rfr · GW0WRFR1 · 2008-11-10 00:00:00 — Av budgetpropositionen framgår att statens pensionsåtaganden för anställda vid statsunderstödda teater-, dans- och musikinstitutioner inför övergången till en försäkringsmodell hade kostnadsberäknats till totalt ca . Av detta belopp ingick ca i de befintliga statsbidragen till institutionerna. Resterande ca var en dold utgift i statsbudgeten genom att institutionerna betalade låga schabloniserade pensionspremier. anpassades premierna till de faktiska kostnaderna, dvs. premierna höjdes med totalt ca . föreslogs en motsvarande statsbidragshöjning. Därmed tydliggjordes den totala statliga insatsen för de institutionsanställdas pensioner. I och med att institutionernas premiekostnader ökade med ökade även deras kostnader för den särskilda löneskatten. Genom beslut med anledning av tilläggsbudgeten kompenserades institutionerna för detta genom en höjning av statsbidraget till institutionerna motsvarande . Därmed hade scenkonstinstitutionernas anslag ökats med totalt ca . Vid införandet av försäkringsmodellen för beräknandet av tjänstepensionsavgifterna 2001 beslutades att premiekostnaderna skulle fördelas solidariskt 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN 2008/09:RFR1 mellan samtliga institutioner på området, och därför fastställdes en enhetlig premie. beslutades att nivån på de preliminärt beräknade avgifterna skulle låsas . aviserade SPV att premienivån skulle höjas från 9,59 till av lönesumman. För institutionerna motsvarade det en årlig kostnadsökning på . Regeringen beslutade att institutionernas premienivå skulle vara oförändrat . beslutades att premienivån skulle vara oförändrad även (bet. 2004/05:KrU1). I budgetpropositionen redovisades att SPV fått i uppdrag att beräkna vilka kostnadsökningar införandet av försäkringstekniska fick . Enligt myndigheten var de faktiska kostnaderna högre än de preliminärt fastställda avgifterna . Statsbidragen till sektorn ökades med som kompensation för dessa kostnader. Vidare tillfördes sektorn som en engångsvis retroaktiv kompensation för 20012004. Därutöver tillfördes sektorn ytterligare för att finansiera införandet av en kompletterande ålderspension. Arbetsmarknadens parter slöt därefter avtal om att öka den avgiftsfinansierade tjänstepensionen inom scenkonstområdet . I tilläggsbudget föreslog regeringen att skulle tillföras sektorn för att finansiera de uppskjutna premiekostnaderna . Regeringens ansåg att detta, tillsammans med förslag som man avsåg att lägga fram i budgetpropositionen , skulle utgöra en slutgiltig lösning av problemen med scenkonstinstitutionernas till den statliga tjänstepensioneringen (prop. 2005/06:1). I budgetpropositionen föreslogs en nivåökning på motsvarande för att finansiera institutionernas pensionskostnader. Regeringen konstaterade att sammanlagt därmed hade avsatts för detta ändamål med denna och tidigare anslagsförstärkningar samt genomförda omprioriteringar. I budgetpropositionen konstaterades även att frågan om premiepensionskostnaderna nu var löst och att institutionerna fortsättningsvis själva ska betala premiepensionskostnaderna för sin personal. I ett brev från till den dåvarande kulturministern skrev Svensk Scenkonst, och yrkesmusikers förbund att man var glada för att regeringen i och med förslagen budget realiserat tidigare års löften om att premieomläggning skulle vara kostnadsneutral för institutionerna. Sammanfattningsvis kan den totala anslagsökningen med syfte att kompensera för ökade tjänstepensionskostnader mellan budgetåren 20002006 uppskattas till samt ytterligare som tillförts genom omprioriteringar13. 13 Uppskattningen bygger på uppgifter som regeringen redovisat i följande budgetpropositioner: i budgeten , 5 + i budgeten och i budgeten . Därtill kommer gjorda omfördelningar till ett värde som kan uppskattas till , enligt den redovisning som finns i budgeten . 