ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02A334 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tidsbegränsade anställningar. Ungdomar har svårt att få ett fast jobb, vilket innebär att de ofta jobbar deltid, med låg inkomst och stor otrygghet som följd. En vanlig åsikt bland äldre arbetstagare är att det är naturligt med osäkra anställningar i början av arbetslivet, en erfarenhet som många har. Problemet är att arbetslivet har förändrats och att det inte längre finns samma garantier för att de osäkra åren ska övergå i större trygghet och bättre villkor. I flera branscher blir de unga en buffert för arbetsgivaren som utnyttjar dem vid arbetsanhopningar som vikarier. Ungdomarna får tyvärr så korta åtaganden att det varken räcker att leva på eller till att kvalificera sig för arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsgivarens möjligheter att provanställa, visstidsanställa, vikariatsanställa och timanställa personal är nästan oändliga. När samma person har växlat mellan olika anställningsformer, vikarierat för en lång rad olika personer och det ter sig uppenbart att han eller hon är en del av organisationen på arbetsplatsen, kan man fråga sig om möjligheterna inte borde begränsas. Det är inte någon mening med en lagstiftning som leder till att en del arbetsgivare lägger mer energi på att bolla med vikariatsanställningar än på att verka för att skapa bra och effektiva arbetsorganisationer. Det är därför viktigt att begränsa arbetsgivarnas möjlighet till tidsbegränsade anställningar samt att stärka den anställdes rätt till tillsvidareanställning.
mot · GW02A335 · 2008-10-02 00:00:00 — Insatser för långtidsarbetslösa ungdomar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bättre samordning kring insatser för ungdomar som står långt från arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bristerna i kommunernas regelverk. Det finns en stor grupp ungdomar som inte nås av regeringens politik med sänkt arbetsgivaravgift, jobbgaranti och nystartsjobb. De framtagna instrumenten når inte denna grupp. Om du heter , kommer från , är mörkhyad, , har taskiga betyg i skolan, strulig hemmiljö och kanske en hörselskada, så hjälper det ofta inte att arbetsgivaravgiften blir du blir ändå inte anställd. Gruppen ungdomar som står långt från arbetsmarknaden är inte bara ett s.k. arbetsmarknadspolitiskt problem. Det går inte att säga Du är lågutbildad, du har fel kompetens, utan det är ett knippe av var för sig små problem som bara kan lösas genom att vi tacklar dem . Då krävs samordnade insatser och skräddarsydda lösningar. Därför behöver vi se över hur de processer där man samordnar insatser kring ungdomar som står långt från arbetsmarknaden kan stärkas. Vi behöver en politik som inte bara leder till att de ungdomar som är på marginalen i närheten av arbetsmarknaden kommer in. Vi behöver skapa helt nya arenor för att möta dem som fortfarande står långt ifrån ett jobb. Det finns exempel på kommuner där man tänker nytt och i samverkan. I har man bland annat inom ramen för ett projekt som heter använt försörjningsstödet för att finansiera jobb åt ungdomar som befinner sig långt från arbetsmarknaden. Det pågår också arbete inom Finsam, samordningsförbunden och sociala företag som Lugna Gatan och som faktiskt anställer dem som ingen annan vill anställa. Klivet i har fallit mycket väl ut och av dem som deltar har gått vidare. Problemet är att man nu anser att detta är för dyrt och att projektet ska läggas ner. Detta är orimligt eftersom den långsiktiga vinsten av att behålla liknande projekt vida överstiger den kortsiktiga kostnaden. Det finns forskning som visar att en ungdom som hamnar utanför arbetslivet kostar samhället ca 0,5 miljoner . Efter det att man fyllt accelererar kostnaden om ingenting görs och blir kanske totalt 1012 miljoner under ett liv. Tyvärr begränsar de regler som styr svenska kommuners budgetarbete möjligheten att i större utsträckning använda och se försörjningsstödet som ett investeringsverktyg. Det är så att kommuner inte kan se hela kostnadsmassan. De ser bara att det är dyrare att starta en arbetsmarknadssatsning än vad det är att betala ut ett passivt försörjningsstöd. Den långsiktiga effekten av att dessa ungdomar börjar arbeta och betala in skatt blir inte synliga i en årsbunden budget. Kortsiktighet är inbyggd i det kommunala beslutsfattandet. Budgeten ska gå ihop den 31/12 . När man bygger ett hus kan man tänka i investeringstermer. När man satsar på människor måste man tänka ettårigt enligt dagens lagstiftning.
