mot · GW02So575 · 2008-10-07 00:00:00 — Det bör innehålla en nationell informationskampanj kring smittskydd och hiv men också innebära en översyn av smittskyddslagen och metoder att ge lärarna stöd när det gäller att på ett fördomsfritt och kunskapsbaserat sätt undervisa om sex och samlevnad. Vi anvisar extra för detta i vårt budgetförslag (anslag 2:8). Läkemedel är den i särklass vanligaste behandlingsmetoden inom vården och allt tyder på att de kommer att bli än viktigare. Tack vare framgångsrik forskning och utveckling blir det möjligt att bota och behandla allt fler sjukdomar och skador. Det är en fantastisk framgång som räddar liv och ger livskvalitet åt många människor. är problemen med felaktig läkemedelsanvändning stora. Många, inte minst äldre, har för många läkemedel eller läkemedel som inte passar ihop med varandra. I vår äldresatsning riktar vi medel för insatser mot överförskrivning och felaktig förskrivning av läkemedel till äldre. Mot bakgrund av att läkemedel dels står för en stor och växande del av sjukvårdens kostnader, dels står för en stor och tyvärr växande del av sjukvårdens skador så är det av högsta vikt att läkemedelsförsörjningen i landet är kostnadseffektiv och säker som den måste vara lättillgänglig och lika för alla. har ett sådant system. Det svenska apoteksmonopolet har bidragit till att har ett av de mest säkra och kostnadseffektiva distributionssystemen för läkemedel i världen. har bland de lägsta läkemedelspriserna i i kundledet. Regeringens planer på att avreglera och omreglera apoteksmarknaden och öppna för olika internationella läkemedelsbolag eller apoteksbolag att ta över de svenska apoteken hotar att leda till högre kostnader och sämre säkerhet. Vi socialdemokrater motsätter oss en sådan utveckling. kan inte peka på några egentliga effektiviseringsvinster med en avreglering eller hur servicen i glesbygd ska säkras . Inte heller har det presenterats något hållbart system för hur priser ska sättas i ett nytt system. föreslår inte heller några begränsningar vad gäller grossisters rätt att äga apotek. Förslaget kommer, om det genomförs, med all sannolikhet att leda till en oligopolliknande situation med några få stora apotekskedjor. Eftersom de apotek som ska finnas kvar i helstatliga efter en avreglering (och en utförsäljning av flera hundra apotek) ska agera på samma sätt som privatägda vinstmaximerande apotekskedjor blir effekten i väsentliga delar densamma som om hela apoteksmarknaden privatiseras. Kostnadseffektivitet, säkerhet och god tillgänglighet i hela landet bör också fortsättningsvis vara det som styr läkemedelsförsörjningen, inte ideologiskt motiverad utförsäljning eller ohämmat vinstintresse. Vi avvisar regeringens planer på att avreglera apoteksmarknaden. Däremot är vi öppna för att låta fler än apoteken sälja vissa enklare receptfria läkemedel, till exempel nässpray och allergimedel. En särskild lista på vilka läkemedel som får säljas av andra än bör tas fram. Försäljning av läkemedel enligt denna särskilda lista ska kunna vara förknippad med särskilda krav, t.ex. förpackningsstorlek. Eftersom vi säger nej till regeringens avreglering av apoteksmarknaden säger vi nej till att anvisa till anslag 1,6 och till anslag 1:3 för merkostnader som uppstår vid en apoteksavreglering. Konsumtionen av antibiotika fortsätter att öka i världen. Problemet med antibiotikaresistens är nu så stort globalt att det måste placeras på samma nivå som en rad av de stora sjukdomar som skördar miljontals liv. Det är ett globalt missbruk av antibiotika som lett fram till att många sjukdomar kan behandlas och det är framför allt gamla och barn som drabbas. Behovet av nya preparat är mycket stort och det är en fråga som vi behöver arbeta med nationellt men också driva som ordförandeland i EU . har stora förutsättningar att driva antibiotikafrågan. Även om förskrivningen av antibiotika i ökat har vi dock framgångsrikt fått ner konsumtionen och ökat medvetenheten om problemet med resistens. Det behöver diskuteras