2008/09:RFR1 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN beslutade arbetsmarknadens parter att öka pensionsavsättningen till den individuella ålderspensionen fr.o.m. till en total avsättning om av utbetald lön. Därmed kom den avgiftsfinansierade tjänstepensionen att i stort sett motsvara den avsättning som görs till statsanställdas avgiftsfinansierade tjänstepensioner. Denna höjning har finansierats utan särskilt tillskott av statsmedel. Höjningen skedde inom ramen för den senaste avtalsrörelsen och räknades av det tillgängliga löneutrymmet (2008). Övergången till institutionsspecifika 2007 tillämpas s.k. institutionsspecifika pensionsavgifter, vilket innebär att institutionerna får betala som motsvarar vad varje anställds tjänstepension beräknas kosta staten att betala ut. Som framgått ovan tillämpades en schablonmässigt beräknad premie . Det innebar att den procentsats som togs ut i pensionsavgift på utbetalad lön och förmåner var lika stor för alla som var anställda vid en scenkonstinstitution med statligt stöd, oavsett pensionsvillkor, ålder, yrke etc. Inför gjordes en omfördelning av institutionernas statsbidrag för att kompensera för den nya kostnadsbild som uppstod i och med övergången till de institutionsspecifika avgifterna 2007. justerades anslagen ytterligare i och med beslut med anledning av tilläggsbudgeten . De anslags- och bidragsjusteringar som genomförts med anledning av övergången till institutionsspecifika har beräknats utifrån det kollektiv av anställda som institutionerna hade 2006. Övergången till institutionsspecifika 2007 beräknades vara kostnadsneutral för scenkonstinstitutionerna som ett kollektiv. Däremot förändrades kostnaderna på institutionsnivå. Institutioner med mycket sång- och dansverksamhet har fått ökade kostnader medan renodlade talteaterinstitutioner fått sänkta pensionskostnader. För att kompensera för detta har anslagen justerats på motsvarande sätt. Operan och Malmöoperan, som ingår som fallstudier i kulturutskottets uppföljning, har uppgivit att de bedömer att de fått kompensation från staten för ökade tjänstepensionspremier fram . utgjorde tjänstepensionsavgifterna motsvarande av Kungl. Operans samlade kostnader för löner, sociala avgifter och pensionsavgifter14. Operan och Malmöoperan har visat att de fått ökade premiekostnader som inte finansierats av ökade anslag i samband med övergången till institutionsspecifika . Operan motsvarade den ofinansierade kostnadsökningen , enligt institutionens ledning. räknar man med en ofinansierad kostnadsökning på motsvarande . Detta innebär en ofinansierad kostnadsökning 14 Pensionsavgifterna utgjordes till av tjänstepensionspremier som betalades enligt PISA-förordningen och till av kostnader för till avgiftsbestämd tjänstepension enligt kollektivavtal () samt till av skatt på inbetalda pensionspremier. 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN 2008/09:RFR1 Vid Malmöoperan bedömer ledningen att övergången till institutionsspecifika pensionspremier innebar en ofinansierad kostnadsökning på . Enligt ledningen vid Kungl. Operan innebär de ökade kostnaderna att det konstnärliga utvecklingsarbetet har blivit lidande. Som exempel på detta har Operan angett att institutionen har fått kompromissa avseende genomförandet av vissa uppsättningar, genomföra förändringar i sin repertoar samt skjuta upp planerade investeringar i teknik och personal. Vidare har Operan inte kunnat genomföra ett antal satsningar, bl.a. på barn- och ungdomsverksamhet och uppbyggandet av en organisation för hantering av externt finansierade projekt. Vid Norrbottensteatern, som huvudsakligen har talteater på sin repertoar, har avgifterna för de anställdas tjänstepensioner minskat i och med övergången till det institutionsspecifika systemet. uppgick pensionsavgiften i genomsnitt till av teaterns lönekostnader. var motsvarande procentandel . Totalt uppgick institutionens kostnader för personalens tjänstepensioner till . Enligt uppgift från har övergången varit kostnadsneutral för institutionerna i det avseendet att institutionerna har fått en ny anslagsnivå som täcker de kostnader institutionerna skulle