rfr · GW0WRFR3 · 2008-11-27 00:00:00 — Vidare kan nämnas att EU:s medlemsstater ska rapportera vidtagna åtgärder och lämna en preliminär utvärdering av graden av minskade utkast till hösten 2008.203 kontrollerar yrkesfisket längs kusterna och fisketrålare i den ekonomiska zonen. Kontrollen handlar om huruvida båtarna är på rätt plats, att de har tillstånd, att de för loggbok och att de fiskar rätt art med rätt fiskeredskap. kontrolleras även behörighet, bemanning och nykterhet, dvs. sådant som inte är fiskekontroll. Under uppföljningen har norra region uppgett att man i sin fiskekontroll hittar få fel. insats kan handla om att t.ex. ta garn i beslag, medan svarar för landningskontrollen. I uppföljningen har andra aktörer uppmärksammat problem i fiskekontrollen. Sportfiskarna har till utskottets uppföljning framfört att fiskekontrollen fungerar fortsatt dåligt med ett omfattande, omvittnat svartfiske och har framfört att fiskekontrollen bör stärkas. har på uppdrag av regeringen föreslagit sex havs- och kustområden med permanent fiskeförbud i och . Dessa områden ska inrättas till 2010 och effekterna ska utvärderas till 2015. I uppdraget ligger också att utvärdera de mer långsiktiga biologiska effekterna, bedöma fiskets påverkan och uppskatta de ekonomiska konsekvenserna. Arbetet pågår och de förslag som bedömts som mest intressanta redovisades i en rapport i 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 och har sedan diskuterats med de berörda lokala intressenterna. I arbetet har identifierat ett antal problem kring fiskefria områden: -Flera syften ska uppnås, både vad gäller fiskbestånd och att skydda andra naturvärden, vilket ställer olika krav på skydd. -Kompletterande skydd med andra instrument kan krävas för att hindra exploatering av skyddsvärda områden. -Det är oklart hur stora de fiskefria områdena bör vara för att uppnå de målsättningar som eftersträvas. -Införande av fiskeförbud innanför tolvmilsgränsen kan endast göras efter en anmälan till EU och berörda medlemsländer. -Särskilda överväganden bör göras beträffande nödvändigheten av att inskränka fiske med stöd av enskild rätt.204 Med stöd av fiskelagen inrättade ett fiskefritt område som omfattar vattnen runt ut till 4 nautiska mil från strandlinjen. utför provfisken för att utvärdera det fiskefria fredningsområdet vid . Enligt visar preliminära siffror på en stor mängd plattfisk där. Studier av spridning av fisk från området tyder på att skrubbskädda från sprider sig till och att skydd av ett område kan innebära positiva effekter för omgivande vatten. Ingen av de märkta piggvararna har återfångats, men eftersom de flesta märkta individerna var under det lagliga minimimåttet väntas de dyka upp i fisket först om . har i sin senaste fördjupade utvärdering konstaterat att arbetet med att bilda fiskefria områden fortskrider. I denna uppföljning har bl.a. framfört att fler områden med fiskeförbud bör inrättas. I samband med uppföljningens besök på konstaterades bl.a. att det är svårt att införa fiskefria områden på internationellt vatten eftersom i första hand inte uppges vara intresserade av denna åtgärd. och det danska forskningsinstitutet har skrivit på ett gemensamt avtal om behovet av att införa fiskefria områden i . Förslaget går ut på att ha två typer av stängda områden; dels områden som föreslås vara stängda för allt fiske, inklusive fritidsfiske, dels några områden som föreslås vara stängda under torskens lekperiod.205 SFR anser inte att fiskefria områden med permanent fiskeförbud är en bra åtgärd för att skydda fiskresursen i haven. Begränsningar av fisket och rum har däremot funnits , framför allt i områden där fisken leker eller i områden som är av betydelse för fiskens uppväxt. SFR menar att det finns goda exempel på sådana områdesskydd, t.ex. ett område nära där torskens lek skyddas . 204Fiskeriverket, 2008b. 205Fiskeriverket, e-brev . DTU Aqua (tidigare Fiskeriundersøgelser) är ett institut vid . 