mot · GW02A377 · 2008-10-07 00:00:00 — Utgiftsområdena 13 Integration och jämställdhet och 14 Arbetsmarknad och arbetsliv anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet enligt uppställning: anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv enligt uppställning: Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att studerandevillkoret i arbetslöshetsförsäkringen återinförs . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetslöshetsavgifter bör avskaffas och ersättas med ett system som solidariskt utjämnar avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det behövs insatser för information, kunskapsutveckling, samordning, kompetensutveckling och en översyn av relevanta lagar och regler m.m. vad gäller socialt företagande.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten, inom ramen för anslag till arbetsförmedling, ska ge ekonomiskt stöd till arbetsförmedlingar som drivs av kollektivavtalsslutande parter på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör återinrättas. 1 Yrkande 5 hänvisat till NU. anser att arbetsmarknadspolitiken främst ska syfta till att förena människors rätt till arbete och arbetsmarknadens behov av kvalificerad arbetskraft. De senaste årens utveckling har, främst beroende av högkonjunktur, inneburit högre sysselsättning och lägre arbetslöshet, vilket vi ser som mycket positivt, och som visar på att den politik vi förde förra mandatperioden bidragit till dagens höga sysselsättningssiffror. Men vänder det och vi är på väg rätt in i en lågkonjunktur och då sätts återigen det politiska systemet på prov. rullar inte allt av sig självt utan nu krävs det att regering och riksdag har förmåga att sätta in de åtgärder som krävs för att minimera arbetslöshet och utanförskap. Det gäller i synnerhet bland ungdomar och för personer med annan etnisk bakgrund än svensk, som dessutom i högre grad än andra tvingas till otrygga anställningsformer och ofrivilligt deltidsarbete och som på grund av det snabbast hamnar i arbetslöshet. Även kvinnorna är överrepresenterade i gruppen som tvingats till otrygga anställningsformer, vilket dess värre snabbt kommer att avspeglas i arbetslöshetsstatistiken. Det är oacceptabelt och för är det en prioriterad fråga att rensa bort icke jämställda villkor och också verka för en jämställd arbetsmarknad genom medvetna insatser som syftar till att bryta upp mans- och kvinnodominerade branscher. Detta kommer också att leda till mer jämställda löner och arbetsvillkor i övrigt. Balansen och samordningen mellan åtgärdsarbeten, utbildning och kompetensutveckling har inte tillräckligt svarat mot arbetsmarknadens behov. Arbetslöshet för den enskilde innebär ofta såväl otrygghet och ohälsa som ekonomiska bekymmer. De negativa effekterna av arbetslöshet för både den enskilde och samhället i stort får inte underskattas. Fler människor i arbete är viktigt för oss i . Vi kan konstatera att regeringens arbetsmarknadspolitik inte varit tillräckligt träffsäker. Den förda politiken lämnar mycket i övrigt att önska. Det gäller i synnerhet trygghetssystemen. Regeringens drastiska försämringar av arbetslöshetsförsäkringen riskerar nu att få mycket allvarliga konsekvenser. En halv miljon människor har lämnat försäkringen och ytterligare tiotusentals, främst unga människor som inträtt på arbetsmarknaden, har avstått medlemskap i arbetslöshetsförsäkringen. Många av dessa kommer att hamna i mycket svåra ekonomiska förhållanden vid arbetslöshet. Det är bland annat mot denna bakgrund som föreslår en omfattande reformering av trygghetssystemen. Vi vill ha en arbetslivstrygghet som omfattar alla i arbetskraften och som solidariskt finansieras via skattesystemet. I arbetslivstrygghetsförsäkringen bakar vi samman den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen vilket bland annat motverkar det nuvarande problemet med att många hamnar mellan de bägge systemens stolar. För att klara omställningen till