ha haft om institutionsspecifika hade tillämpats fullt ut . Däremot har institutionerna inte kompenserats för ökade kostnader som en följd av att nivån på tjänstepensionspremierna totalt sett ökat , bl.a. på grund av att SPV justerat upp premienivån till följd av ändrade antaganden om framtida räntor och om dödlighet bland dem som omfattas av tjänstepensionssystemet. Vidare har institutionerna inte kompenserats för eventuella kostnadsökningar som hänger samman med beslut som arbetsgivaren själv fattat om t.ex. höjda löner eller en ändrad sammansättning av dem som anställts vid institutionen (2008). I budgetpropositionen föreslår regeringen att Kungl. Operan tillförs och för att stärka och säkerställa institutionernas verksamhet. Operan föreslås även få en engångsvis anslagsökning på . Regeringen föreslår även en ökning av statsbidragen till de regionala institutionerna med och en motsvarande ökning av bidragen till den fria scenkonsten med syfte att ge förbättrade förutsättningar för konstnärlig utveckling av och tillgänglighet till teater, dans och musik i hela landet. beslutar hur statsbidraget till regionala institutioner och fria grupper fördelas. Stora avgiftsskillnader mellan olika konstnärer I och med att institutionerna ska betala institutionsspecifika pensionspremier har de olika yrkesgrupperna inom scenkonsten olika höga pensionspremier. Hur höga pensionspremier en institution ska betala totalt bestäms av en rad faktorer, och avgiften varierar från månad till månad och år , beroende på vilka personer institutionen anställer. 2008/09:RFR1 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN det är svårt för institutionerna att budgetera hur stora pensionskostnaderna kommer att bli . I vissa fall betalar institutionerna mer i pensionsavgift för en anställd än lönen till samma individ. Som ett exempel på hur pensionsavgifterna kan variera mellan olika scenkonstnärer redovisas i tabell 1 nedan vilka löner och pensionsavgifter som Malmöoperan betalade för tre korister . Pensionsavgifter för tre korister vid Malmöoperan Källa: Utdrag ut Opera och Musikteaters ekonomisystems redovisning för . Av tabellen ovan framgår att pensionsavgiftspåslaget varierade mellan och för de tre koristerna. I tabell 2 nedan redovisas uppgifter från Kungl. Operan om det genomsnittliga pensionspåslaget 2008 för deras personal uppdelat på olika grupper av scenkonstnärer. Av tabellen framgår att pensionspåslaget var högst för dansarna (83,), vilket kan förklaras av dansarnas låga pensionsålder. Att pensionspåslaget var högre för solisterna (61,) än för koristerna (44,) som har samma pensionsålder kan förklaras av att solisterna har högre löner. Löner och genomsnittligt pensionsavgiftspåslag för olika grupper av scenkonstnärer vid Kungl. Den särskilda löneskatten har inte medräknats i pensionspåslaget, dvs. Operan har ytterligare kostnader för pensionsavgifterna i form av en skatt på motsvarande av de institutionen betalar till SPV. Ett exempel på en institution som fått ekonomiska problem som en följd av införandet av de institutionsspecifika premierna är Länsteatern . Teatern har beviljats utvecklingsmedel från för att bygga upp en dansverksamhet i länet. Satsningen inleddes med att teatern anställde en koreograf och därefter tre unga dansare. Tillsammans skapade de föreställningen 7 drömmar som gavs . 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN 2008/09:RFR1 Kostnaden för att anställa de tre dansarna uppgick till , varav bestod av tjänstepensionspremier. Kostnaderna för dansarnas löner och pensionspremier motsvarade av teaterns samlade personalkostnader då de var anställda. I och med att principerna för beräkningen av tjänstepensionspremierna ändrades hade teatern ingen erfarenhet av omfattningen av dansares institutionsspecifika tjänstepensionspremier. Detta fick som konsekvens att personalkostnaderna kraftigt översteg budgeten för dansprojektet. Omfattningen av premiekostnaderna har ändrats efter hand, och teatern har fortfarande en ekonomisk