba på! Jag tror att ni kan tänka ut vad vi behöver. Det finns många här som har sagt många bra och kloka . Jag tycker att ni ska ta till er det. Om ni vill veta mer om oss så kom gärna till . Ni är välkomna! : Jag är lite grann inne på samma sak som den senaste talaren. Bostad är det absolut grundläggande för att kunna ha ett liv över huvud taget. Men om man sedan fixar ett jobb kommer skulderna. Du får din första lön och din andra lön. Men vid den tredje lönen kommer fogden, och sedan får man leva på socialbidrag under resten av sitt liv fast man jobbar. Det finns ingen rim och reson i det här. Man måste ge människor en chans. Man kan inte bara trycka ned människor ett helt liv och tro att de ska anpassa sig till något som inte finns att anpassa sig till. Skulderna är ett jätteproblem. Ordföranden: Då är klockan slagen för avslutning. Vi ska göra den kort genom att säga att vårt syfte har varit att ge en kunskapsuppbyggnad för socialutskottet och en möjlighet att utbyta erfarenheter. Det är ett led i ett pågående arbete som utskottet och många andra har för att vi avsevärt ska förbättra situationen när det gäller de jätteproblem som finns med hemlöshet. Dessutom vill vi vara med och bilda opinion, och jag tycker att detta var ett bra sätt att göra det på. Vi hoppas att det ska leda till ringar på vattnet och till fortsatta aktiviteter. Ett stort tack till våra medverkande och ! Ett stort tack till er som har varit med i panelen, till och till övriga inbjudna som har hjälpt oss att belysa den här oerhört angelägna frågan! Därmed är vår offentliga utfrågning avslutad. 2004/052005/06 Transportforskning i en föränderlig värld Statens insatser för att stödja forskning och utveckling i små företag Nationella minoriteter och minoritetsspråk offentliga seminarium om skattekonkurrensen den Brottsskadeersättning och skadestånd på grund av brott. Undersökning av skillnader mellan beslutad brottsskadeersättning och av domstol sakprövat skadestånd Särskild företrädare för barn Uppföljning om tillämpningen av lagen (1999:997) om särskild Förutsättningarna för småskalig livsmedelsproduktion en uppfölj- Regeringsmakt och kontrollmakt. Offentligt seminarium anordnat av Statsbidrag till teater och dans En uppföljning av pris- och löneomräkningens konsekvenser uppföljning av det multilaterala utvecklingssamar- En uppföljning av genomförandet av systemet för skydd mot grova