olika samverkansmekanismer där samhället och små och stora läkemedelsföretag och forskningen samverkar för att få fram effektiva preparat. Sjukvården måste noga analysera och utvärdera sin antibiotikaförskrivning. Ett exempel är som var föregångare när det gäller införandet av vårdvalsmodell i primärvården där det visade det sig att förskrivningen av antibiotika ökade kraftigt. En av anledningarna till detta kan enligt smittskyddsläkaren i vara införandet av Vårdval . Det bör noga följas om denna typ av negativa effekter av förändringar i vårdens organisation är varaktiga och mer vanligt förekommande. Regeringen bör återkomma till med initiativ mot den ökade antibiotikaförskrivningen. Att bli psykiskt sjuk påverkar inte bara en själv utan också familj och vänner. Det är att bli beroende, av vård och omsorg men också av förståelse och stöd i livets olika skeden. Att få en psykisk sjukdom eller att må psykiskt dåligt är så vanligt att vi alla känner någon som är eller har varit drabbad. Cirka var femte person drabbas av psykisk ohälsa, till exempel depressioner eller ångestsymptom. Allvarlig depression drabbar av befolkningen. Ungefär 50000 personer i har diagnosen schizofreni och lider av tvångssyndrom. Psykisk ohälsa är också ett växande problem bland många ungdomar, särskilt unga kvinnor. Ändå är det fortfarande en dold sjukdom, något man alltför sällan talar om. Skam, skuld och rädsla präglar mångas uppfattning. Det finns stora brister när det gäller psykiskt sjukas och funktionshindrades möjlighet till vård, omsorg, boende, rehabilitering och sysselsättning. Detta är inget nytt problem och dessvärre är situationen i jämförbara länder inte mycket bättre. Vi står inför stora utmaningar för att systematiskt höja ambitionsnivån så att vården och stödet vid psykisk sjukdom och psykiska funktionshinder kan jämföras med kroppslig vård och andra funktionshinder. Den socialdemokratiska regeringen tillsatte en stor psykiatriutredning som fick uppdraget att se över organisation och resursbehov. Utredningen presenterade sina förslag strax efter valet . Men regeringen har väntat ända till höstens budgetproposition med att anslå några pengar. Och när det väl anslås pengar så är det tillfälliga stimulanspengar inte den långsiktiga satsning som psykiatrin behöver. Vi socialdemokrater anslår till psykiatrin, och vi gör det i en mångårig och systematisk satsning för att höja ambitionsnivån och skapa förutsättningar för god vård och ett gott liv för den som drabbas av eller lever med en psykisk sjukdom. Det behövs gemensamma mål för flera olika samhällssektorer och en nationell plattform som slår fast vad som är psykiatrins uppdrag och hur den ska utvecklas. Vi föreslår en långsiktig nationell handlingsplan för en ambitionshöjning inom vård och stöd för människor med psykisk sjukdom och psykiska funktionshinder. Vår psykiatrisatsning innehåller bland annat följande delar: Barnens och ungdomarnas psykiska hälsa främst Barn med psykiatriska problem brukar inte vara svåra att upptäcka. Men det krävs mer resurser för att se till att de får hjälp . Genom att stärka skolhälsovården kan barnen få hjälp , och barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) kan koncentrera sig på barn med mer omfattande behov. Vi vill genomföra en särskild satsning på skolhälsovården. Åtgärdsplan för barn och ungdomar i kris Vi vill lagstifta så att alla kommuner instiftar en åtgärdsplan för ungdomar som drabbas av psykiska problem. Ansvarsfördelningen ska vara tydlig så att det inte råder några oklarheter om till vem man ska vända sig och vem som ansvarar för vad. Om ett barn mår dåligt eller har stora problem ska man veta vem man ska ringa för att få snabb hjälp. Vi föreslår att det ska finnas samverkansmodeller i varje kommun för barn och ungdomar med problem (samverkan skola, socialtjänst, barn- och ungdomspsykiatri, ungdomsmottagning). Psykisk ohälsa påverkar hela familjen. Därför måste den samlade barn- och ungdomshälsan ge förutsättningar för att kunna hjälpa