buffert avsatt för att kunna finansiera en eventuell retroaktiv premiehöjning. Inför fortsättningen av projektet drog länsteatern slutsatsen att det var alltför kostsamt och osäkert att anställa dansare och valde därför att köpa en färdig dansproduktion av livkonstkollektivet . Statsbidraget villkorades med att skulle bidra till satsningen med lika mycket pengar som staten. Projektet har avbrutits eftersom valt att inte lägre finansiera sin del av projektet. Svårigheter att förutse omfattningen av tjänstepensionskostnaderna I och med övergången till institutionsspecifika har det blivit svårare för institutionerna att budgetera omfattningen av institutionens personalkostnader . Enligt Norrbottensteatern har det i stort sett varit omöjligt att förutse omfattningen av tjänstepensionsavgifterna med någon närmare precision sedan det institutionsspecifika premieavgiftssystemet infördes. Operan och Malmöoperan har haft problem med att prognostisera tjänstepensionskostnaderna. Vid Malmöoperan har avgifterna varierat kraftigt månad för månad. De tre institutionerna har vänt sig till SPV för att få hjälp med att göra prognoser över kostnaderna. Den gemensamma erfarenheten av detta är att myndigheten inte haft tillräckliga verktyg för att kunna beräkna vilka de ekonomiska konsekvenserna av omläggningen av pensionssystemet skulle bli. Vidare efterfrågas en tydligare redovisning från SPV av vilka olika faktorer det är som styr omfattningen av de anställdas pensionspremier. SPV har angivit att myndigheten inte har kapacitet att göra beräkningar på förhand av institutionernas kostnader för att anställa en person. Vidare saknar myndigheten de uppgifter som behövs för att kunna göra en sådan beräkning i och med att SPV:s beräkningar baseras på anställningsuppgifter som institutionerna rapporterar in till myndighetens matrikelregister (SPV 2008). För att SPV ska kunna beräkna korrekta krävs att arbetsgivarna sköter rapporteringen av anställningsuppgifter till myndigheten. I samband med införandet av de institutionsspecifika premierna påbörjade institutionerna tillsammans med SPV en genomgång av premieinbetalningar som gjorts . När en felaktig eller en utebliven pensionspremieinbetalning upptäcks får detta konsekvenser både för den institution som upptäcker felet och för andra institutioner. Revisionen av tidigare pensionspre- 2008/09:RFR1 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN mieinbetalningar har inneburit stora svängningar i de som institutionerna ska betala till SPV. Variationerna kommer att minska när genomgången av de tidigare inbetalningarna är avslutad vid samtliga institutioner. Effekterna av att ett fel upptäcks kan exemplifieras på följande sätt. En institution har betalat in för höga pensionspremier på grund av att den inte avregistrerat en person hos SPV i samband med att en anställning upphört. När detta upptäcks får institutionen tillbaka de som felaktigt betalats in till SPV. Detta innebär ett bortfall av pensionspremieinbetalningar för den aktuelle scenkonstnären, vilket får till följd att det i stället blir en framtida arbetsgivare som får betala en högre pensionsavgift för honom eller henne. Om scenkonstnären hunnit arbeta vid en annan scenkonstinstitution från det att felet uppstod till dess att det upptäcktes får denna scenkonstinstitution betala in retroaktiva pensionspremier till SPV. Detta innebär alltså att flera institutioner kan påverkas av att ett fel upptäckts. Tjänstepensionspremieinbetalningarna går att kringgå Vid de utfrågningar som kulturutskottets uppföljningsgrupp anordnat och vid de fallstudier som genomförts inom ramen för uppföljningen har det framkommit att det finns möjligheter för scenkonstinstitutionerna att undvika att betala in till scenkonstnärernas tjänstepensioner. Kostnaderna kan gå att kringgå på följande sätt. Institutionen köper en tjänst av en scenkonstnärs företag i stället för att anställa en scenkonstnär. Institutionen anställer t.ex. en musiker på en deltid som understiger eller av