mot · GW02C454 · 2008-10-07 00:00:00 — beslutar att anta de i avsnitt 3 framlagda förslagen till: a) lag om ändring i , b) lag om ändring i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap, c) lag om ändring i , d) lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, e) lag om ändring i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap, f) lag om ändring i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom andra trossamfund än . Socialdemokraterna, är övertygade om alla människors lika värde och rätt. Denna princip fastslås i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som i artikel 1 uttalar att Alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. Den socialdemokratiska regeringen, i samarbete med och , tillsatte en särskild utredare för att utreda hur äktenskap ska kunna ingås av par av samma kön och om trossamfunden ska ha behörighet att företräda det allmänna vid ingående av äktenskap eller om äktenskapet enbart ska kunna ingås civilt. Regeringen anförde att om slutsatsen blir att äktenskap ska kunna ingås av par av samma kön bör detta också innebära att som princip detsamma ska gälla för dessa äktenskap som för äktenskap mellan personer av olika kön. Äktenskapet är ett sätt för två människor att befästa den kärlek som de känner för varandra. Att ingå äktenskap är en viktig akt för många människor i vårt samhälle. Vi driver en politik för sexuellt likaberättigande. Människor ska få välja hur de vill leva med sin partner utan att riskera diskriminering. Var och en ska ses som individ med rätt att utvecklas på egna villkor och rätt att ingå i en arbets- och samhällsgemenskap på lika villkor tillsammans med andra. Därför har vi inkluderat sexuell läggning i lagen om hets mot folkgrupp, gett homosexuella par möjlighet att registrera sitt partnerskap, undanröjt hindren för samkönade par att prövas som adoptivföräldrar och gett möjlighet till assisterad befruktning för lesbiska par. Vi vill tillsammans fortsätta arbetet för sexuellt likaberättigande. Registrerat partnerskap ger i stort sett samma rättsverkningar som ett heterosexuellt äktenskap. Vi anser det inte motiverat att ha två parallella lagar. Det är därför dags att införa ett jämlikt äktenskap lika för alla. Nuvarande lagstiftning ger alla de barn som lever med föräldrar i samkönade förhållanden en signal att deras föräldrar är så annorlunda att de ska särskiljas från heterosexuella äktenskap. Alla barn har rätt till trygga uppväxtförhållanden och till föräldrar som omfattas av en lagstiftning som omfattar alla, oavsett sexuell läggning. Länder som , , , och har redan gått före. Det finns inga skäl till varför ett homosexuellt par skulle vägras ingå äktenskap. Därför tar vi återigen ett gemensamt initiativ för att införa en könsneutral äktenskapsbalk. Svensk lagstiftning ska behandla alla lika. 2Från partnerskap till äktenskap med valfrihet Det lagförslag som vi lägger fram i denna motion följer i huvudsak de förslag som presenteras i Äktenskaps- och partnerskapsutredningens betänkande Äktenskap för par med samma kön vigselfrågor (SOU 2007:17). Våra förslag skiljer sig dock från utredningens på en punkt. I en särskild övergångsordning föreslog utredningen att befintliga partnerskap som registrerats här i landet automatiskt skulle komma att gälla som ett äktenskap. Mot detta förslag har flera remissinstanser, såsom Hovrätten över och , Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) och , , lämnat tungt vägande invändningar. Remissinstanserna pekar på att den föreslagna ordningen kan strida mot både internationella och europeiska konventioner. Hovrätten över och menar att vissa registrerade partner av känslomässiga eller principiella skäl inte vill ha äktenskapet som samlevnadsform. Dessa personer kan ha förlitat sig på att partnerskapet skulle bestå livet ut under förutsättning att de själva inte väljer att upplösa det. Det är ett betydande ingrepp i privatlivet att automatiskt låta registrerade partnerskap gälla som äktenskap. Därför menar hovrätten att den föreslagna ordningen kan anses vara oförenlig med rätten till privat- och familjeliv enligt artikel 8 i om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Även HomO menar att den förslagna ordningen innebär ett ingrepp i ett bestående statusförhållande av stor personlig betydelse. Därför frågar sig även HomO om ett sådant ingrepp kan anses förenligt med artikel 8 i för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. HomO pekar också på att den föreslagna övergångsordningen strider i varje fall formellt mot innehållet i angående samtycke till, minimiålder för samt registrering av äktenskap (, SÖ 1964:29). HomO menar