hela familjen. Bättre individuellt stöd för att delta i arbetslivet Varje ung människa med psykisk sjukdom eller funktionshinder ska ha rätt till individuellt anpassat stöd för att kunna bli delaktig i arbetslivet till exempel genom en coach eller handledare som ser till att de insatser som behövs i form av rehabilitering, utbildning, arbetsträning och behandling blir av och samordnas. Individuell bedömning av ungdomar på ungdomshem Rapporter visar att verksamheterna för ungdomar på ungdomshem (enligt LVU) eller paragraf 12-hem inte fungerar tillfredsställande. Därför måste tillsynen och verksamheten förbättras. Alla ungdomar ska få en individuell bedömning och om det behövs en behandlingsplan mot psykisk ohälsa och/eller missbruk. En modern psykiatrisk vård Snabbare och enklare stöd till psykiskt sjuka Många som lider av psykisk ohälsa skulle kunna få hjälp om primärvården hade kompetens och resurser att behandla mindre svåra depressioner, ångesttillstånd, ätstörningar och liknande. Vi vill systematiskt bygga upp kompetens om psykisk ohälsa i primärvården. Ta tillvara brukarnas erfarenheter Den som själv är eller har varit sjuk och föremål för psykiatrisk vård har stor kunskap att bidra med för att utveckla vården. Brukar- och patientorganisationerna har en viktig roll i detta. Vi vill stärka deras roll i utvecklandet av vården. Fler slutenvårdsplatser och nya sviktplatser Vårdutbudet räcker inte till för de stora behoven. Vi vill därför att antalet slutenvårdsplatser ses över och därtill vill vi uppmuntra en ny mellanform så kallade sviktplatser där man kan få hjälp och stöd . Mer resurser till forskning och kompetensutveckling Kunskapen om psykisk ohälsa och vilka former av behandling som fungerar är eftersatt. Inom ramen för höstens forskningsmotion kommer vi att öka resurserna till forskning inom psykiatri. Vi vill också att det startar en mångårig bred satsning på kompetensutveckling för den personal som jobbar med psykiskt sjuka och funktionshindrade. 1000 jobb till personer med psykiska funktionshinder Personer med psykiskt funktionshinder är svagt representerade på arbetsmarknaden. Vi vill att 500 ska vikas direkt till personer med psykiskt funktionshinder och därtill vill vi ha 500 trygghetsanställningar för personer med allvarligare psykiska funktionshinder. Förslag om detta finns i partimotionen om budget . gäller en ny tandvårdsreform. Tyvärr är reformen, enligt vår uppfattning, i många stycken otillräcklig för att den på ett bra sätt ska kunna leda till en bättre tandhälsa för hela befolkningen. Vi föreslår därför ett antal kompletteringar som ett första steg för att göra det ekonomiskt möjligt för alla att gå till tandläkaren regelbundet. Målsättningen, , måste vara att kostnaden för ett tandläkarbesök ska ligga på ungefär samma nivå som för ett läkarbesök. Behovet av en tandvårdsreform har länge varit stort. Dålig tandhälsa minskar livskvaliteten avsevärt och leder ofta till följdsjukdomar. enkätundersökning visar att så många som var fjärde person uppger att de, av ekonomiska skäl, inte besöker tandvården regelbundet. Bland ungdomar är andelen hela fyra av tio. För att förhindra nya klasskillnader i tandhälsa i vårt land är det nödvändigt att tandvårdsstödet har starkt fokus på den förebyggande tandvården som det införs ett skydd mot höga kostnader. Ingen ska behöva avstå från regelbunden tandvård av ekonomiska skäl. Huvudproblemet med regeringens tandvårdsreform är att den helt inriktas på skydd mot riktigt höga kostnader. Ett bättre skydd mot höga kostnader är bra och riktigt men det räcker inte för att uppnå bättre total tandhälsa i befolkningen. Med ett skydd mot höga kostnader utan motsvarande tillräcklig satsning på bastandvård och förebyggande åtgärder riskerar såväl patienternas som samhällets kostnader för tandvård att öka ytterligare . Undersökningar visar att det, inte så förvånande, finns ett tydligt samband mellan svaga ekonomiska resurser och att avstå från regelbunden tandvård. Det finns också ett