en heltidsanställning. Institutionen anställer en scenkonstnär bosatt utomlands på s.k. artistkontrakt15. Det faktum att en institution och en scenkonstnär har slutit avtal om att konstnären ska utföra en tjänst och få betalt för detta via sitt företag garanterar inte att de skatterättsliga och arbetsrättsliga regler som gäller vid en anställning inte ska tillämpas. Om Arbetsdomstolen, efter anmälan, prövar ett sådant avtal kan domstolen komma fram till att kollektivavtal ska tillämpas om man bedömer att det förelegat ett arbetsgivarearbetstagare förhållande mellan avtalsparterna. I skatte- och socialförsäkringsmål är Regeringsrätten prejudikatinstans. nuvarande Svensk Scenkonst, har gjort en handledning riktad till sina medlemmar om de regler som gäller vid anlitande 15 Artistkontrakt brukar användas för att beskriva anställningar av artister bosatta utomlands som enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. betalar i skatt på sin skattepliktiga inkomst. Arbetsgivaren betalar inga arbetsgivaravgifter för dessa artister. Huruvida kollektivavtalens regler om tjänstepensionspremieinbetalningar gäller regleras ej i denna lag. Detta avgörs av om kollektivavtal ska tillämpas eller inte. 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN 2008/09:RFR1 Organisationen anger att den förordar anställningsformen såvitt inte särskilda skäl talar för annat alternativ. Av handledningen framgår bl.a. att endast det faktum att en F-skattsedel utfärdats inte är något bevis på att anställningsförhållanden inte ska anses råda. Förmåner kopplade till anställning t.ex. tjänstepension, ska därför inte betalas ut beroende på vilken typ av skattsedel som uppvisas utan beroende på om anställningsförhållanden råder eller inte. Av handledningen framgår vidare att då domstolarna prövar om det råder ett arbetstagarförhållande eller ej tillämpar de traditionellt ett antal kriterier om vad som tyder på att ett arbetstagarförhållande råder. Exempel på sådana kriterier är: Är det fråga om ett stadigvarande och regelbundet förhållande? Arbetar konstnären under arbetsgivarens ledning och kontroll? Är arbetsuppgifterna varierande? Är konstnären förhindrad att arbeta åt annan med liknande arbetsuppgifter (2001)? konstaterade i en utredning att systemet med institutionsspecifika ger dramatiskt ökade kostnader för vissa institutionsteatrar. Enligt myndigheten för detta bl.a. med sig att det kan bli svårare för framför allt dansare och sångare att få frilansengagemang vid institutionerna eftersom det medför alltför stora kostnader för arbetsgivaren. bedömer att följderna av det nya avgiftssystemet kan bli att hela scenkonstområdet påverkas också kvalitetsmässigt eftersom institutionerna tvingas till andra, billigare lösningar (). Inom ramen för fallstudierna har en kartläggning genomförts av vilka arvoden som institutionerna betalat ut till konstnärer med F-skattsedel . Malmöoperan betalade ut i arvoden till konstnärer med F-skattsedel Operan betalade ut i arvoden till konstnärer med F-skattsedel Norrbottensteatern betalade ut i arvoden till konstnärer med F-skattsedel . Hade institutionerna i stället visstidsanställt dessa personer hade det uppstått en merkostnad i form av tillkommande pensionsavgifter. Hur omfattande dessa kostnader hade blivit beror naturligtvis på vilka scenkonstnärer som anställts och i vilken utsträckning konstnärerna med F-skattsedel i sin fakturering tagit ut kompensation för att deras arvoden ej omfattas av kollektivavtal och därmed inte inkluderar någon avsättning från den betalande institutionen till en tjänstepension. Tjänstepensionernas påverkan på scenkonstens utveckling Inom ramen för de fallstudier som genomförts har frågor ställts om institutionerna anpassat sig till att scenkonstnärernas tjänstepensionsavgifter skiljer sig åt i samband med beslut om repertoar och rekrytering. 