rfr · GV0WRFR3 · 2008-02-14 00:00:00 — beslutade om införande av Europeiska fiskefonden (EFF) för stöd till fiskenäringen under perioden 20072013.235 Som ett led i införandet av den nya programperioden ska varje medlemsstat utarbeta dels en nationell strategisk plan (NSP), dels ett operativt program (OP). NSP ska beskriva fiskenäringen i stort och den strategi medlemslandet avser att genomföra . OP ska närmare beskriva hur stöden ska användas för att nå uppsatta mål. Regeringen beslutade om en nationell strategisk plan för fiskenäringen, där mål och riktlinjer som ska gälla för fiskenäringen för programperioden 20072013 fastställs. höll en utfrågning om den nationella strategiska planen och skickade därefter ett underlag till regeringen. har sedan fortsatt arbetet med att ta fram underlag till ett operativt program, och och skickades sådana underlag till regeringen.236 beslutade regeringen om att till kommissionen överlämna förslag till operativt 233Fiskeriverket, 2007i, i , e-brev samt yrkesfiskare, brev . 234Öckerö kommun, intervju och yrkesfiskare, intervju . 235Rådets förordning (EG) nr 1198/2006. 236Fiskeriverket, 2007i. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET program för fiskenäringen i 20072013. Enligt innebär programmet en förstärkt inriktning på småskaligt fiske, bättre miljöanpassat fiske och en satsning på utveckling av lokala idéer. Jordbruksministern har uttalat att fisket har en viktig del i att skapa nya jobb i hela landet och då krävs att lönsamheten inom fisket ökar och att det småskaliga fisket kan fortsätta.237 För del uppgår stödet till fiskenäringen till , varav hälften från EU och hälften från nationella medel. I fokus för strukturfondsarbetet kommer att stå företagens lönsamhet och landsbygdsutveckling. Stödet omfattar hela . Många av stöden inom EFF fanns tidigare inom Fonden för fiskets utveckling (FFU) programperioden 20002006. En av nyheterna inom EFF är stöd till utveckling av fiskeområden. Här är tanken att lokala grupper kan bildas och ta fram en strategi för att utveckla verksamheter inom sitt område. I de fall utvecklingsstrategin behöver beskrivas utförligare kan den sökande gruppen få visst ekonomiskt stöd till vidare arbete.238 Huvudmålet för den nya europeiska fiskefonden är att ge ekonomiskt stöd till den europeiska fiskenäringen . Fonden har en total budget på ca , och finansieringen är tillgänglig för alla sektorer inom fiskenäringen. Medlemsstaterna får själva bestämma hur de vill fördela pengarna mellan de olika huvudmålen. Ett av de prioriterade områdena är åtgärder för anpassning av EU:s fiskeflotta. EFF ska stödja fiskare och fartygsägare som påverkas av de åtgärder som vidtas i enlighet med de fleråriga återhämtningsplanerna för hotade fiskebestånd, inom ramen för nationella planer för att anpassa fiskeflottan. De som drabbas kan även få stöd i händelse av tillfälliga verksamhetsstopp till följd av nödåtgärder, fiskeavtal som inte förnyas och fiskestopp av folkhälsoskäl eller till följd av naturkatastrofer. Användning av fiskeutrustning och fiskemetoder som är skonsamma mot miljön berättigar till stöd. Det gäller t.ex. om ett fartyg måste byta fiskemetod enligt en återhämtningsplan eller ställa om till annat fiske. Enligt den nya fonden innebär en omstrukturering av fiskeflottan något annat än att bara minska den. Omstrukturering omfattar även andra åtgärder, t.ex. kompensation eller när fiskeverksamhet läggs ned för gott eller stoppas tillfälligt och även en rad åtgärder av ekonomiskt och socialt slag. Särskild vikt läggs vid småskaligt kustfiske (dvs. fiske med fartyg som har en totallängd av högst och som inte använder släpredskap) för att bidra till omstruktureringen av denna känsliga del av fiskeflottan. Ägare av småbåtar kan erbjudas fördelaktiga ekonomiska villkor när de investerar för att förbättra selektiviteten, säkerheten och de hygieniska förhållandena. Det statliga stödet kan även användas till modernisering av fartyg, på villkor att fartygets kapacitet eller förmåga att fånga fisk inte ökas. Möjligheterna att få stöd och kompensation för att permanent upphöra med att fiska med ett fartyg har utökats med ytterligare alternativ. Exempelvis kan man få stöd för fiskefartyg som ställs om till annan verksamhet. 