ett hållbart samhälle krävs både fortsatt strukturomvandling av svensk ekonomi i hållbar riktning och att nya jobb skapas. ser tre viktiga områden som är fortsatt högprioriterade för den gröna omställningen av samhället och som kommer att skapa sysselsättning och nya jobb. Genom utvecklingen av ny, renare, effektivare teknik och teknologier som leder till en hållbar omställning av produktionen kan näringslivet utvecklas och ny sysselsättning, export och ekonomisk utveckling skapas. Ett bättre och ansvarsfullare nyttjande av naturresurser leder till fler ekologiskt hållbara jobb. Genom att förvalta naturresurserna bättre kan nya jobb skapas inom traditionella gröna näringar som skogen och jordbruket. En fortsatt ekologiskt klimathållbar omvandling av infrastruktur, bostäder och energiförsörjning kommer att generera nya jobb som det leder till ett hållbarare samhälle. konkreta förslag på området, miljö ger jobb, finns i huvudsak i vår kommittémotion 2008/09:N398 gällande utgiftsområdena 21 och 24 som behandlas i näringsutskottet. 3Utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet 3.1En politik för lika rättigheter För råder det ingen tvekan om att alla inte har samma rättigheter och möjligheter att verka i vårt samhälle. I statistiska granskningar av arbetsmarknaden, den politiska arenan och brottsutsattheten framträder uppenbara olikheter mellan olika grupper. Än tydligare blir skillnaderna i människors egen upplevelse av samhället. Om man tar sig tid att lyssna på människors berättelser om fruktlös jakt på arbete, om sexistiska kränkningar i form av ord, tafsande och våld, om timslångt sökande efter ett café där rullstolen kommer in så kan man omöjligt hävda att är ett jämställt eller jämlikt land att leva i. Vad vi ser är hur flera olika maktstrukturer samverkar och också måste förklaras på olika sätt. Vissa av strukturerna, exempelvis rasistiska sådana, kan i vart fall delvis förklaras med att de utsatta grupperna utgör minoriteter i samhället. Diskriminering och utsatthet hos kvinnor, som i praktiken utgör en majoritet av befolkningen, måste istället förstås utifrån en könsmaktsordning. syn på denna fråga utvecklas ingående i vår jämställdhetsmotion, 2007/08:A402. ligger bakom stora delar av den antidiskrimineringspolitik som förts i . Över 20 antidiskrimineringsbyråer har en kontinuerlig finansiering. Våra ombudsmän mot diskriminering har breda uppdrag och gott anseende. Kunskapsnivån om diskriminering inom offentlig förvaltning har höjts och arbetet med antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling har påbörjats. Politiken mot diskriminering behöver ytterligare skärpas och utvecklas. Framför allt måste vi säkra att människor som diskriminerats har reell möjlighet att få kompensation och upprättelse. Vi menar att det nu är tid att gå vidare och utveckla en politik som inte begränsas till ett strikt antidiskrimineringsperspektiv. Vår politik för lika rättigheter bygger på insikten om att formell likabehandling inte räcker. Mötet mellan människors olika förutsättningar och samhällets normer innebär att varje sammanhang måste granskas ur de utsatta gruppernas perspektiv. har drivit att det måste finnas en politik mot diskriminering och fått gehör för att stöd ges för lokalt antidiskrimineringsarbete, ett ökat stöd till de olika ombudsmännen samt andra diskrimineringsåtgärder. samlingsnamn för denna politik benämner vi en politik för lika rättigheter. Ett viktigt ben i denna politik är att ha en aktiv politik mot diskriminering. Då handlar det om att ha en lagstiftning som är bättre än dagens och samlar samtliga diskrimineringsgrunder, men som också till exempel täpper igen hål såsom att det inte finns en lagstiftning mot diskriminering på bostadsmarknaden och att göra lagen om diskriminering på arbetsmarknaden civilrättslig. Regeringens förslag att ändra de integrationspolitiska målen och lägga till en punkt om ett samhälle