att registrerat partnerskap och äktenskap utgör två skilda rättsliga statusförhållanden. Det kan inte uteslutas att den föreslagna övergångsordningen skulle anses innebära ett åsidosättande av det i konventionen uppställda kravet på ett av fri vilja avgivet samtycke till att ingå äktenskap. Samma slutsatser drar , . Vi socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister har tagit intryck av invändningarna från dessa tunga remissinstanser. Därför lägger vi fram ett lagförslag som är utformat så att befintliga partnerskap som registrerats här i landet innan lagändringarna i ÄktB träder i kraft kan fortsätta vara gällande efter det att partnerskapslagen förändrats om ingående parter så önskar. De nya reglerna föreslås träda i kraft . När de nya reglerna införts kan partnerskap inte längre ingås. För befintliga partnerskap gäller att de som inte begär en omvandling till äktenskap fortsätter vara partnerskapsregistrerade. För dem som vill ha sitt partnerskap omvandlat till äktenskap är det dock angeläget att kunna erbjuda en smidig övergång. Därför föreslår vi, som en övergångslösning, att omvandling ska kunna ske genom en gemensam anmälan från parterna om den lämnas in till . De som därefter önskar övergå från ett ingånget partnerskap till äktenskap har möjlighet att på eget initiativ upplösa sitt nuvarande partnerskap och ingå nytt äktenskap. På så vis ges var och en möjlighet att själv ta ställning till övergången som de som så önskar erbjuds en enkel övergång efter det att de nya reglerna trätt i kraft. a)Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs ifråga om dels att 15 kap. 5 § skall upphöra att gälla, dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 4 §, 3 kap. 1, 3 och 4 §§, 4 kap. 2, 3 och 6 §§, 14kap. 2 och 3 §§, 15 kap. 2 § skall ha följande lydelse, Äktenskap ingås mellan två personer. De som har ingått äktenskap med varandra är makar. Den som är gift eller partner i ett registrerat partnerskap får inte ingå äktenskap. Innan äktenskap ingås skall prövas om det finns något hinder mot äktenskapet. Denna prövning skall göras av . Den som avser att ingå äktenskap skall gemensamt begära hindersprövningen hos eller . De som begär hindersprövning skall skriftligen försäkra på heder och samvete att de inte är släkt med varandra i rätt upp- och nedstigande led eller helsyskon. Har de inte tillstånd till äktenskapet enligt 2 kap. 3 § andra stycket, skall deras försäkran också avse att de inte är halvsyskon. De som begär hindersprövning skall på heder och samvete skriftligen uppge om de har ingått äktenskap eller låtit registrera partnerskap enligt lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap. Den som har ingått äktenskap eller låtit registrera partnerskap skall styrka att äktenskapet eller partnerskapet har blivit upplöst, om detta inte framgår av folkbokföringen eller av intyg från utländsk myndighet. Finner att det inte finns något hinder mot äktenskapet, skall verket på begäran av dem som ansökt om hindersprövningen utfärda intyg om detta. Vid vigseln skall de som avser att ingå äktenskap vara närvarande. De skall var för sig på fråga av vigselförrättaren ge till känna att de samtycker till äktenskapet. Vigselförrättaren skall därefter förklara att de är makar. Har det inte gått till så som anges i första stycket eller var vigselförrättaren inte behörig att förrätta vigsel, är förrättningen ogiltig som vigsel. En förrättning som enligt andra stycket är ogiltig som vigsel får godkännas av allmän domstol, om det finns synnerliga skäl. Ärendet får tas upp endast på ansökan av en av makarna eller, om någon av dem har avlidit, av arvingar till den avlidne. Behörig att vara vigselförrättare är 1.befattningshavare i ett trossamfund som har förordnande enligt lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund, 2.lagfaren domare i tingsrätt, eller 3.den som har förordnat till vigselförrättare. Den som är vigselbehörig enligt första stycket 1 är inte skyldig att förrätta vigsel. Vid vigsel gäller i övrigt 1.den ordning som gäller inom ett trossamfund, om vigseln förrättas av en befattningshavare i samfundet, 2.föreskrifter som meddelas av regeringen för andra fall. Talan om fastställelse av att ett äktenskap består eller inte består kan föras endast i en tvist mellan makarna. Frågan huruvida ett äktenskap består kan i övrigt prövas i tvister där någons rätt är beroende av det. Äktenskapsmål tas upp av tingsrätten i den ort där någon av makarna har sitt hemvist. Har ingen av dem hemvist här i landet, tas målet upp av . Första stycket gäller även ärende om godkännande av ogiltig vigsel. beslut i fråga om hindersprövning får överklagas hos en länsrätt inom vars domkrets en eller båda sökande är folkbokförd. Finns ingen sådan behörig länsrätt överklagas beslutet hos Länsrätten i . Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . Lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap skall efter ikraftträdandet av denna lag gälla partnerskap som registrerats före . 2.Ett partnerskap som registrerats här i landet och inte upplösts skall alltjämt vara gällande efter ikraftträdandet. De registrerade partner som vill att partnerskapet i stället skall gälla som äktenskap skall gemensamt anmäla detta till . 3.Behörighet för präst i att vara vigselförrättare som följde av 4 kap. 3 § första stycket 1 upphör att gälla efter ikraftträdandet. b)Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap dels att 1 kap. 1§ skall ha följande lydelse, dels att 1 kap. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 och 9 §§ skall betecknas 1 kap. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 och 10 §§. Denna lag gäller partnerskap som registrerats före . Denna lag träder ikraft . c)Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 och 9 §§ skall ha följande lydelse. Är vid barns födelse modern gift med en man skall han anses som barnets far, om inte annat följer av 2 §. Detsamma gäller, om modern är änka och barnet föds inom sådan tid efter mannens död att det kan vara avlat . Har insemination utförts på modern enligt 6 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. eller har befruktning av moderns ägg utförts enligt 7 kap. samma lag med samtycke av en kvinna som var moderns maka, registrerade partner eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständigheter sannolikt att barnet har avlats genom inseminationen eller befruktningen, skall den som har lämnat samtycket anses som barnets förälder. Ett föräldraskap enligt första stycket fastställs genom bekräftelse eller dom. Det som sägs i 4 § om bekräftelse av faderskap tillämpas också i fråga om bekräftelse av ett sådant föräldraskap. Denna lag träder i kraft . d)Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap dels att 1 kap. 1, 7 och 8 §§, 3 kap. 1 och 2 §§ skall ha följande lydelse, dels att nuvarande 7 kap. 4, 5 och 6 §§ skall betecknas 7 kap. 5, 6 och 7 §§, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 4 §, med följande lydelse. Vill två personer ingå äktenskap med varandra inför en svensk myndighet, skall det prövas om det finns något hinder mot äktenskapet enligt svensk lag. Om ingen av dem är svensk medborgare eller har hemvist i , skall det dessutom prövas att var och en av dem har rätt att ingå äktenskapet enligt lagen i en efter eget val angiven stat där hon eller han antingen är medborgare eller har hemvist. Om båda begär det och det finns särskilda skäl, får dock prövningen ske med tillämpning av enbart svensk lag även i sådant fall. Äktenskap som ingåtts utom riket enligt främmande lag anses giltigt till formen, om det är giltigt i den stat där det ingicks. Har äktenskap ingåtts inför diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller annan, som av främmande stat förordnats att förrätta vigsel i annan främmande stat, anses äktenskapet också giltigt till formen, om det är giltigt i den stat som meddelat förordnandet. Även i annat fall än som avses i första stycket skall äktenskap som ingåtts utom riket anses giltigt till formen, om det är giltigt i den eller de stater där makarna var medborgare eller hade hemvist. Äktenskap, som skulle vara ogiltigt på grund av formfel, kan godkännas av svensk domstol på ansökan av en av makarna eller, om någondera avlidit, av arvinge till den avlidne. Sådant godkännande får lämnas endast om det finns synnerliga skäl. Äktenskapsmål är mål om äktenskapsskillnad och mål om huruvida två personer är förenade i äktenskap med varandra. Äktenskapsmål får tas upp av svensk domstol, om 1.båda makarna är svenska medborgare, 2.käranden är svensk medborgare och har hemvist här i riket eller tidigare haft hemvist här sedan hon eller han fyllt , 3.käranden ej är svensk medborgare men har hemvist här i riket , 4.svaranden har hemvist här i riket, 5.saken rör ogiltighet av vigsel som förrättats av svensk myndighet, 6.det i annat fall än som avses i 15 finns särskilda skäl att talan prövas här i riket, under förutsättning att endera maken är svensk medborgare eller käranden ej kan få sin talan prövad i den stat där hon eller han är medborgare eller har hemvist. Bestämmelser i lag eller annan författning med anknytning till äktenskap och makar skall i tilllämpliga delar gälla en i ett annat land författningsreglerad samlevnadsform och parterna i förhållandet om samlevnadsformen har i huvudsak