mot · GW02K374 · 2008-10-07 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att statens ansvar för att säkra en fri religionsutövning ska fortsätta och att de juridiska skillnader som finns mellan och andra trossamfund ska avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa civiläktenskap.1 1 Yrkande 2 hänvisat till CU. I kampen för religionsfrihet har liberala krafter alltid gripit in på ett avgörande sätt. När vissa framsteg har gjorts efter kompromisser, som varit nödvändiga av realpolitiska skäl, har liberalerna inte slagit sig till ro. De konservativa krafterna i , Högern och Socialdemokraterna nöjde sig med lagstiftning, som bl.a. innefattade det av liberalerna ställda kravet på frihet att utträda ur statskyrkan, medan folkpartisterna fortsatte att agera. Vid väcktes folkpartimotioner, ständigt avvisade av majoriteten, om statskyrkosystemets avskaffande för förverkligande av religionsfrihet i en demokratisk stat med respekt för mänskliga fri- och rättigheter. Vid landsmötet i tog partiet ställning i denna riktning, vilket fick en konkret utformning i , utgiven . Här fanns material för klara liberala ställningstaganden under många utredningar och debatter i statkyrka-frågan ända in i vår egen tid. Beslutet om nya relationer mellan staten och blev dock en dålig kompromiss, delvis präglad av motståndet från konservativa krafter inom framför allt men också inom socialdemokratin, där in i det sista gjorde sin mening starkt gällande. De liberala principerna i reservation i Statkyrka-beredningen 1994 ratades av majoriteten, och i kampen för en ren reform var det självklart för vårt parti att reservera sig i de olika beslutsomgångarna . Det som återstår att genomföra är att avskaffa särställning. Tre ur principiell synvinkel viktiga missförhållanden bekräftar särställning jämfört med de övriga trossamfundens i relationen till staten: Lagen om trossamfund behandlar inte som ett trossamfund bland andra trossamfund. har stiftat en särskild lag om (1998:1951), innebärande inblandning i interna kyrkliga frågor motbjudande från religionsfrihetssynpunkt, förödmjukande för kyrkan. Det gäller bl.a. följande föreskrifter a) 1 § om kyrkans lärogrund: är ett evangelisk-lutherskt trossamfund; b) 4 § om tvång för den enskilde kyrkomedlemmen att tillhöra den församling där han är bosatt här är kyrkan bakbunden och tvingas be staten om lov om kyrkomötet beslutar om ändring; c) 4 § om att församlingens grundläggande uppgift är att fira gudstjänst, bedriva undervisning samt utöva diakoni och mission; d) 5 § att kyrkan skall indelas i stift, att varje stift skall ha en biskop och att stiftets grundläggande uppgift är att främja och ha tillsyn över församlingslivet. Den upprörande situationen råder alltså att en lagstiftande sekulär folkförsamling har utfärdat bestämmelser om en kyrkas inre förhållanden. Enligt successionsordningen av med ovillkorligt beslut om att statschefen måste vara medlem av . är alltså inte ännu helt skild från staten. Lagen om borde upphävas och lagen om trossamfund borde behandla som ett av trossamfunden bland övriga sådana. Statschefens religion borde inte stadfästas i successionsordningen. Att övergå till civiläktenskap vore ytterligare ett sätt att befästa att religionsfrihet nu gäller i . En ren åtskillnad mellan stat och religion innebär att statlig ämbetsutövning inte ska bedrivas av enskilda samfund. Äktenskap har ett antal civilrättsliga innebörder, angivna i lag och med domstolar som avgör eventuella tvister. Många länder har obligatoriska civiläktenskap. Att medlemmar i olika kyrkor efter att ha fått sitt äktenskap registrerat sedan också vill ha en välsignelse i form av en särskild ceremoni är en sak som inte berör staten. gör är deras egna beslut, men myndighetsutövning är något helt annat. i (fp)