mot · GW02A336 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om funktionshindrade och deras deltagande i arbetslivet. Arbete är grunden för vår gemensamma välfärd, välstånd och människors personliga utveckling. Villkoren för människor med särskilda behov har blivit tuffare utifrån regeringens nya politik. Regeringens politik ger försämrade trygghetsförsäkringar, mindre med pengar till myndigheter och tuffare direktiv. Färre ekonomiska resurser läggs på funktionshindrade. Detta medför att många människor hamnar utanför samhället. Glädjen att kunna gå till ett jobb och känna att man behövs går inte att nog värdera. Det handlar om glädje och det handlar om att må bättre och att kunna känna sig delaktig i samhället. Att ha ett fysiskt eller psykiskt funktionshinder är ofta förknippat med att bli diskriminerad. All diskriminering är oacceptabel. Utifrån människors förmåga och behov ska politiken utforma förutsättningar för ett aktivt liv. Med aktivt liv menas också rätten till arbete, rätten till arbete för alla oavsett kön, etnicitet, funktionshinder, religion, sexuell läggning eller ålder. Därför måste regeringen ta sitt ansvar när det gäller arbetslinjen i samband med handikapp, vi kan inte fortsätta att strama åt ekonomin för de arbetslösa och minska deras möjligheter till att få ett meningsfullt arbete.
mot · GW02A337 · 2008-10-02 00:00:00 — Arbetsmarknadspolitik för människor med funktionsnedsättning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en skärpt uppföljning av arbetsmarknadspolitiska insatser för personer med funktionsnedsättning. Personer med nedsatt arbetsförmåga till följd av funktionsnedsättning har en svag ställning på arbetsmarknaden. I rapporten på arbetsmarknaden (RiR 2007:24) har granskat regeringens och AMS åtgärder för att främja gruppens ställning på arbetsmarknaden. Syftet med granskningen har varit att undersöka om dessa åtgärder har bidragit till att denna grupp fått en starkare ställning på arbetsmarknaden . Lönebidraget, vilket är den mest omfattande åtgärden, har särskilt granskats. Granskningen visar dessvärre att gruppens ställning på arbetsmarknaden inte har förbättrats . Granskningen visar förvisso att AMS uppfyller regeringens mål om övergångar från lönebidrag till osubventionerade arbeten, men framgår det att det finns brister i regeringens och AMS styrning av stödet lönebidrag och i handläggningen på arbetsförmedlingen av detta stöd. Trots att lagstiftningen tillåter lönebidrag i max , om inte särskilda skäl föreligger, har 1/3 av personerna erhållit bidrag . bedömning är att om styrningen och handläggningen av lönebidraget förbättras, skulle fler funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga få tillgång till detta stöd. Gruppens ställning på arbetsmarknaden skulle därmed stärkas. Arbetsmarknad som bygger på bidrag leder till att arbetsgivaren inte tar sitt fulla ansvar, och det förstärker också fördomen att personer med funktionsnedsättning inte kan prestera. Beträffande granskningen om AMS uppdrag att vidta åtgärder för att öka arbetsgivares vilja att anställa funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga, anser att AMS inte har fullgjort detta uppdrag. Mot bakgrund av måste resultatet av arbetsmarknadspolitiska insatser riktade mot personer med funktionsnedsättningar följas upp bättre. Även de generella arbetsmarknadspolitiska stöden ska kunna erbjudas personer med funktionsnedsättning. Alla måste uppleva att samhällets insatser för de som vill och kan arbeta är till stöd och hjälp och inte ett hinder.
