mot · GW02Fi226 · 2008-09-30 00:00:00 — Motverkande av åldersdiskriminering inom staten tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att myndigheter samt statligt ägda organisationer och företag bör bli föregångare när det gäller att ta till vara äldres erfarenhet och kompetens i arbetslivet. I utgår vi från ett samhälle där alla behövs och har något värdefullt att bidra med. Bland de grupper som är eftersatta, ibland osynliggjorda, finns ålderspensionärerna, 65-plus. finns 1,6 miljoner svenskar som är eller äldre (65-plus). Men de är ingen homogen grupp. Några av dem har sjukdomar som omöjliggör yrkesverksamhet och aktiviteter utanför hemmet. Men stor del av dem är friska och vitala. Många har stor kompetens och värdefulla erfarenheter som skulle kunna komma till gagn i samhället. De utgör en betydande mänsklig resurs som inte tas till vara. skiljer sig från många andra länder i världen där människor kan vara yrkesaktiva även långt upp . Dessa äldre är naturligtvis inte alltid helt friska i medicinsk mening, men de kan ändå bidra med kunskap och kreativitet till samhällets utveckling. Arbetsglädjen och verksamhetslusten bidrar också till att förbättra hälsan och välfärden för de berörda. Att vara levande är att vara aktiv oavsett ålder. Vissa läkare menar att det finns minst tre olika åldrar, nämligen kronologisk, fysiologisk och mental ålder. Den kronologiska mäts och dagar. Den fysiologiska registreras i kroppens åldrande (t.ex. vävnadernas elasticitet och vitalitet) och den mentala i förmågan att förstå och minnas ny kunskap, att vara kreativ och medkännande m.m. Som exempel kan nämnas att två personer med samma kronologiska ålder, t.ex. , kan sinsemellan ha en skillnad i den fysiologiska åldern . Att bedöma människors arbetsförmåga efter kronologisk ålder strider mot både FN-deklarationer och EU-stadgan, där det finns ett uttalat förbud mot diskriminering på grund av ålder. Det förhållandet att en enskild person i har rätt att ta ut ålderspension ska inte medföra en skyldighet att låta sig pensioneras vid 67. I det svenska arbetslivet har man enbart haft den kronologiska åldern som måttstock, och i takt med att alltfler människor är arbetsföra även efter den lagstadgade pensionsåldern har ett ökat antal människor utsatts för tvångspensionering enbart på grund av att de råkat fylla . De som är 65-plus är därför gravt underrepresenterade i många viktiga sammanhang, t.ex. i beslutande organ i samhällslivet och på våra arbetsplatser. I hela befolkningen är andelen människor som är eller däröver jämfört med hela gruppen (dvs. i arbetsför ålder) . I är denna äldregrupp och i arbetslivet . Även om man tar med i beräkningen att många äldre inte kan eller vill arbeta i synnerhet de allra äldsta visar siffrorna ändå på en anmärkningsvärd snedfördelning. Gruppen 65-plus är diskriminerade både i och i arbetslivet. Resultatet av denna ojämlikhet är dels att ett antal protest- och seniorföreningar bildats för att tillvarata de äldres intressen, dels också och allvarligare att befolkningen som helhet går miste om den beprövade erfarenhet och samlade kunskap som de äldre besitter. Denna kunskap är som i alla andra åldersgrupper mycket varierande, alltifrån specialistkunskaper inom vissa smalare områden till generell kunskap inom sociala och vårdande sektorer. Äldre med livserfarenhet skulle kunna göra stor nytta inom vården och skolan och verksamt bidra till att minska den ensamhet och isolering som många sjuka och handikappade drabbas av. Det har ibland rests invändningar mot att äldre arbetsföra personer ska få fortsätta arbeta efter en viss ålder med argumentet att de stjäl arbeten från den unga generationen. Vi menar att detta är en felsyn. Det finns inte ett givet antal arbetstillfällen i ett land, utan det är människors verksamhetslust och drivkraft som skapar nya arbeten. Dessutom behöver många yngre ta del av de äldres beprövade erfarenheter, och detta sker lättare om man arbetar tillsammans oavsett vilken generation man tillhör. har av EU uppmanats att upphöra med åldersdiskrimineringen. Det kan vara svårt att i hela landet upphöra med en diskriminering som verkar ha bitit sig fast och präglar många människors attityder, men staten har ett alldeles speciellt ansvar för att i sina egna myndigheter, organisationer och företag se till att åldersdiskrimineringen upphör. Om inte myndigheter och beslutsfattare kan föregå med gott exempel och värderar alla medborgare efter andra grunder än den kronologiska åldern kan man inte begära detta av samhället i övrigt. Vi uppmanar därför regeringen att i ägardialoger, regleringsbrev och vid tillsättningen av styrelserepresentanter i statliga bolag och organisationer se till att åldersdiskrimineringen upphör.