fritt från diskriminering välkomnas därför av oss. Det vi dock saknar är de konkreta förslagen i politiken som lever upp till det förändrade målet. politik för lika rättigheter redovisas i en partimotion, Politik för lika rättigheter. Nedan sammanfattas de budgetpåverkande förslagen. Regeringen har tidigare beslutat att avvecklas och att verksamheterna delas upp och flyttas till , länsstyrelserna, , och Rådet för Europeiska socialfonden i . delar inte regeringens uppfattning utan anser istället att borde ersättas med en ny myndighet, myndigheten för lika rättigheter. Arbetet med att skapa ett samhälle där alla i realiteten ges lika rättigheter kräver insatser på många områden. För att samordna dessa insatser och för att samla den kunskap på området som behövs bör en särskild myndighet för lika rättigheter inrättas. Myndigheten bör dels tillföras nya uppgifter, dels överta ett antal uppgifter som ligger på , , Forum för levande historia och Diskrimineringsombudsmännen. Myndigheten för lika rättigheter bör ha ett brett mandat att arbeta med strategiska frågor som information, utbildning, metodutveckling, omvärldsbevakning och opinionsbildning. Myndigheten bör bland annat få följande uppgifter. Utveckla och sprida metoder för jämställdhets- och mångfaldsarbete på arbetsplatser, skolor, utbildningsanordnare och näringslivet. Bidragsfördelning till frivilligorganisationer inom antidiskriminerings-, antirasism och integrationsområdena. Ett helhetsansvar för statens del i arbetet med att motverka rasism, exempelvis att producera material om hur skolor bäst hanterar främlingsfientliga krafter. Verkställande av minoritetspolitiken, bland annat förmedlingen av bidrag till minoritetsorganisationerna. Myndigheten bör vidare överta de uppgifter som inte avser tillsyn eller att företräda enskilda från Diskrimineringsombudsmännen. Ombudsmännen bör inte, som , vara splittrade mellan tillsyn, utbildning, metodutveckling, omvärldsbevakning, kunskapsspridande och opinionsbildning. Det leder till förvirring och oklarheter om en ombudsman ska utöva tillsyn över en lagstiftning som man tidigare informerat om och utbildat i. Aktuell och genomarbetad statistik är avgörande för ett effektivt arbete med rasism och diskriminering. Myndigheten bör därför ges uppdraget att sammanställa och, om det behövs, ta fram statistik och annan forskning om exempelvis hatbrott och diskriminering på arbetsmarknaden. Genom detta helhetsgrepp får ett medel för att verkningsfullt få genomslag för sin politik för lika rättigheter och effektivt stödja olika offentliga aktörer (statliga myndigheter, kommuner och landsting), liksom enskilda sådana (bl.a. lokala antidiskrimineringsbyråer), i deras arbete mot diskriminering och rasism. Lika rätt-myndigheten bör också få ett särskilt uppdrag att stödja övriga myndigheter för att minska diskriminering i rättsväsendet. För att möjliggöra detta avsätter vi . föreslår att det inrättas en ny myndighet, myndigheten för lika rättigheter, och anslår 2009 och 2010 och 2011. 3.3Övriga satsningar på lika rätt Förutom att inrätta en ny myndighet föreslår vi en rad andra konkreta åtgärder. Dessa sammanfattas i tabellen nedan: Motverka diskriminering av romer, afrosvenskar, muslimer Antidiskrimineringsbyråerna för insamlande av statistik Mikrokrediter för personer med invandrarbakgrund Ny myndighet lika rätt Myndigheten för lika rättigheter bör ges i uppdrag att utveckla så kallad situation testing som metod i sitt arbete. Situation testing innebär att myndigheten utför kontrollerade tester av exempelvis arbetsgivare genom att sända in fingerade ansökningar i olika namn, svenskklingande och icke svenskklingande, men med lika meriter. Erfarenheter från bland annat visar att metoden är effektiv i arbetet med tillsyn och att få fram stödbevisning till andra diskrimineringstvister1. I enlighet med den utredning som DO redovisade år 20052 bör myndighetens ramar och möjligheter