samma rättsverkningar som ett äktenskap i det landet. Denna lag träder i kraft e)Förslag till lag om ändring i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap Härigenom föreskrivs att i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap skall införas en ny paragraf, 23 §, av följande lydelse. Denna förordning gäller inte för äktenskap som ingås mellan två kvinnor eller mellan två män. Denna lag träder ikraft . f)Förslag till lag om ändring i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom andra trossamfund än Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom andra trossamfund än dels att rubriken till lagen skall ha följande lydelse, dels att 1§ skall ha följande lydelse. Lag (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund Ett trossamfund kan ges tillstånd att förrätta vigsel, om samfundets verksamhet är varaktig och samfundet har en sådan organisation att det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och därmed sammanhängande åtgärder kommer att iakttas. Har tillstånd givits, får vigsel inom samfundet förrättas av den som förordnats enligt 2 § att vara vigselförrättare. Frågor om tillstånd enligt första stycket prövas av Kammarkollegiet efter ansökan av samfundet. Ett tillstånd gäller tills vidare. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya reglerna om förordnande om vigselbehörighet gäller inte präster i som vid ikraftträdandet var vigselbehöriga enligt äldre bestämmelser, under förutsättning att de har anmälts till Kammarkollegiet senast efter ikraftträdandet och har sökt och beviljats tillstånd att förrätta vigsel. a)Förslaget till lag om ändring i Bestämmelsen i 15 kap. 5 § (ÄktB) om överklagande av beslut om förordnande av vigselförrättare har utgått, eftersom ett sådant beslut inte längre skall vara överklagbart. Äktenskap ingås mellan två personer. De som har ingått äktenskap med varandra är makar. ÄktB:s definition av vad som är ett äktenskap utvidgas till att omfatta också par med samma kön. Ändringen medför att reglerna i ÄktB skall tillämpas på alla äktenskap oavsett makarnas kön. Detsamma gäller vid tillämpningen av andra svenska autonoma författningar som knyter an till äktenskap och makar. När det gäller II-förordningen och annan EG-rättslig reglering torde den inte omfatta äktenskap där makarna har samma kön. Ett undantag är dock EG-förordningen nr 1408/71 som rör samordning av de sociala trygghetssystemen för personer som flyttar inom EU. Förordningens familjebegrepp definieras nämligen av bestämmelser i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Det är inte heller givet att en konventionsgrundad författning kan tillämpas på äktenskap där makarna har samma kön. Huruvida så är fallet får avgöras av de rättstillämpande organen med ledning av allmänna principer om konventionsvänlig tolkning. I förslaget till ändring i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap (NÄF) finns dock en ny bestämmelse om att förordningen inte gäller för äktenskap som ingås mellan två kvinnor eller mellan två män. Den som är gift eller partner i ett registrerat partnerskap får inte ingå äktenskap. De äktenskapshinder som anges i 2 kap. ÄktB, dvs. underårighet, släktskap samt bestående äktenskap gäller fullt ut även för par med samma kön. Genom en ändring i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap (partnerskapslagen) och av övergångsbestämmelserna, se nedan, framgår att partnerskapslagen efter ikraftträdandet av ändringarna i ÄktB skall gälla för partnerskap som registrerats här i landet före . Ett partnerskap som registrerats och inte upplösts skall således alltjämt vara gällande. Två partner som i stället vill få partnerskapet omvandlat till äktenskap skall gemensamt anmäla det till . Det framstår i och för sig som sannolikt att flertalet av de som lever i partnerskap också vill ingå äktenskap. Det är dock av vikt att de par som inte önskar ändra sin samlevnadsform ges möjlighet att behålla partnerskapet. Det är utifrån såväl artikel 8 som sannolikt inte möjligt att automatiskt låta registrerade partnerskap gälla som äktenskap utan möjlighet för parterna att ha kvar partnerskapet. De som lever i ett registrerat partnerskap bör i stället ha möjlighet att, efter att det könsneutrala äktenskapet införs, gemensamt anmäla att de önskar få partnerskapet omvandlat till äktenskap. För det fall sådan anmälan inte görs till inom angiven tid kvarstår partnerskapet. Ett registrerat partnerskap utgör dock i övrigt, liksom pågående äktenskap, hinder mot att ingå nytt äktenskap. Av förslaget till 7 kap. 4 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap (IÄL) framgår att bestämmelser i lag eller