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE Problem med dioxin i fisk från antogs ett nytt regelverk inom EU för gränsvärden för vissa miljögifter i livsmedel, bl.a. dioxiner. konstaterar att halterna i lax och strömming i i viss mån överskrider dessa gränsvärden. Det svenska och finländska fisket har dock , , fått ett undantag för försäljning på respektive lands egen marknad av bl.a. lax och strömming trots att halterna av dioxin och dioxinlika ämnen i vissa fall kan överstiga gränsvärdena. Undantaget från regelverket gäller dock endast under förutsättning att svenska och finländska konsumenter informeras om riskerna med dessa livsmedel, att halterna av dioxiner övervakas kontinuerligt och rapporteras till kommissionen och att man vidtar åtgärder för att minska utsläppen av dessa ämnen.206 Enligt är genomsnittskonsumtionen av strömming och vildfångad lax från låg i och kortvariga överskridanden av det tolerabla intaget medför inte några ökade hälsorisker.207 I uppföljningen har bl.a. KemI konstaterat att gränsvärdena för dioxin i konsumtionsfisk är högre i än i övriga EU-länder. En intervjuad tjänsteman vid KemI menar att detta delvis kan motiveras av att vi i är mindre exponerade för dioxin än vad man är i länder på kontinenten och att hälsonyttan av att äta fisk kan anses vara större än riskerna. KemI menar att det är ett högt prioriterat mål att vi ska kunna äta all fisk i svenska vatten, men främst på grund av innehållet av kvicksilver och dioxiner är det långt kvar till det målet. Även bl.a. konstaterar att dioxinhalterna är fortsatt höga i fet fisk från . Se även avsnitt 5.3. Den fisketeknik som oftast används inom EU är trålfiske. Trålredskap hör till de aktiva redskapen, vilka måste styras av ett eller flera fartyg, och består av nät som har en kon- eller pyramidformad kropp som är sluten baktill med en snörplina. I har trålgränsen flyttats ut till utanför baslinjerna för att minska fisketrycket på de uppväxande individerna och skydda lekområden. I har trålgränsen lagts utanför strandlinjen i överensstämmelse med det svensk-danska fiskeavtalet. Trålning är tillåten i vissa fall, bl.a. i vissa områden och med vissa räk- eller havskräfttrålar.208 har i uppföljningen uppgett att utflyttningen av trålgränsen har gett positiva effekter. har särskilda bestämmelser införts med syfte att begränsa fisket efter torsk i . För de fartyg som berörs gäller under vissa perioder bl.a. förbud mot att fiska med trål, snurrevad eller liknande redskap med en maskstorlek eller mer. Förbuden gäller mellan i det västra området och mellan och 208Naturvårdsverket, 2007a. 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 i det östra området.209 I är fiske med trål förbjudet i vatten med mindre djup än . Tillfälliga förbud mot svenskt trålfiske efter torsk gäller och i det västra området och den 28 april4 maj, och i det östra området.210 Vid uppföljningens besök i pekade forskare vid högskolan på att trålning är ett stort problem för torsken i eftersom detta fiske bedöms vara alltför effektivt. Enligt forskarna skulle ett förbud mot trålning vara den mest effektiva och lättövervakade åtgärden för att rädda torsken. Forskarna bedömer att om trålningen försvinner kommer torsken i att återhämta sig. Användning av nät eller långrev är enligt forskarna inte något problem. Ett trålningsförbud skulle även kunna ge det småskaliga och kustnära fisket ett uppsving, vilket skulle ha både kulturellt och socialt positiva effekter. Bottentrålning är en form av fiske som genom direkt fysisk störning påverkar produktion, biomassa, storleksstruktur och diversitet av djur som lever på och nedgrävda i bottnarna. De känsligaste delarna av och Gullmarn är nu skyddade från bottentrålning. Skador på rev och effekter på bottnar och organismer har konstaterats nära kusten i dessa områden.211 Trots att insatser har införts mot bottentrålning har flera aktörer i uppföljningen pekat på att mer bör göras. påminner om att det har uppmärksammats att trålning även på mycket djupt vatten får allvarliga följder. Föreningen