att genomföra en situation testing regleras särskilt i lag. För detta arbete avsätter . Erfarenheter från bland annat visar att antidiskrimineringsklausuler är ett kraftfullt verktyg för att åstadkomma förändringar i arbetslivet. I enlighet med förslaget i Det blågula , SOU 2005:56, bör regeringen anta en förordning som innebär att en sådan ska tillämpas i alla statliga upphandlingar. Regeringen bör också säkerställa att klausulerna följs upp, så att en reell press sätts på de upphandlande företagen. En funktion för att stötta myndigheterna i arbetet bör inrättas i . Den föreslagna myndigheten för lika rättigheter bör ges motsvarande uppdrag för kommunernas upphandling. För detta arbete avsätter . En nödvändig del av ett samhälle som strävar efter lika rättigheter är att utsatta grupper har förutsättningar att själva formulera sitt perspektiv och att aktivt påverka samhället. Endast de som själva drabbas av samhällets normer kan beskriva vad det innebär och vilka åtgärder som behöver vidtas. Staten bör därför säkra ett långsiktigt stöd till företrädare för handikapporganisationerna, RFSL och andra företrädare för HBT-personer samt kvinnors organisering. För detta arbete avsätts . 3.3.4Motverka diskriminering av romer, afrosvenskar och muslimer Den nyinrättade myndigheten för lika rättigheter bör ges i uppdrag att göra en särskild satsning på att motarbeta diskriminering mot afrosvenskar, romer och muslimer. Dessa grupper är de som enligt SCB:s och det numera nerlagda statistik står längst ifrån arbetsmarknaden och som upplever störst diskriminering i vardagen. För att möjliggöra detta avsätts . avsätt i en fond för rättegångskostnader. Som vårdtagare är man i regel i en utsatt position. spelar bemötandet från vårdpersonalen stor roll för behandlingsresultatet. Om inte vårdapparaten förmår att möta alla på ett korrekt och inkluderande sätt innebär det att en stor del av befolkningen i praktiken har sämre rätt till sjukvård än majoriteten. Det gäller inte minst på ungdoms- och mödravårdsmottagningar, där kunskapen om situationen för till exempel HBT-personer och personer med utländsk bakgrund kan vara bristfällig. bör därför ges ett särskilt uppdrag att säkerställa likarättskompetensen inom vården. För detta arbete avsätter . På många håll i landet utvecklas bilpooler. Det är ett kostnadseffektivt och miljövänligt alternativ för många, inte minst storstadsbor. Poolerna bildas både av privatpersoner i samverkan, biluthyrningsföretag och offentliga aktörer, exempelvis kommuner som tillgängliggör sina bilar och . För att möjliggöra också för personer med funktionsnedsättning att delta i bilpooler bör incitament i form av bidrag instiftas för att få en del av bilbeståndet i poolerna anpassade för de mest förekommande funktionsnedsättningarna. För detta arbete avsätter . ska som en paraplyorganisation samla de etniska minoritetsorganisationerna och andra frivilligorganisationer som arbetar mot rasism och främlingsfientlighet. Funktionen är betydelsefull, såväl för landets organisationer som för staten. Motsvarande konstruktion finns för exempelvis ungdomsorganisationer, handikapporganisationer och inom idrottsrörelsen. Även om dragits med svårigheter har det en oumbärlig roll att spela och har alla förutsättningar att, med en säkrad stabil och långsiktig finansiering, fylla den funktionen. Vi tillför 2009 för att ska kunna fortsätta sin verksamhet. Anslaget ökar därefter till . EBO-principen är den regel som säger att asylsökande fritt får välja var de vill bosätta sig behandlar deras ansökan. anser att måste åläggas att samarbeta med asylsökandes och flyktingars vistelsekommuner i syfte att underlätta deras start i . I vissa fall kan andelen inflyttade till en kommun vara så stor att det kan vara bra om har möjlighet att erbjuda lägenheter i andra kommuner. För detta arbete avsätter . 