mot · GW02A338 · 2008-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tio personer i alla företag bör undantas från turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd (LAS). ekonomiska utveckling är beroende av att blir en renässans för småföretagandet. Det är små och medelstora företag som i hög grad kommer att stå för ökningen av arbetstillfällen och tillväxt i . Det är småföretagandet som måste bli ekonomins spjutspets mot framtiden. Goda förutsättningar för småföretagen är avgörande för att motverka arbetslöshet och säkra välfärden. Små företag som växer till medelstora. Därför är det viktigt att ifrågasätta dagens arbetsrätt som är utformad utifrån stora företag, stora fackföreningar och långvariga anställningar som försörjningsmöjlighet. Så ser inte framtidens ut. Det är flexibla och konkurrenskraftiga företag på en rörlig arbetsmarknad som ger enskilda människor de bästa förutsättningarna för arbetstrygghet. Det är därför också viktigt att göra de förändringar som behövs för att gynna småföretagandet. I en konjunkturavmattning som vi nu har, är det av synnerlig vikt även i det korta perspektivet att varje anställningsbeslut blir mindre riskfyllt så att fler anställs, att trösklarna till arbetsmarknaden sänks så att fler som står långt ifrån arbetsmarknaden får arbete och att företagen blir så konkurrenskraftiga som möjligt. De tillfälliga anställningarna på arbetsmarknaden har blivit fler . Turordningsreglerna i LAS gynnar främst dem som arbetar kontinuerligt och samlar på sig många anställningsår hos samma arbetsgivare. LAS reser hinder mot ungdomar, kvinnor och invandrare som försöker komma in på arbetsmarknaden; när det är svårt att säga upp medarbetare blir företagen naturligtvis försiktiga med nyrekryteringar. På så vis motverkar LAS att de som står utanför arbetsmarknaden får ett fast jobb. Anställningsbesluten behöver också göras enklare genom turordningsregler som medger större flexibilitet för företag i besluten om vilka medarbetare som behövs i företaget. Dagens turordningsregler i LAS förhindrar småföretagare från att i kärva tider sätta samman det medarbetarteam som bäst tillgodoser kundernas krav och efterfrågan på marknaden. Därmed förhindras företaget att vara så konkurrenskraftigt som möjligt. Detta kan givetvis äventyra hela företagets existens och samtliga medarbetares försörjningsmöjlighet. Stora företag kan i kraft av sin storlek genom förhandlingar med berörda fackföreningar förhandla bort turordningsreglerna i LAS. I LAS turordningsregler görs även undantag för två personer i företag med mindre än tio anställda. Reglerna behöver dock göras mer generella och flexibla så att alla företag får större möjlighet att påverka vilka medarbetare som bäst behövs i företaget. som skyddet för anställda mot godtycklig behandling är fortsatt tydligt saklig grund för uppsägning ska givetvis även fortsättningsvis vara ett krav. Utifrån dessa resonemang bör tio personer i alla företag undantas från turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd (LAS). Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GW02A339 · 2008-10-06 00:00:00 — Avskaffande av fackets vetorätt mot underentreprenörer tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa de fackliga organisationernas vetorätt i lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL). En förutsättning för ett småföretagarvänligt klimat och en dynamisk tillväxt är att konkurrensen fungerar och etableringsfrihet underlättas. Hämmande regleringar måste därför motverkas. I lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) finns en regel som innebär att arbetsgivare som planerar att låta en underentreprenör utföra ett visst arbete för sin räkning ska förhandla med facket innan beslut fattas. Enligt 3940 §§ i lagen har de fackliga organisationerna även möjlighet att i vissa fall genom veto hindra arbetsgivaren att anlita en entreprenör. För att kunna utnyttja sin vetorätt ska facket göra en bedömning av om entreprenaden kan