2008/09:RFR1 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN Operan har som ambition att bygga den konstnärliga verksamheten på ensembler bestående av tillsvidareanställda och långtidskontrakterad personal. Detta har inneburit relativt få anställningsbeslut sedan de institutionsspecifika pensionspremierna infördes. Ledningen anser att den inte har behövt väga konstnärliga kvaliteter mot pensionspremiekostnader vid anställningsbeslut. bedömer dock Operan att sådana överväganden olyckligtvis skulle kunna bli en dramatisk konsekvens av det nuvarande systemet för finansiering av scenkonstnärernas tjänstepensioner. Malmöoperan har angivit att institutionen inte tagit hänsyn till pensionsavgifterna vid anställningsbeslut utan låtit konstnärliga överväganden styra rekryteringen. Andelen utländska scenkonstnärer uppges t.ex. inte ha ökat . Enligt ledningens bedömning kan de höga pensionspremiekostnaderna och de stora individuella skillnaderna ge oönskade effekter. Det gäller både för den svenska scenkonstens utveckling och för enskilda scenkonstnärer. Scenkonstens utveckling kan bli lidande av att det finns starka ekonomiska incitament för scenkonstinstitutionerna att anställa scenkonstnärer med F-skattsedel eller scenkonstnärer bosatta utomlands på kortare kontrakt. Vad gäller scenkonstnärerna finns en risk att det bildas en grupp av scenkonstnärer som ingen vill anställa på grund av att deras pensionsavgifter är för höga. Norrbottensteatern har angivit att den inte tagit hänsyn till hur höga kostnaderna för en scenkonstnärs pensionspremier kan bli vid ett anställningsbeslut. I och med att de i första hand anställt skådespelare har det inte funnits så stora ekonomiska skäl att väga in pensionspremiekostnaderna i samband med ett anställningsbeslut. Ett generellt problem för scenkonstens framtida utveckling är, enligt teatern, att övergången till institutionsspecifika inneburit att vissa scenkonstnärer kostar institutionerna så pass mycket i pensionspremier att arbetsgivaren tvekar att anställa den enskilde utövaren. Teatern ser ett värde i att det sker en konstnärlig rörlighet över nationsgränserna inom scenkonsten och bedömer att tjänstepensionssystemet kan få som konsekvens att detta försvåras i och med att premierna blir högre för scenkonstnärer som varit verksamma utomlands. För den enskilde scenkonstnären kan systemet leda till vad teatern kallar ett yrkesförbud samt att arbetsgivaren inte har möjlighet att anställa de personer som är bäst lämpade för den konstnärliga verksamhet som en institution vill bedriva. Det höga kostnadsläget inom danskonsten får, enligt Norrbottensteatern, som konsekvens att publiken sällan får se professionell dans, trots att dansen som uttrycksform växer nationellt. En annan konsekvens är att professionella dansare, sedan de utbildat sig, sällan kan försörja sig i . Teatern har inte anställt dansare . Enligt ledningen kommer teatern att undvika att anställa dansare även framgent på grund av de höga pensionspremiekostnader en sådan anställning kan leda till. Detta behöver dock inte betyda att dans inte kommer att ingå i deras repertoar eftersom teatern kan köpa 3 ÄNDRADE PENSIONSVILLKOR INOM SCENKONSTEN 2008/09:RFR1 en del av en föreställning av en dansgrupp, anställa skådespelare med dansbakgrund eller kontraktera en koreograf som instruerar skådepelare i dans. Enligt Dansalliansen är det för tidigt att säga om de nya pensionsreglerna påverkat dansares möjligheter till anställning vid en dansinstitution. Däremot har alliansen redan noterat att möjligheten att bli anställd som dansare vid en teaterinstitution har minskat. Alliansen har även fått signaler om att teatrarna håller ned antalet dansare i produktionerna samt om möjligt erbjuder dansare anställning som mimare eller skådespelare, trots att de rekryterats i egenskap av dansare. Vidare har det i organisationens kontakter med branschen även framkommit att satsningen på gränsöverskridande produktioner som inkluderar dansare kommit av sig. Sammantaget anser Dansalliansen att denna utveckling är ytterst oroande och innebär en risk för att frilansande dansare får en form av yrkesförbud på institutionerna.