3.3.10Antidiskrimineringsbyråerna för insamlande av statistik Resurser bör tillföras antidiskrimineringsbyråerna för att de ska kunna föra statistik som möjliggör jämförelser och mellan olika delar av landet. Vår föreslagna myndighet för lika rättigheter bör ges i uppdrag att samordna och sammanställa statistiken. För att möjliggöra detta avsätter vi 2009, 2010 och 2011. 3.3.11Mikrokrediter för personer med invandrarbakgrund För människor med idéer som de vill omsätta i ett nytt företag är det ofta svårt att få ihop det första startkapitalet. Den privata finansieringssektorn kräver hög säkerhet. Kvinnor och personer med invandrarbakgrund har ofta svårare att få lån än andra grupper. finns en möjlighet att söka så kallade mikrolån genom . Vi menar att det statliga systemet för utgivning av mikrolån till den som vill utveckla sin företagsidé behöver utökas. Som ett led i en särskild satsning för personer med invandrarbakgrund bör staten öka sina medel till de redan befintliga systemen för förmedling av riskkapital. Mikrokrediterna bör administreras av som komplement till deras befintliga lån. anslår för denna satsning under utgiftsområde 24. menar att det är viktigt att fler kommuner solidariskt delar det nationella ansvaret för flyktingmottagande. Vi blir alltmer bekymrade över en situation där ett fåtal kommuner tar emot allt fler flyktingar medan andra kommuner inte tar emot någon. Vi tror inte att det är bra för den enskilde flyktingen som kommer till . Om situationen inte förändras måste ompröva uppfattningen att ansvaret är frivilligt för kommunerna. Vi anser också att det är viktigt att de anlända flyktingarna så snabbt som möjligt ges chansen att bli aktiva och respekterade i det svenska samhället. Då är underlättande av inträdet på arbetsmarknaden mycket viktigt. Däremot tror vi inte på metoden med individbaserad stimulansersättning utan vill istället att dessa medel flyttas till kontot för att stimulera fler kommuner till flyktingmottagande. Det viktigaste är att fler kommer ut i arbete med anständiga löner och arbetsvillkor i övrigt. Så byggs verklig integration. Regeringen gör bedömningen att och framåt kommer kostnaderna för kommunmottagna flyktingar att ligga nära nivån . Det betyder att många kommuner, särskilt de med stort flyktingmottagande, kommer att få stora och omfattande problem med att klara mottagandet på ett för flyktingarna anständigt sätt. Mot den bakgrunden är det olyckligt att regeringen i budgetpropositionen nöjer sig med att i stort sett bara kompensera för ökningen av antalet mottagna flyktingar. föreslår att anslaget Kommunersättningar vid flyktingmottagande tillförs 2009, 2010 och 2011, utöver vad regeringen föreslår. Med gällande prognos för mottagande av flyktingar innebär tillskottet per mottagen flykting. Regeringen anslår 2009 för särskilda jämställdhetsåtgärder. Medlen ska bland annat användas till en handlingsplan för att minska våldet mot kvinnor. Så skrev regeringen redan i förra årets budgetproposition men dessvärre tvingas vi konstatera att det inte hänt särskilt mycket. Man har också bland annat tagit fram en handlingsplan mot prostitution som ska finansieras inom anslaget. är överens om att det behövs en handlingsplan för att motverka mäns våld mot kvinnor och vi har åsikter om hur handlingsplanen bör byggas upp. Grundkonceptet bör enligt vår mening vara att få olika delar att samhälleliga krafter att samverka. Det gäller såväl myndigheter och kommunala instanser som frivilligorganisationer. Inom rättsväsendet, det vill säga domare, nämndemän, åklagare och polisväsendet, krävs det jämställdhetsutbildningar. Inom kriminalvården måste det satsas på utvecklingsarbete och behandlingsprogram. Det behövs kompetensutveckling inom området våld i hederns namn. Det krävs en riktad satsning på information kring samkönat våld. Bland vårdpersonalen behövs det fortbildning inom genus. Det krävs forskning om hur våldsutsatta kvinnor behandlas inom vården. Det behövs också höjda anslag till