mot · GW02A395 · 2008-10-07 00:00:00 — 4Mäns våld mot kvinnor ett samhällsproblem som kräver en könsmaktsförståelse6 4.1Myndighetssamverkan spelar en central roll7 4.4Utbildningar för domare och nämndemän9 4.5Behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor10 4.7Insatser för kvinnor inom kriminalvården11 4.11Skärpning av 5 kap. 11 § socialtjänstlagen14 4.12Våld i samkönade relationer15 4.13Våld i hederns namn15 4.14Barn som bevittnat våld ska ses som brottsoffer16 10.2Bättre studieresultat för pojkar30 10.4Bedömning av lärosätenas jämställdhetsarbete31 10.5Genusperspektiv och kunskap om mäns våld i utbildningar31 10.6Ökat tryck i arbetet mot sexuella trakasserier32 12Sexualiseringen av det offentliga rummet34 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om myndighetssamverkan i fråga om mäns våld mot kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att man bör ta ett samlat grepp som utgår ifrån en könsmaktsförståelse om arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stimulera myndighetssamverkan i frågor om mäns våld mot kvinnor och barn, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade satsningar på utbildningar och kompetensutveckling inom polisväsendet i fråga om mäns våld mot kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att satsningar på utbildningar för åklagare om mäns våld mot kvinnor behöver ökas och genomföras med kontinuitet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fortbildningssatsningarna för domare och nämndemän bör bli genomgående obligatoriska för att nå samtliga verksamma inom domstolsväsendet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hot- och riskbedömning som genomförs även ska omfatta andra kvinnor och barn som ingår i det sociala nätverket utanför den egna familjen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Kriminalvården ska utveckla obligatoriska behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnor på anstalter ska få tillgång till stödsamtal med frivilliga och anställda från kvinnojourer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade resurser till rättsmedicinskt samarbete samt att Uppsalamodellen bör bli en modell i rättsmedicinskt samarbete för andra landsting runtom i landet i fråga om dokumentation av våld och sexuella övergrepp.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att de män som trakasserar eller förföljer våldsutsatta kvinnor och män oftare bör få besöksförbud.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att män som bedöms som en risk i fråga om överträdelse mot besöksförbudet ska förses med elektronisk fotboja.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringens utvecklingsmedel till kvinnojourer bör institutionaliseras ytterligare för att komma kvinnojourerna till del i högre grad.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den nya formuleringen i socialtjänstlagen, 5 kap. 11 §, är för vag och att lagen i detta hänseende bör skärpas till ett absolut ansvar för kommunerna i fråga om kvinnor utsatta för våld.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även bör få ett särskilt uppdrag att ge kommunerna råd och anvisningar när det gäller våld i samkönade relationer.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det krävs särskilda insatser till myndigheter för att kunna ge adekvat stöd till kvinnor som med utländsk härkomst söker stöd för utsatthet för mäns våld. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att barn ska få ställning som målsägande, få ett eget juridiskt biträde i rättsprocessen, samt att de ska få skadestånd av dem som slagit deras anhörig och att barnet ska ha rätt till full insyn och medverkan i processen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att jämställda löner ska uppnås i offentlig sektor under den nuvarande mandatperioden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att så länge inte bolagsstyrelserna själva tar sitt ansvar måste lagstiftaren ta ansvar för jämställdhet och införa en lag om kvotering som kräver att av styrelseledamöterna i börsbolagsstyrelser fördelas till underrepresenterat kön.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att länsstyrelserna bör få regeringens uppdrag att ta fram strategier för hur stödinsatser för jämställdhetsintegrering ska organiseras och genomföras i arbetet med kommunernas översikts- och detaljplaner.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över infrastruktursatsningarnas storlek i relation till stöd av kollektivtrafik som medel för att åstadkomma ett jämställt och långsiktigt hållbart samhälle och återkomma till med förslag till hur fördelningen kan ändras.4 begär att regeringen återkommer till med en plan över hur statens bidrag till trafik ska omfördelas för att styra mot ökad jämställdhet inom transportsektorn.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda regelsystemet ur ett jämställdhetsperspektiv och föreslå vilka ändringar som behövs för att transportsystemet ska bli jämställt.