annan författning med anknytning till äktenskap och makar som regel skall gälla även för en i ett annat land författningsreglerad samlevnadsform och parterna i förhållandet under förutsättning att samlevnadsformen i huvudsak har samma rättsverkningar som ett äktenskap i det landet. Denna bestämmelse jämfört med ovan angiven reglering i ÄktB medför att bestående partnerskapsliknande förhållanden enligt utländsk rätt fortfarande kommer att vara ett hinder för någon av parterna i förhållandet att ingå äktenskap i innan förhållandet upplösts. Innan äktenskap ingås skall prövas om det finns något hinder mot äktenskapet. Denna prövning skall göras av . De som avser att ingå äktenskap skall gemensamt begära hindersprövningen hos eller . Bestämmelsen i andra stycket har fått en könsneutral lydelse så att den även omfattar par med samma kön. De som begär hindersprövning skall skriftligen försäkra på heder och samvete att de inte är släkt med varandra i rätt upp- och nedstigande led eller helsyskon. Har de inte tillstånd till äktenskapet enligt 2 kap. 3 § andra stycket, skall deras försäkran också avse att de inte är halvsyskon. De som begär hindersprövning skall på heder och samvete skriftligen uppge om de har ingått äktenskap eller låtit registrera partnerskap enligt lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap. Den som har ingått äktenskap eller låtit registrera partnerskap skall styrka att äktenskapet eller partnerskapet har blivit upplöst, om detta inte framgår av folkbokföringen eller av intyg från utländsk myndighet. Paragrafens första stycke har fått en könsneutral lydelse. I andra stycket har hänvisningarna till tidigare partnerskap fått bibehållas trots att nya partnerskap inte kan registreras. Som framgår av övergångsbestämmelserna till denna lag skall ett bestående partnerskap som registrerats här i landet innan föreslagna lagändringar i ÄktB träder i kraft dock vara gällande därefter. De som begär hindersprövning skall på heder och samvete skriftligen uppge om de har låtit registrera partnerskap enligt partnerskapslagen. Den som har låtit registrera partnerskap skall också styrka att partnerskapet har blivit upplöst, om detta inte framgår av folkbokföringen eller av intyg från utländsk myndighet. Bestämmelsen i andra stycket gäller även beträffande utländska samlevnadsformer som har författningsreglerats i ett annat land under förutsättning att samlevnadsformen har i huvudsak samma rättsverkningar som äktenskap i det aktuella landet (jfr förslaget till 7 kap. 4 § IÄL). Finner att det inte finns något hinder mot äktenskapet, skall verket på begäran av dem som ansökt om hindersprövningen utfärda intyg om detta. Paragrafen har fått en könsneutral lydelse. Vid vigseln skall de som avser att ingå äktenskap vara närvarande. De skall var för sig på fråga av vigselförrättaren ge till känna att de samtycker till äktenskapet. Vigselförrättaren skall därefter förklara att de är makar. Har det inte gått till så som anges i första stycket eller var vigselförrättaren inte behörig att förrätta vigsel, är förrättningen ogiltig som vigsel. En förrättning som enligt andra stycket är ogiltig som vigsel får godkännas av allmän domstol, om det finns synnerliga skäl. Ärendet får tas upp endast på ansökan av en av makarna eller, om någon av dem har avlidit, av arvingar till den avlidne. Bestämmelsen i första stycket, liksom sista meningen i tredje stycket, har fått en könsneutral lydelse. Ändringen i tredje stycket innebär att frågor om godkännande av ogiltiga vigslar skall prövas av allmän domstol i stället för av regeringen. Ett ärende om godkännande av ogiltig vigsel skall som regel tas upp av tingsrätten i den ort där någon av makarna har sitt hemvist (jfr föreslagen lydelse av 14 kap. 3§ ÄktB). Av 1 kap. 5 § IÄL framgår att motsvarande ordning gäller när en svensk vigselförrättare har förrättat vigsel enligt svensk lag i en främmande stat. Av ändringsförslaget till 1 kap. 8 § IÄL följer att även ett i utlandet enligt utländsk lag ingånget äktenskap som är ogiltigt på grund av formfel kan godkännas av svensk domstol. Behörig att vara vigselförrättare är 1.befattningshavare i ett trossamfund som har förordnande enligt lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund, 2.lagfaren domare i tingsrätt, eller 3.den som har förordnat till vigselförrättare. Den som är vigselbehörig enligt första stycket 1 är inte skyldig att förrätta vigsel. Den nuvarande bestämmelsen i första stycket första punkten om vigselbehörighet för präster i har utgått. Av övergångsbestämmelserna, se nedan, framgår dock att behörigheten kvarstår övergångsvis efter det att lagändringen har trätt i kraft.