förväntas bryta mot lag, kollektivavtal eller på annat sätt strida mot det som är allmänt vedertaget inom avtalsområdet. Denna vetorätt och den tillämpning som den ger möjlighet till är inte rimlig. Ursprungligen motiverades reglerna med att de skulle utestänga oseriösa entreprenörer. Tillämpningen av reglerna har dock inte alltid gått i lagens anda. Vetorätten har främst kommit att användas mot företag som saknar kollektivavtal. Det är dessutom principiellt oriktigt att fackliga organisationer getts mandat att övervaka och bedöma att lagar följs. Entreprenörens eventuella överträdelser mot den egna personalen ska istället bevakas av dess egna fackliga organisationer. Och eventuella brott mot lagar ska självklart beivras genom normalt rättsligt förfarande. Möjligheten att anlita underentreprenörer ska dessutom vara ett beslut som varje företag själv har rätt att besluta om utifrån affärsmässiga grunder. Lagstiftningens tillämpning har fått orimliga konsekvenser för många mindre företag. Den arbetsgivare som inte vill ta strid mot facket anlitar enbart företag med kollektivavtal. Lagen har även kommit att utgöra en begränsning av etableringsfriheten eftersom den hindrar en sund konkurrens och försvårar för nyetableringar. De fackliga organisationernas vetorätt i MBL bör därför avskaffas. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GW02A340 · 2008-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avtalsfrihet och orimliga stridsåtgärder på den svenska arbetsmarknaden. Det är små och medelstora företag som i hög grad kommer att stå för ökningen av arbetstillfällen och tillväxt i . Alla politiska partier talar om att småföretagandet måste stimuleras. Då är det viktigt att undanröja hinder för företagande och underlätta utvecklingskraften i de små och medelstora företagen. Avtalsfrihet och företagsspecifika lösningar är en bättre lösning än en standardmodell för alla och krav på anslutning till kollektivavtal. Avtal ska ingås fritt mellan människor och företag. Så är det inte på den svenska arbetsmarknaden. Företag och anställda som valt att teckna individuella anställningsavtal kan utsättas för stridsåtgärder bara av den anledningen. Oavsett om man kommit överens om bättre, lika eller sämre villkor än branschens kollektivavtal. Alla ska ha lika oavsett om det passar det enskilda företaget eller dess medarbetare bättre att utforma villkoren på ett annorlunda sätt. Kollektivavtalen ger också de fackliga organisationerna ekonomiska fördelar i form av extraavgifter av olika slag (granskningsavgifter, mätningsavgifter) som kopplas till lönesumman i vissa branscher. Vilket gör det angeläget för facken att så många företag som möjligt ansluter till kollektivavtalen. Valet att teckna kollektivavtal eller inte ska vara frivilligt inte något som en facklig organisation kan tvinga på ett företag och dess medarbetare. Ett system där stridsåtgärder och sympatiåtgärder får tas mot alla företag som inte vill ansluta sig till standardvillkoren främjar inte entreprenörskap och småföretagande. En fackförening ska inte, under hot om stridsåtgärd och sympatiåtgärd, kunna kräva att ett företag ansluter sig till ett kollektivavtal. Möjligheten till blockad mot företag för att tvinga fram kollektivavtal måste tas bort. Detta bör ge regeringen till känna. Företag som ingått kollektivavtal för att uppnå fördelen med fredsplikt ska inte kunna hotas med eller utsättas för strids- eller sympatiåtgärd. Inte heller ska stridsåtgärd mot tredje part som inte har med en konflikt att göra vara tillåten. Detta bör ge regeringen till känna. Företag som har lika villkor för sina anställda än kollektivavtalet ska inte kunna försättas i blockad med enda motivering att kollektivavtal saknas. Inte heller bör avtal med fackförbund vara ett krav vid offentlig upphandling då utestängs många små företag från offentliga kontrakt. Detta bör ge regeringen till känna. En stridsåtgärd måste vara rimlig i förhållande till sitt syfte och de skador som åsamkas företagen och tredje man. En stridsåtgärd som inte kostar den egna organisationen så mycket, men som slår hårt mot motparten och tredje man är inte av gagn för samhället. Därför bör det i svensk arbetsrätt finnas en proportionalitetsregel som begränsar rätten för strids- och sympatiåtgärder. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GW02A342 · 2008-10-02 00:00:00 — Diskriminering av äldre på arbetsmarknaden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av åtgärder för att förhindra att tjänstepensionsavtalen leder till diskriminering av äldre på arbetsmarknaden. De nuvarande tjänstepensionsreglerna är ett hinder för anställning av äldre som börjar närma sig pensionsåldern. Eftersom företagen måste överta tidigare åtaganden när den anställde byter mellan statlig, eller privat sektor blir det dyrare att anställa äldre än yngre. Därför avstår många företag från att anställa äldre. Trots att detta uppmärksammats av arbetsmarknadens parter har de inte lyckats lösa problemet. Därför måste regeringen och agera för att förhindra fortsatt diskriminering av äldre på arbetsmarknaden. Dessutom är informationen om tjänstepensionen oerhörd svårfångad. () informerar regelbundet om vilken allmänpension vi medborgare kan förvänta oss . Men när det gäller tjänstepension finns inte motsvarande system, vilket försvårar planering och beslutsfattande för såväl arbetstagare som arbetsgivare. Detta måste också åtgärdas i samband med en reform av övergångsreglerna för olika tjänstepensionsavtal.
mot · GW02A343 · 2008-10-02 00:00:00 — Nationell handlingsplan för den goda hälsosamma arbetsplatsen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för den goda hälsosamma arbetsplatsen. Ohälsan som beror av den arbetsmiljö man vistas i har ökat till nivåer som är oacceptabla. För att få ner ohälsan har den borgerliga regeringen valt att sänka sjukersättningen och sätta en bortre gräns för sjukförsäkringen. Det leder inte till att människor blir mer friska och arbetsföra. Det leder inte heller till goda och bättre arbetsmiljöer. I en vetenskaplig folkhälsoundersökning, som presenterades , slår man fast att stress på arbetsplatser förorsakar mer ohälsa än övriga sociala livsmönster. Det är en forskning och undersökning som genomfört där man fokuserat både på arbetsplatserna och det sociala livet (fritiden) utanför arbetsplatserna. Resultaten säger att skillnader i ledning och organisation har stor betydelse för sjukskrivningarna. Men det viktigaste resultatet som forskningen visar är att hälsa/ohälsa framförallt styrs av arbetsplatsens organisering och ledning. I takt med den allt mer komplexa arbetsmarknaden, som ställer andra och tuffare krav på oss som människor, bör vi ta krafttag för att förebygga och motverka den ökande ohälsan. Därför bör en nationell handlingsplan för den goda hälsosamma arbetsplatsen med fokus på organiseringen och ledarskapet prioriteras.
mot · GW02A344 · 2008-10-02 00:00:00 — Arbetssökanderesor över gränserna i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sökanderesor i . Det är inte möjligt att bevilja sökanderesor till ett annat nordiskt land. har inom ramen för det nordiska samarbetet tidigare tagit till initiativ till att sökanderesor skulle vara möjliga att bevilja inom . Någon överenskommelse kunde inte då nås mellan länderna. Utvecklingen av de gränsregionala arbetsmarknaderna har stärkts. Fler och fler lediga jobb i andra nordiska länder är intressanta och möjliga att få för svenska arbetssökande. I vissa fall kan avståndet mellan två städer i olika länder vara kortare och billigare än inom ett land. Ett tydligt exempel är , där arbetspendlingen över sundet ökar. För den som har bostad och familj i kan det vara lättare att pendla till än att behöva flytta till . Att kunna bevilja sökanderesor skulle öka matchningsmöjligheterna i gränsregionerna och bidra till att fler får arbete. Det krävs nya försök för att få till stånd en nordisk överenskommelse om att bevilja sökanderesor inom .