237Jordbruksdepartementet, 2007b. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET begränsat till icke vinstdrivande verksamheter, men kan det även utgå för vinstdrivande verksamhet. Det finns även fortsättningsvis finansiering för skrotning av fiskefartyg, och premierna har enligt kommissionen gjorts mer attraktiva . Stöd kommer även att beviljas för motorbyte, på villkor att kapaciteten reduceras. Stödet till att förbättra säkerheten och de hygieniska förhållandena ombord på fiskefartyg kommer också att fortsätta. Inom det småskaliga fisket får den nya motorns effekt inte överstiga den utbytta motorns. Denna mer gynnsamma behandling motiveras av fartygens egenskaper. Eftersom de inte använder släpredskap har motoreffekten enligt kommissionen mindre betydelse för deras förmåga att fånga fisk. Motorn används först och främst för att ta sig till fångstplatserna. En ny motor antas därför öka deras säkerhet. Nya motorer bidrar eventuellt också till att förbättra energieffektiviteten och till att minska utsläppen av föroreningar. Med de stränga villkoren för byte av fartygsmotorer tar man enligt kommissionen hänsyn till den tekniska utvecklingen och till hur effekten ska certifieras för att förhindra missbruk av systemet. Stöd till förbättrad selektivitet hos fiskeredskapen och miljövänliga fiskemetoder är också tänkt att bidra till att stärka miljöinslaget i den gemensamma fiskepolitiken.239 För att bedriva yrkesmässigt fiske på allmänt vatten krävs en personlig yrkesfiskelicens.240 Detta är inte något krav som ställs av gemenskapsrätten utan något som införde redan före EU-inträdet. För fiske på allmänt vatten i de fem , , , och krävs yrkesfiskelicens, medan fisket i de övriga sjöarna bedrivs med stöd av enskild fiskerätt, där licens inte är ett krav. Ett krav för att yrkesfiskelicens ska beviljas är att det fiske som bedrivs är av väsentlig betydelse för sökandens försörjning och att fisket har anknytning till svensk fiskenäring. För att fisket ska anses vara av väsentlig betydelse för försörjningen ska i normalfallet inkomsten av personligen bedrivet fiske under varje kalenderår inte understiga brutto två och netto ett halvt prisbasbelopp. För den som har annan inkomst än från fiske ska bruttoinkomsten från eget fiske, för att anses vara av väsentlig betydelse för försörjning, utgöra av sökandens samlade bruttoinkomst av tjänst och näringsverksamhet i genomsnitt före ansökan. Den som inte har bedrivit något yrkesfiske, och därför inte kan redovisa någon inkomst från fiske, ska till sin ansökan bifoga en plan över den tänkta verksamheten med uppgift om fiskeerfarenhet, 239Europeiska kommissionens webbplats . 240Reglerna om yrkesfiskelicens finns i 30 § fiskelagen (1993:787), i 19 § förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen och i föreskrift FIFS 2004:25. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET planerad fiskeinriktning, fångstområden, hur stort belopp som avses investeras i fisket och beräknad inkomst från fisket. Vid prövningen av en ansökan om ny licens ska särskild vikt läggas vid vilket fiske sökanden uppger sig komma att bedriva. Om ansökan innebär en nyetablering ska vid beslutet även tas hänsyn till tillgången på fisk. För det framtida fisket är det angeläget med en fortlöpande föryngring av fiskarkåren. Även regionalpolitiska aspekter ska beaktas liksom den förbättring av jämställdheten mellan könen i fiskarkåren som licensgivningen kan bidra till. Den som bedriver yrkesverksamhet på heltid vid sidan av fiske eller har bruttoinkomst på deltid från yrkesverksamhet vid sidan av fiske överstigande åtta prisbasbelopp ska normalt inte beviljas licens. En ansökan om förnyad licens