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över sanktionerna mot trafikförseelser så att sanktionerna bättre speglar den större vikt kvinnor lägger vid säkerhet inom transportsektorn.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör uppmana transportsektorn att uppfylla högt ställda jämställdhetsmål och återkomma till med förslag till lagstiftning som kan tillämpas för att nå målet om transportsektorn inte ensam klarar det.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över hur forskningsanslagen används ur ett jämställdhetsperspektiv och föreslå ändringar.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta till sig intentionerna i slutbetänkandet från Jämstöd och skyndsamt inrätta de stödfunktioner som behövs för att offentliga sektorns verksamheter ska klara uppgiften jämställd samhällsservice. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett jämställdhetsråd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att ta fram jämställdhetsindikatorer.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genuskunskap respektive genuspedagogik bör ingå i examensordningarna för relevanta utbildningar.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör satsa och ytterligare utveckla och utnyttja den kompetens om mäns våld mot kvinnor som myndigheten centrum för kunskap om mäns våld mot kvinnor (NCK) besitter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att öka andelen män i kvinnodominerade yrken samt andelen kvinnor i mansdominerade yrken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda problematiken med att pojkar överlag får sämre resultat i skolan än flickor.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att kartlägga sexuella trakasserier på universitet och högskolor.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det finns ett stort behov av resurser till Kommuner och Landsting för att fortsätta ett medvetet och konkret arbete för att jämställa tjejers och killars deltagande i fritids- och kulturlivet.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa förbud mot könsdiskriminerande reklam.3 1 Yrkandena 112 och 17 hänvisade till JuU. 2 Yrkandena hänvisade till SoU. 3 Yrkandena 19, 20 och 36 hänvisade till CU. 4 Yrkandena hänvisade till TU. 5 Yrkandena 26, 29, 30, 33 och 34 hänvisade till UbU. 6 Yrkande 35 hänvisat till KrU. Bristen på jämställdhet är ett av vår tids stora samhällsproblem. Trots att representationen av kvinnor på politiska maktpositioner är bland de bästa i världen, genomsyras samhället av strukturella problem som bland annat försämrar kvinnors rätt till sjukvård, arbete, lika lön samt kränker kvinnors rätt till sin kropp och integritet. de gröna har i den här motionen en åtgärdsplan mot de största problemen som drabbar kvinnor just på grund av sitt kön. Vi har identifierat strukturella brister i samhället som kräver ett samlat grepp för att komma till rätta med. FN, EU och arbetar efter en könsmaktsförståelse som antogs 1993 i Deklarationen mot eliminerande av våld mot kvinnor. Denna har utgångspunkten att våld mot kvinnor är en avgörande social mekanism, genom vilken kvinnor tvingas in i en underordnad ställning gentemot män. Detta har anammats på flera politiska nivåer i , och anser att denna utgångspunkt ska prägla det fortsatta arbetet för jämställdhet i . har visat att miljöfrågor måste integreras i en helhetssyn på alla samhällsområden. På samma sätt är det nödvändigt att jämställdhet integreras i dessa områden. Det handlar inte bara om löner eller mäns våld, vi ser bevis på mäns överordning överallt i samhället, från trafikpolitiken till idrottsfrågor. Könsmaktsförståelsen är ett verktyg för att analysera den könsmaktsordning som upprätthåller ett förhållande som snedfördelar makt och inflytande i samhället på grund av kön. är feminismen ett verktyg för handling, en hjälp i arbetet för att frigöra oss från könsroller där målet är ett jämställt samhälle. Könsroller är sociala konstruktioner. Vi anser att de är begränsande för individen, såväl man som kvinna. Könsrollerna förhindrar människors utveckling genom att de sätter gränser för hur en man eller en kvinna kan bete sig inom ramen för vad som är socialt accepterat. Vi bedöms inte som individer utan efter vårt kön. Den som bryter mot straffas av omgivningen. Det är oacceptabelt att samhällsstrukturen genomsyras av en strukturell diskriminering av kvinnor. kräver att en förändring sker för att kvinnor och män ska leva jämställt. 