har framfört att forskare har uppmärksammat detta. Insatser för att skydda lax och ål Staten har infört olika åtgärder för att begränsa laxfisket och därmed skydda laxen. Ett exempel på detta är förbudet mot drivgarnsfiske i , vilket har behandlats i miljö- och jordbruksutskottets uppföljning av fiskepolitiken. I denna uppföljning har de besökta kommunerna i tagit upp frågan om yrkesfiske av lax. Kommunernas miljökontor upplever att laxen är hotad, bl.a. eftersom den inte kan gå upp i vattendragen på grund av yrkesfisket som har fångstfällor i älvmynningarnas fredningsområde. Kommunerna upplever att i stället gynnar yrkesfisket och exempelvis ger dispenser för fiske inom fredningsområden och lekområden. Från kommunerna betonas att yrkesfisket i länet har en mycket begränsad omfattning. kommun betonar att det även sker ett omfattande fritidsfiske på havsöring. Från kommunen framförs att det är positivt att handredskapsfisket vid kusten är fritt, men frågan är om det är långsiktigt hållbart. har i uppföljningen däremot framfört att yrkesfisket i norra fångar endast en mindre del av den tillgängliga 211Naturvårdsverket, 2007a. 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE Laxfällor bedöms inte utgöra något hot mot laxen, och det finns enligt verket inte längre någon konkurrens med fritidsfisket. Sälproblemen har inneburit att fritidsfisket till stor del försvunnit liksom yrkesfisket med nät. Det enda mer omfattande yrkesfisket med nät är under strömmingsleken under vår och försommar då fångsterna är tillräckliga för ett kommersiellt fiske. har i uppföljningen uppgett att fredningsområden för lax och öring har haft positiva effekter. En av de intervjuade tjänstemännen vid konstaterar att det har lagts mycket medel på att bygga laxtrappor etc. för att fisk ska kunna vandra upp i älvarna förbi kraftverk, medan man helt har glömt bort att anlägga leder för fisken att ta sig nedströms tillbaka till havet. Detta innebär att t.ex. laxen mals sönder i kraftverksturbiner på väg ned till havet. En fråga är vem som ska bekosta anläggandet av vandringsleder för fisk staten eller kraftbolagen. har i uppföljningen tagit upp att den vildlekande laxen i länge har minskat på grund av att exploateringen av strömmande vatten för elproduktion förstört flertalet laxälvar. Enligt föreningen bidrar laxfisket på blandade bestånd i till att beståndet av vildlax endast långsamt återhämtar sig, trots att åtgärder vidtas för att restaurera lekbottnar. En annan viktig orsak till laxens nedgång är, enligt föreningen, sjukdomen M 74. anser att laxfisket i borde upphöra. I stället borde laxen få gå upp i älvarna och bli föremål för fritidsfiske, vilket enligt föreningen vore mer ekonomiskt lönsamt. I sammanhanget kan även nämnas att och länsstyrelserna arbetar med borttagande av vandringshinder i vattendrag. Detta är ett arbete som medför krävande juridiska prövningar, vilket uppges innebära att man bara hinner med ett par ärenden . Enligt verket gynnar detta arbete både fisk och en mängd olika vattenlevande organismer. I restaureringsarbetet ingår även att t.ex. återskapa lekbottnar och uppväxtområden för såväl stationära som havsvandrande fiskarter. Det finns en oro kring vad en satsning på småskalig vattenkraft skulle medföra för fiskens vandring. Regeringen har särskilt pekat ut att ska ge medel från havsmiljösatsningen till en juristtjänst som har inrättats vid i för att arbeta med vandringshinder i vattendrag. Dessutom kan nämnas att initierar omprövningar i vattenmål med syfte att förbättra laxens vandringsmöjligheter. i konstaterar att vattenregleringen har påverkat fisken. bedriver ett projekt kring restaurering av vattendrag (Hemlingsån), vilket bl.a. handlar om att ta bort flottningsleder. har även ett regeringsuppdrag som handlar om omprövning av vattendomar för havsvandrande fisk. En modell för att effektivisera arbetet ska tas fram. i konstaterar att det finns olika intressen vad gäller vattenkraften som å ena sidan pekas ut som en förnybar energikälla, men som å andra sidan utgör ett hot mot lax och ål. menar att detta är ett exempel på en målkonflikt. 