som kommer in mer än efter giltighetstidens utgång behandlas som en ansökan om ny licens. Ansökan om yrkesfiskelicens skickas till . yttrar sig över ansökan och skickar den vidare till som fattar beslut. En yrkesfiskelicens beviljas för högst . För insjöfiskare regleras tillträdet på allmänt vatten genom nationella regler. Yrkesfiskelicens krävs vid fiske med nät som är längre än , i de , på allmänt vatten. Det yrkesmässiga fisket i de regleras genom bl.a. krav på yrkesfiskelicens. Länsstyrelserna deltar i prövningen av yrkesfiskelicenser. beslutar om yrkesfiskelicens efter yttrande från . Från i uppges att vid prövning av yrkesfiskelicenser tas alltid hänsyn till beståndssituationen så att fisket kan bedrivas långsiktigt och hållbart.241 I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning har framkommit att bl.a. SFR har en positiv syn på systemet med yrkesfiskelicenser. Från t.ex. framförs att det finns en stor acceptans bland yrkesfiskarna för licenser och tillstånd. Man vill inte se frilansare. Från näringen anser man att det är bra att tillträdet begränsas och regleras på det sätt som görs i Sverige.242 En småskalig yrkesfiskare från län menar att fiskelicenser inte är något hinder för fisket. Han pekar dock på vissa problem som kan uppstå i samband med förnyande av licensen. Det kan t.ex. ha varit år som har varit hårt begränsade av fiskestopp vid dåligt väder eller t.ex. maskinhaveri, vilket kan påverka att det inte blir en femårig licens utan en treårig licens. Fiskaren menar att där måste mer regionala hänsyn tas. En annan yrkesfiskare i län är dock mer kritisk till licenserna: De ställda kraven för yrkesfiskelicens och båtlicens är så stränga att i stort sett ingen nyrekrytering är möjlig. Att som var brukligt förr att en 241 webbplats och 2007i samt i , e-brev . 242 , intervju . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET eller flera söner övertog fiskeföretaget är i stort sett en omöjlighet.243 Även från har det framförts att har en mycket restriktiv hållning när det gäller beviljande av nya yrkesfiskelicenser. Detta är en delförklaring till att nyföretagandet i är så dåligt. Tjänstemän vid menar dock att näringen och de redan etablerade yrkesfiskarna tycker att det är bra med yrkesfiskelicenser. Från departementet uppges att det finns ett antal små grupper med framför allt småskaliga fiskare som inte når upp till kraven för licens och som är missnöjda. När systemet med yrkesfiskelicenser infördes var det många fiskare som fick s.k. avvecklingslicenser under max . uppges att det inte är så många som är missnöjda med licenserna.244 Införandet av yrkesfiskelicenser inför EU-inträdet innebar att antalet yrkesfiskare minskade. Bland annat blev ett antal fiskare med alltför små inkomster avlicensierade.245 Kust- och (Skifo) har föreslagit ett införande av differentierade fiskelicenser, en begränsad yrkesfiskarlicens (B-licens) avsedd för s.k. binäringsfiskare. Skifo menar att för den traditionella kustbon har fisket varit ett binäringsfiske som ingått som en större eller mindre del av försörjningen. Skifo konstaterar att denna möjlighet är borta, vilket slår mycket hårt mot många kustbor. Enligt Skifo medför detta att en gammal kultur försvinner och kusten alltmer kommer att avfolkas: De nu gällande redskapsbegränsningarna gör det omöjligt att bedriva småskaligt binäringsfiske för den som inte redan har yrkesfiskelicens eller tillgång till eget eller hyrt fiskevatten. Det minskande småskaliga fisket har redan medfört att små fiskehamnar håller på att förfalla eftersom det naturliga inslaget, nämligen fisket, har upphört bl.a. till följd av den nya fiskelagens bestämmelser om yrkesfiskelicens.246 Tjänstemän vid uppger att när en licens ska prövas så tittar på beräknade inkomster från fisket. Bruttoinkomsten från eget fiske ska utgöra av sökandens samlade bruttoinkomst av tjänst och näringsverksamhet i genomsnitt före ansökan. Detta är en nationellt utformad regel, och enligt tjänstemännen kan det för många fiskare vara svårt att komma upp till denna gräns. har möjlighet att se på regionala skäl och jämställdhet vid prövningen. Tjänstemännen uppger att det finns problem med inkomstkravet på framför allt ostkusten, där fisket av tradition kombineras med andra näringar, särskilt jordbruk. Många som söker licens gör det för att komplettera andra inkomster. Ett vanligt förekommande komplement till yrkesmässigt fiske är olika former av turismverksamhet i form av fisketurer eller hummersafari m.m. 243Yrkesfiskare, brev . 