mot · GW02A347 · 2008-10-02 00:00:00 — Minskade hinder för arbetspraktik i gränsregioner tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ersättning för praktik till personer som är bosatta i men har praktikplats i ett nordiskt grannland. Utvecklingen i går lika snabbt som tågen över . Människor reser, kontakter knyts och arbetspendlingen ökar ständigt. När den svenska arbetsmarknaden varit sämre, har många svenskar fått jobb i . pendlar drygt 20 000 svenskar till andra sidan sundet . Politikens uppgift är att underlätta för företagen och riva de hinder som inte leder till en stark arbetsmarknad och god ekonomisk tillväxt. Alliansregeringens arbete bygger på att bryta utanförskapet på arbetsmarknaden, se till att fler får arbete och göra det mer lönsamt att arbeta. Att inleda en anställning med praktik kan vara en väg för arbetslösa att komma in på arbetsmarknaden. I de nordiska länderna finns olika utformningar av praktikanställningar som en naturlig del av arbetsmarknadspolitiken. finns inga möjligheter att använda sådana insatser över landgränser. Det innebär att om en arbetssökande som har arbetslöshetsbidrag tar en praktikplats med anställningsbidrag och/eller arbetslöshetsersättning på den andra sidan av , så mister personen i fråga sitt understöd. Därmed försvåras möjligheten att slussa arbetslösa in på arbetsmarknaden på den andra sidan sundet. Att många arbetsgivare är tveksamma att anställa personer från andra länder eller kulturer är välkänt. Att kunna inleda en anställning med praktik skulle vidga matchningsmöjligheterna för många arbetssökande som därigenom fullt ut kan utnyttja de olikheter i utbud och efterfrågan på arbetskraft som för dagen råder i de olika gränsregionerna. Det skulle markant bidra till att fler arbetslösa, också de med en svagare ställning på arbetsmarknaden, får jobb. Regeringen bör se över förutsättningarna att ersättning för praktik skall kunna ges till personer bosatta i , men med praktikplats i ett nordiskt grannland.
mot · GW02A348 · 2008-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om invandrarföreningar. Invandrarföreningarna fyller i de flesta fall en mycket bra funktion. Dock skulle deras arbete kunna komma samhället till ännu större nytta. Staten skulle genom en bättre fördelning av bidrag kunna involvera föreningarna i integrationsarbetet med nyanlända flyktingar och invandrare. Människorna som är aktiva i invandrarföreningarna har unika insikter i vilka problem som är störst för en nyanländ person i , och det vore slöseri att inte ta till vara på dessa. Ett exempel är den svenska byråkratin, som ju inte är helt lättbegriplig ens för en infödd svensk. Här skulle invandrarföreningarna kunna vara behjälplig med assistans. De skulle också ha lättare att nå ut till de relevanta grupperna. Just att nå ut till invandrargrupperna är ofta ett problem för svenska myndigheter. Själv har jag träffat tjänstemän inom till exempel äldreomsorg som vittnat om att det kan vara svårt att få kontakt med både äldre och anhöriga. Ett problem med vissa existerande föreningar är att de ofta får bidrag utifrån hur många medlemmar de har. Detta är inte ett bra sätt att portionera ut pengar. Istället borde aktivitetsgraden hos den enskilda föreningen vara det som är bidragsgrundande. Till exempel kunde man dra upp riktlinjer som skulle premiera aktiviteter som syftar till en större interaktivitet med det svenska samhället. Mot denna bakgrund bör regeringen se över hur kompetensen hos invandrarföreningarna kan utnyttjas bättre, bland annat genom förändringar i bidragssystemen. Reza Khelili Dylami (m)