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 Ål är en akut hotad art som är mycket viktig för det småskaliga kust- och insjöfisket. har därför beslutat om ett generellt fiskestopp för allt ålfiske med undantag för de kust- och insjöfiskare som är starkt ekonomiskt beroende av ål för sin försörjning. Detta är en fråga som studerades närmare i miljö- och jordbruksutskottets uppföljning av de fiskepolitiska insatsernas resultat och konsekvenser för företag inom fiskeområdet.212 har gjort bedömningen att situationen för ålbeståndet är fortsatt allvarlig. En förändring i fisket uppges dock ha skett efter det allmänna ålfiskeförbud som infördes . Svenska ålfångster minskade med omkring en tredjedel . Större delen av minskningen har enligt skett inom fritidsfisket. Enligt verkets uppskattningar har av fritidsfisket försvunnit. Det fritidsfiske som pågår uppges ske inom sådana vattenområden som är undantagna från förbudet att fiska ål. Inom det yrkesmässiga ålfisket och ålfisket med stöd av enskild fiskerätt är minskningen inte lika påtaglig (minskning).213 Enligt tjänstemän vid mals uppskattningsvis av ålen sönder i turbiner vid krafverken. i har genom fått medel från havsmiljöanslaget för att studera hur ålen vandrar runt Ålgårda vattenkraftverk i Rolfsån. Enligt verket är det viktigt att förhindra att den starkt hotade ålen fastnar i kraftverkens turbiner när den vandrar nedför vattendrag.214 I län har omlöp förbi kraftverk och dammar anlagts för bl.a. ål. Fiskens passage räknas och resultaten tyder enligt på att omlöpen fungerar bra. Kostnaden är dels för anläggningen, dels för att kraftverket ska släppa förbi vatten. Kraftverken är skyldiga att släppa utan betalning, men om det krävs mer så måste det betalas av t.ex. en projektägare. menar att det är svårt att lösa finansieringen. Andra insatser som görs för ålen är utsättning för att förstärka ålpopulationen. Vid partsmötet för konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) lade fram ett förslag om att lista ålen på konventionens bilaga II, vilket innebär att såväl export från EU som införsel till tredje land måste verifieras då exporttillstånd krävs.215 7.2.2 Försök med skarpsillsutfiskning Mängden skarpsill i har ökat . Anledningen är enligt de flesta bedömare att det finns för lite torsk kvar i . Torsken är i normala fall en rovfisk som håller nere skarpsillsbeståndet. Minskningen av torskbeståndet beror enligt både på ett för hårt fisketryck och ogynnsamma reproduktionsmöjligheter. 212Rapport 2007/08:RFR3. 215Miljödepartementet, e-brev . 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE påverkat hela ekosystemet, vilket bl.a. har bidragit till låga koncentrationer av djurplankton och höga koncentrationer växtplankton. Enligt är det ytterst sannolikt att den nuvarande situationen inte kommer att kunna förändras på naturlig väg eftersom skarpsillens predation på torskägg samt skarpsillens kontroll av djurplankton i kombination med de klimatdrivna oceanografiska förutsättningarna motverkar detta. Parallellt med det observerade skiftet i det öppna havets ekosystem, har kustnära abborre och gädda minskat markant i Egentliga yttre kustområden, vilket kan hänga samman med att skarpsillen kontrollerar mängden djurplankton även i kustområdena. menar att för att återfå stora rovfiskar måste i första hand fisket på dessa begränsas, men att det är sannolikt att denna åtgärd inte är tillräcklig.216 Regeringen har mot den bakgrunden beslutat att försöksinsatser med skarpsillsutfiskning ska göras av i syfte att undersöka om metoden kan bidra till att återskapa ekologisk jämvikt i havsmiljö. Sammanfattningsvis innebär försöken att de djurplanktonätande fiskarterna skarpsill (utsjöområden) eller storspigg (skärgårdsområden) fiskas bort från ett mindre område och studeras om detta har effekt på mängden djurplankton. Forskningsresultat tyder på att