244Lidköpings kommun, e-brev och , intervju . 245Sveriges , intervju . 246Skifo, e-brev samt webbplatsen . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET har dock haft som utgångspunkt att licens endast lämnas till nyetablering av fiskare som avser att få sin huvudsakliga inkomst från fiske. Enligt pågår en översyn av regelverket för att skapa möjligheter till komplettering och diversifiering av yrkesfisket, vilket skulle kunna öka möjligheterna till utveckling av näringsverksamhet på landsbygden. I uppföljningen har framkommit att rekryteringen av nya fiskare är liten, framför allt utmed . generaldirektör har i uppföljningen konstaterat att nytillströmningen i yrket är mycket liten men att inte har några möjligheter att styra detta då det t.ex. inte är möjligt att vägra yrkesfiskelicens till fiskare . Från verket uppges vidare att 20 %-regeln gäller även för pensioner, som likställs med annan inkomst när yrkesfiskelicens prövas. Om infiskningskravet inte uppfylls dras licensen i normalfallet in. Vid bedömningen av en ny ansökan om yrkesfiskelicens likställer intjänad pension med inkomst från yrkesverksamhet på heltid.247 Då majoriteten av yrkesfiskarna är män ska det vid prövning av yrkesfiskelicenser tas hänsyn till jämställdhetsaspekter. Trots att detta enligt görs bedömer verket att andelen kvinnor inom yrkesfisket inte kommer att öka . gör verket följande bedömning: Dock är det rimligt att ett fiske med kortare fisketurer som möjliggör för yrkesfiskaren att dela det dagliga ansvaret för hem och familj samt ge den andra parten lika möjlighet till utveckling i större grad kan attrahera nästa generation yrkesfiskare.248 Från länsstyrelserna vid har det framförts att det behövs en förenkling av den administrativa hanteringen av yrkesfiskelicenser. De pekar bl.a. på att licenserna borde kunna gälla tills vidare för etablerade yrkesfiskare. Vidare framförs att den samlade kunskapen om regionala och lokala förhållanden finns på länsstyrelserna. Därför menar länsstyrelserna att beslut om licenser till de fiskare som bedriver ett småskaligt kustfiske bör överföras till respektive länsstyrelse. I uppföljningen har olika aktörer berört frågan om t.ex. krav på viss utbildning bör kunna ställas för att få en yrkesfiskelicens. Det kan konstateras att regeringen beslutade om utredningsdirektiv för en förändrad fiskelagstiftning. I direktiven ingår att utredaren ska utreda hur utbildningskrav kan anges för fiskelicens.249 (Se även avsnitt 4.5.) 247Fiskeriverket, intervju , e-brev och 2007a. 248Fiskeriverket, 2007i. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET 4.3.1 Totala tillåtna fångster och nationella kvoter EU:s beslut om total tillåten fångst och fördelning på nationella kvoter EU:s metod för att begränsa fångsterna är att besluta om den totala tillåtna fångsten (TAC) för de olika bestånden. Genom dessa beslut är tanken att uttaget av fisk ska anpassas till beståndens utveckling. TAC ska visserligen följa de fleråriga målsättningarna för bestånden men inte kännetecknas av större variationer, dvs. minskningen respektive ökningen av TAC ska i princip begränsas till , oavsett beståndsutveckling. Beslut om TAC för fattas av ministerrådet varje år.250 TAC fördelas mellan medlemsstaterna enligt ett utarbetat system, där varje medlemsstats andel av TAC kallas för nationell kvot. För att beräkna den nationella kvoten har en formel utarbetats. I denna