tydligt samband mellan att besöka tandvården mera sällan än och att ha dålig tandhälsa. Det innebär att ekonomiska faktorer spelar en väsentlig roll för tandvårdskonsumtion och tandhälsa. Att unga av ekonomiska skäl väljer bort tandvården är inte så konstigt. De studerar allt längre och när de väl kommer in på arbetsmarknaden så handlar det ofta om otrygga visstidsanställningar. Oavsett åldersgrupp är det de ekonomiskt sårbara grupperna som avstår från regelbunden tandvård. Det innebär att det även bland de medelålders i första hand är lågutbildade, ensamstående och personer med barn som avstår från regelbunden tandvård. Slutsatsen blir att höga patientkostnader slår hårdast mot de grupper som har minst ekonomisk bärkraft, nämligen unga och socioekonomiskt svaga grupper. Ett nytt tandvårdsstöd måste ta fasta på detta. Förutom satsningar på billigare tandvård för ungdomar och ett generellt bättre stöd till förebyggande tandvård anser vi att det behövs särskilda insatser för vissa äldre och funktionshindrade. Dagens äldre har betydligt bättre tandstatus än tidigare generationer. Fler äldre har också kvar sina egna tänder. Detta är en fantastisk utveckling men kräver också en del nytänkande eftersom bibehållna tänder paradoxalt nog leder till att tänderna behöver skötas extra noga, även när den äldre inte kan klara detta själv. Många som i hela sitt liv skött sina tänder på ett bra sätt kan behöva hjälp med att upprätthålla en god munhälsa. Erfarenheten visar att vård- och omsorgspersonal i många fall tycker att det är svårt att ta hand om patienters tandborstning, då det upplevs som besvärligt och ibland integritetskränkande. Ofta är också arbetsbelastningen på personalen så stor att tiden inte räcker till för att säkerställa en god munhygien. Tillräcklig bemanning i omsorgen är därför grundläggande men omsorgspersonalen behöver också stöd och utbildning i hur man genomför tandrengöring med en patient som kanske på grund av demens eller annan orsak är oförstående eller ovillig inför situationen. Problematiken gäller också för vissa andra omsorgsgrupper. Vi avsätter därför medel för en tioårig handlingsplan för stöd och utbildning i att sköta andras munhygien till de personalgrupper som hanterar detta. har landstingen ett ansvar för att bedriva en avgiftsfri uppsökande verksamhet på särskilda boenden för äldre och funktionshindrade personer och därefter vid behov erbjuda nödvändig tandvård enligt sjukvårdstaxa. Kommunerna har här en viktig uppgift att identifiera dem som ska ingå i personkretsen och att överlämna erbjudandet om uppsökande verksamhet. Trots en liten ökning nås bara av målgruppen. För personer hade enbart av kvinnorna och av männen fått del av förmånen. Det är uppenbart att systemet inte är tillräckligt känt. Vi socialdemokrater anser att regeringen bör ta initiativ till statliga informationsinsatser eller andra åtgärder så att alla berörda får den uppsökande och nödvändiga tandvård som de har rätt till. Vårt förslag för en bättre tandvårdsreform: Det statliga tandvårdsstödet bör utgöras av dels ett omfattande skydd mot höga kostnader, dels en ordentlig satsning på förebyggande tandvård. Den nu gällande tandvårdsreformens skydd mot höga kostnader tycker vi är bra. Stödet till tandvårdsundersökning och annan förebyggande tandvård är däremot otillräckligt. Det är av yttersta vikt att alla regelbundet har möjlighet att besöka tandvården. Vi anser att den avgiftsfria tandvården för ungdomar bör förlängas . Vi anser vidare att tandvårdsbidraget generellt behöver vara högre. För den äldsta gruppen behöver det vara högst eftersom många äldre behöver gå till tandläkaren med tätare intervaller än övriga grupper. Även om tandvårdens priser varierar och även om det är individuellt hur ofta man bör undersöka sina tänder så har vi socialdemokrater utformat vårt förslag med inriktningen att patienten inte bör betala stort mer för en undersökning hos tandvården än för ett läkarbesök i sjukvården. Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår vi socialdemokrater: att den avgiftsfria tandvården förlängs från dagens till , att tandvårdsbidraget för gruppen fastställs till istället för , att tandvårdsbidraget för gruppen fastställs till istället för , att tandvårdsbidraget för gruppen fastställs till istället för , att avsätts för en nationell satsning på handledning och utbildning av personal som sköter äldres och funktionshindrades tandvård och att regeringen tar initiativ för att säkerställa att alla berörda får den uppsökande verksamhet och nödvändig tandvård som de har rätt till. Vi satsar totalt 2,1 miljarder mer än regeringen (2009 och därefter /år) för att finansiera förslaget (anslag 1:4). Ett framgångsrikt folkhälsoarbete bygger på ett gemensamt ansvarstagande mellan individen och samhället. Individens möjligheter att göra hälsofrämjande val ska stödjas av samhället. Men det räcker inte. Vi socialdemokrater anser att folkhälsoarbetet och kopplingen till att minska klyftorna i samhället måste tydliggöras. Minskade sociala och ekonomiska klyftor är det mest verkningsfulla medlet för en bättre folkhälsa. Det betyder satsningar på arbete, bra utbildning för alla, integration och värnandet av den generella välfärden. Mäns och kvinnors hälsotillstånd och livschanser har ett tydligt socioekonomiskt mönster där rika, välutbildade människor och yrken med hög status har ett markant försprång. Information av allmän karaktär har sin plats i folkhälsoarbetet, men samhället måste ta ett större och mer konkret ansvar för folkhälsan. En effektiv folkhälsopolitik måste ha som inriktning att direkt och konkret rikta sig till de grupper som har de svåraste folkhälsoproblemen. Vi har utvecklat vår syn på folkhälsopolitiken i en kommittémotion (motion 2007/08:So20). Tobakens skadeverkningar på hälsan är stora och mycket väl dokumenterade. I orsakar tobaksrökningen tusentals fall av cancer. dog över 3300 människor i till följd av lungcancer. Att få människor att avstå tobak är en stor hälsovinst både för individen och för samhället. Att dagens rökare får hjälp att sluta är en viktig uppgift men det handlar också om att få människor att inte börja röka överhuvudtaget. Nyrekryteringen av rökare är fortfarande stor. börjar cirka 16000 ungdomar i att röka och är rökare överrepresenterade i befolkningsgrupper med låg utbildning och låga inkomster. Arbetet med att begränsa tobaksbruket måste ske genom både information och lagstiftning för att bli effektivt. De restriktioner som har riktats direkt mot rökarna, senast förbudet mot rökning i serveringsmiljöer 2005, har inte handlat om att förbjuda någon att röka utan att hindra rökare att utsätta andra för sin rök, på jobbet, i offentliga lokaler eller i serveringsmiljöer. Arbetet med att minska rökningen i har pågått och vid en internationell jämförelse varit mycket framgångsrikt. Lagstiftning och information har tillsammans lett till ändrade värderingar i samhället, där den rökfria miljön blivit en självklar norm i allt fler sammanhang och ses som ett naturligt hänsynstagande till andra. Arbetet med att minska rökningen måste fortsätta. Vi anser att det är mycket viktigt med förebyggande arbete för att bekämpa tobaksbruket i . Det handlar bl.a. om informationssatsningar och annat tobakspreventivt arbete. Tyvärr finns det en del oroande tecken på att samhällets engagemang och insatser på tobaksområdet börjar mattas av och frågan nedprioriteras. På flera håll har lokala tobakssamordnare dragits in och det tobakspreventiva arbetet i skolorna är generellt sett eftersatt, speciellt inom skolhälsovården. Engagemanget och aktiviteterna för en rökfri miljö behöver öka på lokal, regional och central nivå. Den borgerliga regeringen har organiserat om det centrala arbetet med drogfrågor, lagt ned de specialorganisationer som fanns för arbetet och ovanför den vanliga myndighetsstrukturen bildat en samordningsfunktion som består av två sekretariat inom (och Samant). Den nya organisationen ska enligt regeringen ge förutsättningar för ett arbete med alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågorna i en permanent och hållbar struktur. Vi anser inte att det kunnat visas att det nya sättet att organisera arbetet ger tillräcklig kraft. Vidare riskerar tobaksfrågan att komma till korta i den nya organisationen där andra frågor dominerar. Det bör undersökas om särskilda resurser behöver öronmärkas för tobaksfrågan. Detta är inte en intern fråga inom eftersom det påverkar samhällets möjligheter att agera offensivt i tobaksfrågan. Arbetet mot tobak behöver intensifieras. Det innebär bl.a. att nya steg behöver tas för att få fler miljöer och sammanhang där man inte röker. Ett viktigt arbete och område gäller rökfri arbetstid. I många kommuner och stadsdelar inom den offentliga sektorn har detta redan börjat. En stor majoritet av de anställda tycker det är bra, andra känner sig förföljda och ser sin integritet kränkt. Få inser den fulla potentialen av införandet av en rökfri arbetstid. Rökningens kostnader är stora för individ och samhälle. Sjukskrivning i rökrelaterad sjukdom kostar . För varje rökare har arbetsgivaren en genomsnittlig merkostnad på (rökpauser, åtta fler sjukdagar i genomsnitt) vilket visar hur lönsamt det är för arbetsgivaren att investera i stöd för rökande anställda. Tre av fyra rökare vill sluta röka. De tre har stor nytta av en stödjande arbetsmiljö med en rökfri policy och avvänjningsstöd arbetsgivaren har här sin allra största möjlighet att främja de anställdas hälsa. kommer att införa olika varningsbilder på cigarettpaketen. Bland annat visas en hjärtoperation och hur en tobaksskadad lunga kan se ut. Både forskning och erfarenhet visar att sådana varningar är ännu mer effektiva än textbudskap när det gäller att få rökare att sluta och icke-rökare att förbli rökfria. var först i världen med att införa varningsbilder. I har , , och följer efter. EU har rekommenderat sina medlemsstater att införa varningsbilder på cigarettpaketen och har skapat ett gemensamt bildbibliotek med 42 bilder som länderna kan välja mellan. Även bör pröva om detta är en bra väg att gå när det gäller upplysning om tobakens skadeverkningar. För att minska tobaksbruket bland ungdomar anser vi att det är viktigt att minska tillgängligheten till tobak. Åldersgränsen för köp av tobak är , men denna gräns upprätthålls inte alltid av tobaksförsäljarna. Om en person säljer tobak till minderårig kan personen dömas till olaglig cigarettförsäljning. Vi anser att det behövs ytterligare skärpningar för att incitamenten att sälja till minderåriga ska minimeras. Vi föreslår därför att det görs en översyn av tobakslagen för att möjliggöra tillståndsplikt för försäljning av tobak. Det innebär att en handlare som säljer tobak till minderårig kan få sitt tillstånd indraget. Alkoholkonsumtionen och narkotikamissbruket ökade , inte minst bland ungdomar. Andelen 15-åringar som uppgav att de provat narkotika trefaldigades och berusningsdrickandet ökade kraftigt. För att bryta 1990-talets ökning av narkotikamissbruk och alkoholkonsumtion antogs på regeringens förslag en alkoholhandlingsplan och en narkotikahandlingsplan . Det förebyggande arbetet förstärktes, såväl lokalt som centralt. Informationskampanjer drogs i gång, kommuner och landsting tog fram egna handlingsplaner och ett stort antal lokala drogförebyggare anställdes för att samordna det förebyggande arbetet. Det centrala arbetet kom att ledas av respektive (som leddes av en särskild narkotikasamordnare). Utgångspunkten var att det behövs en stark nationell resurs för att driva det alkohol- och narkotikaförebyggande arbetet i av ökad tillgänglighet för ungdomar av både alkohol och narkotika och ökad totalkonsumtion av alkohol i befolkningen. Det förstärkta förebyggande arbetet gav resultat. avstannade ökningen av alkoholkonsumtionen bland ungdomar, och vi kunde till och med se en minskning i en del avseenden. När det gäller narkotika har vi sett en stadigt minskande kurva när det gäller andelen ungdomar som uppger att de provat narkotika .