mängden djurplankton, som är viktig föda för torskyngel, gädda och abborre, minskat kraftigt . Den minskande mängden djurplankton leder sannolikt också till kraftigare algblomningar i . Under försökets första fas, , utfördes i samråd med en pilotstudie och planering där alternativa strategier för utfiskningen värderades, internationella samarbeten organiserades samt dialog med intressenter genomfördes. Det fortsatta försöket bedömdes för att ge kunskap avseende metodens kostnadseffektivitet och miljökonsekvenser samt framtida möjligheter att genomföra åtgärderna i större skala. Projektet ska senare delredovisas och slutredovisas . I det fortsatta arbetet ingår att analysera effekterna på rovfiskbestånden i utsjön och vid kusten av a) en kustnära reduktion och en utsjöreduktion av skarpsillsbeståndet i ett begränsat område av och b) restaurering av kustnära rekryteringsområden med syftet att förbättra villkoren för kustnära rovfiskar. Innan dessa åtgärder kan genomföras i hela måste enligt användbarheten och konsekvenserna av dessa testas på en mindre skala för att kunna utvärderas nationellt och internationellt av vetenskapssamhälle och förvaltningsorgan. Projektet är organiserat i form av fem delprojekt: Variation i födovävskomponenter, fältexperiment, laboratorieexperiment, modellering samt syntetisering. I fältexperimentet ingår bl.a. ett regionalt reduktionsfiske med hjälp av trålning i två kustnära områden (utanför och i norra ). Som komplement görs lokala försök med utestängning av 216 , 2008c och webbplatsen . 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 djurplanktonätande fisk och innestängning och utsättning av vuxen gädda och abborre.217 har tilldelats från ur havsmiljöanslaget för skarpsillsreduktionen. Forskare i har i uppföljningen betonat att den bakomliggande tanken med reduktionen är att den ska leda till minskade mängder växtplankton eftersom skarpsillen äter djurplankton och djurplankton äter växtplankton, som t.ex. blågrönalger. Det har konstaterats att blågrönalgerna minskar när djurplankton ökar, men sambanden är inte helt klarlagda. Det har vidare konstaterats att metoden har fungerat mycket väl i sötvattenmiljöer. Forskarna konstaterar att skarpsillsutfiskningen är en arbetsintensiv åtgärd som har både för- och nackdelar. Skarpsillsutfiskningen kommer att bestå av två delar. Den första delen är en experimentell del med inhägnader och vetenskaplig utvärdering. I denna del deltar högskolan i . Ett försöksprojekt pågår utanför , där , och deltar. Ett område kommer att hägnas in, där all skarpsill och spigg kommer att fiskas ut. Därefter kommer skillnader i bl.a. plankton att studeras. Den andra delen är en genomförandedel där reduktionsfiske kommer att äga rum till havs. tar fram en projektplan, och genomförandet är planerat . I en forskarrapport som tagits fram på uppdrag av konstateras att det finns risker med utfiskning som restaureringsmetod. Som exempel nämns risken att kammaneten kan ta över skarpsillens födonisch och att åtgärden drar fokus från åtgärder som verkligen skulle angripa problemet, nämligen ett tidsbegränsat totalstopp för torskfiske. Manipuleringar i form av t.ex. reduktionsfiske av skarpsillsbeståndet kan ha god potential att skynda på processen mot bättre vattenkvalitet.218 () har i uppföljningen framfört att havsmiljösatsningens idé om att fiska i ett begränsat område är meningslös. SFR framförde kritik mot skarpsillsutfiskningen: Bakgrunden till idén är en liknande operation som gjorts i i där och mört trålats bort. är ju inte riktigt att jämställa med . Dessutom är fiskeförvaltningen i internationell och baseras på biologiska råd från Ices och besluten fattas av . Att tro att ett begränsat försök i ett avgränsat kustområde där en del av en biomassa på kan befinna sig överhuvudtaget går att utvärdera är inget annat än strunt. Att dessutom börja genomföra experiment av detta slag är olämpligt när det finns beprövade förvaltningsmodeller att följa.219 I uppföljningen har SFR