process ska en rad olika faktorer beaktas, bl.a. ländernas tidigare fångster. Formeln används på grundval av vad som betecknas som principen om relativ stabilitet, vilket innebär att varje medlemsstat tilldelas en på förhand bestämd procentuell andel av fiskemöjligheterna för varje kommersiell art.251 Flertalet TAC och kvoter fastställs efter förhandlingar inom internationella organ och med tredje land. Rådsbeslutet föregås av en lång process där många länder och organisationer är involverade. En aktör i denna process är () i som svarar för den biologiska rådgivningen om fiskbeståndens skötsel. Rådet analyserar uppgifter om hur mycket fisk det finns, hur många av fiskarna som är gamla nog att leka och hur stor andel som är ungfisk. Det finns ingen statistik över det illegala fisket. Forskarna inom ICES måste därför uppskatta mängden dumpad fisk, olagligt fiske samt andra former av orapporterat fiske. Utifrån dessa uppgifter ger ICES rekommendationer till kommissionen om hur stora kommande års fiskekvoter bör vara. Den s.k. biologiskt säkra nivån är ett gränsvärde satt av ICES. Rekommendationerna omfattar fler än 130 olika bestånd av fisk och skaldjur i Nordostatlanten (inklusive ). Underlaget till ICES:s beräkningar är statistik från yrkesfiskarnas loggböcker, avräkningsnotor och landningsdeklarationer samt information från forskningsfartyg. per havsområde och fiskart publiceras på webbplatsen.252 När kommissionen har fått ICES rekommendationer överlägger kommissionen med sin vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommitté för fiskenäringen (STECF), som består av nationella experter, företrädare för fiskenäringen och andra berörda parter. Förhandlingar äger också rum med tredje länder och med relevanta regionala fiskeorganisationer. 250Rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av . 251En kvot definieras som en andel av den TAC som tilldelas gemenskapen, en medlemsstat eller ett tredje land. 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET serar de olika yttrandena och presenterar därefter ett förslag till högsta tillåtna fångstmängder samt de förutsättningar under vilka dessa mängder får fångas. Förslagen sänds till ministerrådet och behandlas i rådsarbetsgrupper som bl.a. tillhandahåller socioekonomiska aspekter på de konsekvenser som förslagen kan tänkas medföra för fiskenäringen. Tjänstemän vid uppger att departementet i sitt arbete med de nationella kvoterna i huvudsak utgår från de vetenskapliga råden. görs dock avvägningar om hur det småskaliga fisket kan stödjas. Det hela kan liknas vid en våg där resursbevarande och näringskonsekvenser ligger i varsin vågskål. Tjänstemännen konstaterar att då fiskresursen mår bra kan fiskenäringen överleva, men i närtid kan naturligtvis de olika insatserna få stora konsekvenser för näringen.253 Efter förhandlingar i arbetsgrupper och Coreper fattar ministerrådet det slutliga beslutet med kvalificerad majoritet. När beslut om TAC och nationella kvoter fattas av är dessa ofta större än vad ICES har rekommenderat.254 I en rapport från beskrivs det på följande sätt: Resultatet av dessa överläggningar blir oftast att det förslag som därefter når ministerrådet har modifierats så att mindre vikt lagts på långsiktiga bevarandeaspekter och större vikt har lagts på kortsiktiga socioekonomiska konsekvenser.255 EU:s medlemsstater har i grundförordningen och i de särskilda förordningarna för fisket i , och Medelhavet256 fått visst utrymme att vidta åtgärder för bevarande och förvaltning av resurserna i sina vatten. Medlemsstaterna ansvarar för att kontrollera att bestämmelserna följs, vilket bl.a. innebär att de övervakar sitt kvotuttag. Medlemsstaterna skickar regelbundet uppgifter om sitt kvotuttag till kommissionen som övervakar situationen på EU-nivå. Medlemsstaterna kan själva välja hur de vill förvalta de nationella kvoter som de har tilldelats. Förvaltningen kan ske på olika sätt. Fördelningen av kvoter kan t.ex. ske genom att kvoterna läggs i en nationell pool där alla får fiska till dess att kvoterna är uppfiskade. Fördelningen kan också ske genom att kvoter fastställs för fartygsgrupper eller regioner eller att kvoterna relateras till enskilda fiskeföretag. För svensk del kan på olika sätt styra nyttjandet av de svenska fiskekvoterna. Verket utfärdar föreskrifter om kvoternas nyttjande och beslutar om fiskets påbörjande och avslutande antingen generellt för hela fiskeflottan eller för enskilda fartyg genom särskilda fisketill- 253Jordbruksdepartementet, intervju . 