kvinnojourernas verksamhet. anser vidare att det ur anslaget Särskilda jämställdhetsåtgärder ska tillföras medel till jämställd kultur och fritid och jämställdhetsutbildning av personal i kommunerna. Därutöver föreslår vi att det inrättas ett jämställdhetsråd med ansvar att samordna och utvärdera det jämställdhetspolitiska arbetet. Regeringen föreslår att anslaget Särskilda jämställdhetsåtgärder minskas med 2011 i jämförelse med 2010, från till . Även om detta anslag i likhet med andra behöver utvärderas är det enligt vår uppfattning klart att det kommer att krävas minst lika mycket resurser även efter 2010 för jämställdhetsåtgärder. föreslår att anslaget Särskilda jämställdhetsåtgärder höjs med 2011 i jämförelse med regeringens förslag. 4Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv När regeringen förändrade reglerna för att ha rätt att ta del av arbetslöshetsförsäkringen möttes förslagen av starka och omfattande protester. Förslagen betraktades som orättvisa och i en del fall obegripliga. Särskilt som regelförändringarna i en del fall helt uppenbart motverkar det som regeringen säger sig grunda sin politik på, nämligen arbetslinjen. Regeringen har genomfört att arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen skärps, vilket innebär att en betydande del av de förvärvsarbetande kommer att stå utan ersättning från a-kassan vid arbetslöshet. Förslaget slår hårt mot deltidsarbetande kvinnor då dubbelt så många kvinnor som män arbetar . Regeringens åtgärder går således på tvärs mot strävandena mot en jämställd arbetsmarknad. Till detta kan läggas att regeringen underlättat för tidsbegränsade anställningar, vilket bland annat innebär att säsongsanställda drabbas hårt. Ett annat problem för de säsongsanställda är att även reglerna för a-kassan ändras. baserades deras ersättning från a-kassan på inkomster av arbete . Med de nya reglerna fördubblas tiden . Det betyder att arbetslöshetsersättningen för säsongsanställda drastiskt minskar. Regeringen har också infört att den överhoppningsbara tiden i försäkringen minskas från sju till . Enligt vår mening, som också delas av bland annat , får det allvarliga konsekvenser för främst långtidsstuderande studenter. Det gäller särskilt då högskolornas fyraåriga kurser planeras förlängas till . Det betyder i sin tur att avbrott i studier, beroende av till exempel föräldraledighet, innebär att rätten till ersättning i arbetslöshetsförsäkringen går förlorad. Regeringen har kraftigt försämrat möjligheten för deltidsarbetslösa att ta del av arbetslöshetsförsäkringen. avvisar regeringen kravet om att heltidsanställning ska vara norm på den svenska arbetsmarknaden. Med det klargörs regeringens inställning att det är löntagarna som ska betala arbetsgivares ovilja att anställa på heltid. När antalet ersättningsdagar sänks från 300 till 75 vid deltidsarbetslöshet slår det särskilt hårt mot kvinnor då deltidsarbetet är mer utbrett bland kvinnor än män. Med det blir deltidsarbetet en värre kvinnofälla än det varit tidigare då det kommer att leda till ytterligare lägre inkomster som i sin tur leder till lägre ersättningar i socialförsäkringssystemet och pensionsutbetalningar för kvinnor. Vi kan med det konstatera att regeringen fortsätter på den inslagna vägen, icke jämställd arbetsmarknadspolitik. I förhållande till regeringens förslag föreslår en ökning av anslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd med 2009 och med 2010 och 2011. Regeringen har genomfört att ersättningen för deltagande i jobb- och utvecklingsgarantin ska vara av tidigare dagsförtjänst, dock med minst det grundbelopp som lämnas inom arbetslöshetsförsäkringen. Det betyder för flertalet att ersättningen vid deltagande i garantin blir lägre än ersättningen vid arbetslöshet. Dessutom trappas ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen ner från av tidigare dagsförtjänst . har redan tidigare avvisat regeringens ersättningsnivåer.