konstaterat att skarpsill flyttar sig snabbt och att det är svårt att veta hur stor biomassan är. För att få ned biomassan skulle fisket behöva öka betydligt, men det skulle troligen vara svårt att lyckas sälja den fångade skarpsillen på marknaden. SFR har vidare påpekat att Ices råd inför 217Fiskeriverket, 2008c. 218Naturvårdsverket, 2008e. 2008/09:RFR3 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008 visade en vikande trend för skarpsillen och att det inte fanns något intresse för att delta från fiskets sida. SFR har även framfört att problemen i havsmiljön i grund och botten är orsakade av källor på land. Forskare i menar att det är möjligt att genomföra skarpsillsutfiskning lokalt, men betydligt svårare i stor skala. Det är vidare oklart hur reduktionsfisket ska gå till i praktiken. Det är oklart vem som ska genomföra denna del, hur fisket ska gå till och vad som ska göras med fiskfångsten. Dessutom finns endast begränsad kunskap om hur skarpsillen rör sig. Det är dock positivt att metoden inte innebär att något tillsätts ekosystemet. i län bedömer att det skulle vara mycket svårt att lägga om detta begränsade projekt till ett storskaligt projekt för hela . Vid uppföljningens besök i länet framfördes att är tveksam till idén att fiska ut skarpsill och spigg. De intervjuade tjänstemännen menar att det vore mer effektivt att vidta åtgärder för att stärka torsken så att den äter upp skarpsillen i stället. hoppas också på att gäddan ska öka igen och därmed reducera skarpsill och spigg. i konstaterar att effekterna av en skarpsillsutfiskning är vetenskapligt mycket svåra att överblicka eftersom det rör sig om komplicerade effekter i hela näringsväven. Åtgärden löser inte heller grundläggande problem, dvs. övergödningen, men kan förbättra vattenkvaliteten och torskens förutsättningar för reproduktion. är skeptisk till utfiskning av skarpsill och menar att det finns för lite vetenskapligt underlag för denna åtgärd och att det saknas en ordentlig konsekvensbedömning. Föreningen menar att det kommer att bli svårt att utvärdera projektet. Även Världsnaturfonden är skeptisk till skarpsillsutfiskningen och ställer frågan om denna typ av storskaliga experiment ska bedrivas. Fonden menar att det i alla fall är viktigt att studera konsekvenserna först och att angripa källan till problemen. Fonden menar att exempelvis utsläppen av närsalter måste begränsas kraftigt och att det behövs ett torskfiskestopp. I uppföljningen har flera andra aktörer fört fram att ett torskfiskestopp vore en bra åtgärd, med tanke på att det än så länge inte är föryngringen av torsken som är det stora problemet utan överlevnaden i större årsklasser. har kustmynnande vattendrag längs fungerat som viktiga lek- och uppväxtområden för gädda och abborre, inte minst under översvämningar. Men när stora arealer torrlagts genom exploatering av bl.a. skogsbruk och jordbruk har fiskens möjligheter försämrats. arbetar med ett pilotprojekt för kustfiskevård, i vilket ingår bl.a. att analysera effekterna av att återställa bäckar, åar och våtmarker till ursprungligt skick. Tre våtmarker i län följs upp ingående. Ett exempel är en nyrestaurerad våtmark i kommun där man har fyllt igen diken för att återskapa ett översvämningsområde. och län samlar in data före och efter restaureringen genom provfisken. 7 BIOLOGISK MÅNGFALD OCH FISKE 2008/09:RFR3 ska effekterna av restaureringsåtgärderna utvärderas och analyseras. Enligt har den återställda våtmarken i nu invigts, och förhoppningen är att mängden gäddyngel ska öka . Ett annat exempel som har studerats i uppföljningen är Dämme, där och har ingått. Där undersöks våtmarkens potential som reproduktionsområde för framför allt gädda. Resultaten tyder enligt på att anläggande av våtmarker är effektivt för att förse kusten med fisk. I projektet undersöker högskolans forskare tillsammans med vad som händer med fisken när våtmarker restaureras och vattenflöden återkommer. Åar som växer igen gör att fiskarna inte kan komma upp från havet.