254Fiskeriverket, 2005b. 255Fiskeriverket, 2007j. 256Rådets förordning (EG) nr 894/97 av , rådets förordning (EG) nr 88/98 av samt rådets förordning (EG) nr 2550/2000 av . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET I flera av fisken sker en begränsning av fisket för att kvoten ska räcka under hela året.257 tilldelades svenskt fiske 54 kvoter av EU:s årliga totala fångst. De fiskemöjligheter som tilldelades i direkt form av kvoter uppgick till fisk. Utnyttjandet av kvoterna var i och i . , 2005 och 2006 har inga överskridanden av fiskekvoter skett. av landningsvärdet kommer från kvoterade arter.258 I bilaga 1 redovisas TAC och de svenska kvoterna för olika fiskarter och havsområden . De nationella kvoterna som tilldelas fördelas vidare inom landet. I vissa fisken är det som fattar besluten om ransoner. Det gäller dels för det pelagiska fisket, dels för torskfisket i , där () föreslår veckoransoner och verket sedan beslutar. I andra fisken omvandlas den nationella kvoten av SFR till s.k. ransoner per person på fartygen. Systemet med ransoner per person bygger på att alla ska ha sin försörjning (s.k. manslotter). Förbundet har inrättat olika kommittéer för olika fisken. Dessa kommittéer har sakansvar och beslutar om ransoner och regler. Regler för hur t.ex. räkfisket ska gå till har tagits fram tillsammans med Livsmedelsverket.259 kom fiskeministrarna inom EU överens om torskkvoterna för och för . Överenskommelsen innebar att torskkvoten i skars ned och att fiskeansträngningen minskades . beslutades om en sänkning av kvoterna för torskfisket i , och antalet stoppdagar för torskfisket ökade . Vid ministerrådsmötet fastställdes torskplanen för . Planen innebär en kombination av gemensamma fiskestopp och ett bestämt antal fiskedagar som fiskaren själv kan välja när han eller hon vill utnyttja. Havsområdet i höjd med och norrut är undantaget från planen. Undantaget görs för att det även under lekstoppet ska kunna fiskas på andra arter i området.260 Torskkvoterna i är inte fördelade på enskilda fartyg. Infiskningen regleras genom ett s.k. ransonsystem, som innebär att fartygen, beroende på deras storlek, maximalt får fiska en viss kvantitet . Aktuella ransoner finns i föreskrifter (FIFS 2006:38) om fördelning av fiskemöjligheter av torsk i . De nya reglerna för fisket i enligt TAC- och kvotförordningen (1941/2006) innebär att bl.a. kvoten i det västra torskbeståndet minskar (från till ) och i det östra torskbeståndet (från till ). 2003/04:MJU13, , 2007b och Miljövårdsberedningen, 2006. 258Fiskeriverket, 2007a och 2007i. 259Sveriges , intervju . 4 DE STATLIGA INSATSERNAS RESULTAT OCH KONSEKVENSER FÖR YRKESFISKET i det västra och 9 497 i det östra torsbeståndet. Fisket i , och regleras enligt TAC- och kvotförordningen för (41/2007).261 Kommissionens förslag till rådsförordning om fastställande av fiskekvoter i innebär generella sänkningar, vilket enligt flertalet medlemsstater har motsatt sig. I förslaget ingår även att reglera antalet dagar som fiskare är ute ur hamn. Den stödjer kommissionens förslag men skulle vilja se en ökad reduktion av fiskeansträngningen i torskfisket. Den svenska ståndpunkten är att man ska sträva efter att efterleva ICES vetenskapliga rådgivning och att antalet dagar ute ur hamn bör sättas på en nivå så att en verklig effortreducering uppnås.262 Vid jordbruks- och fiskerådet i beslutades om en överenskommelse för torskfisket i .