4Mäns våld mot kvinnor ett samhällsproblem som kräver en könsmaktsförståelse Mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem. Enligt () har den anmälda misshandeln mot kvinnor ökat , till 26 857 anmälningar, och för grov kvinnofridskränkning till 2 514 polisanmälda fall . Dessutom är i av fallen gärningsmannen en person som kvinnan är bekant med. anmäldes 4749 våldtäkter i jämförelse med 1996 då 1608 våldtäkter anmäldes. Denna markanta ökning beror enligt BRÅ delvis på att anmälningsbenägenheten bland kvinnor har ökat, men också på att övergreppen ökar. Den senaste statistiken visar att fyra av fem polisanmälningar om våldtäkt inte leder till åtal och av dessa är det enbart någon procent som leder till fällande dom. Enligt processrättsprofessor vid beräknas de anmälda våldtäkterna enbart utgöra av det reella antalet våldtäkter som utförs. Den allvarligaste problematiken ligger i kvinnans rättslösa ställning i samhället. Förtroendet för rättsväsendet måste hållas levande. Tyvärr skadas det av händelser som den sexköpsdömde HD-domaren som återgick i tjänst som justitieråd. Det är inte acceptabelt att svenskt rättsväsende har domare i högsta prejudicerande instans som själva är dömda till sexbrott. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn måste utgå från en könsmaktsförståelse. Denna förståelse, som presenterades i utredningen i luften (SOU 2004:121), ställer frågor om våldets avsikter och ser sambandet mellan fysisk och sexuell våldsutövning och andra former av kontrollerande beteenden som våldsutövning och könsrelaterade kränkningar. Det gäller för myndigheter att inte bara söka individuella avvikelseförklaringar till varför vissa män slår på grund av t.ex. sociala eller kulturella avvikelser. Mäns våld mot kvinnor måste förstås och ses som ett samhällsproblem som berör oss alla. I det följande kommer en rad förslag att presenteras med avsikt att förhindra och beivra mäns våld mot kvinnor, även hur vi ska hantera den situation där våldet redan har inträffat. Mäns våld mot kvinnor kommer vara det begrepp som används för att innefatta alla typer av våld och sexuella övergrepp mot kvinnor. 4.1Myndighetssamverkan spelar en central roll I regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer (skrivelse 2007/08:39) avsätts medel för att utveckla lokal samverkan för kvinnofrid. ser positivt på detta initiativ. Vi är däremot måna om att en utvärdering av denna satsning sker skyndsamt för att goda initiativ för samverkan mellan myndigheter lokalt ska kunna påbörjas . Ett gott exempel på myndighetssamverkan är den som bedriver inom sitt kvinnofridsprogram. Där inhyses i ett och samma hus verksamhet för polis, åklagare, sjukvården, kriscentrum för kvinnor och barn, kriscentrum för män, bland annat. Detta exempel bör tillämpas i övriga delar av , men även med ökade inslag av förebyggande verksamhet mot mäns våld. Kvinnofridspropositionen fastslog att centrala myndigheter som Riksåklagaren, , , osv. måste samverka för att motverka mäns våld mot kvinnor på alla nivåer i samhället. I utredningen i luften (SOU 2004:121) görs en genomgång av hur kvinnofridsuppdragen verkställts, och utredningen konstaterar att myndigheterna i mångt och mycket inte verkställt propositionens avsikt. I kvinnofridsuppdraget om samverkan poängterade regeringen att ambitionen var att olika samverkansformer vidmakthålls; utredningen konstaterar dock bland annat att många samverkanssatsningar har haft karaktären av projekt. Vidare ser utredningen att många av de myndigheter som fått uppdraget att samverka med berörda frivilligorganisationer på central nivå inte fullföljt detta. Slag i luften konstaterar att de samverkande myndigheterna som granskats dessutom sällan har en preventiv inriktning. Insatser som görs sätts i stället in efter det att mannen redan utövat våld mot kvinnan eller barnen. anser att myndighetssamverkan är en oerhört central del av arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn. Vi behöver ett samhälle som tar ansvar för det samhällsproblem som mäns våld mot kvinnor utgör. För att stärka rättssäkerheten och förebygga kvinnors känsla av utsatthet när de väljer att polisanmäla ett våldsbrott eller sexualbrott begånget av en man, krävs det att polisen vidareutvecklar de utbildningar och insatser som gjorts för att öka kunskapen och kompetensen om mäns våld mot kvinnor. Rikspolischefen aviserade att polisen kraftsamlar för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Ett antal mycket viktiga insatser kommer att göras, bland annat satsas på ökad kompetens på varje polismyndighet i frågor om våld i nära relationer. välkomnar regeringens avsikt att genomföra ett intensifierat arbete inom polisen avseende mäns våld mot kvinnor. vill dock se ökade satsningar på utbildningar och kompetensutveckling för polisväsendet från en könsmaktsförståelse som garanterar att varje polismyndighet samverkar med övriga berörda myndigheter samt besitter specialkompetens i frågor om mäns våld mot kvinnor och barn. Åklagarväsendet konstaterar i sin årsredovisning för att antalet anmälningar om mäns våld mot kvinnor ökar. Enligt myndighetens statistik minskar antalet avslutade brottsmisstankar som lett till lagföring från till . konstateras att variationerna i lagföringsgraden mellan olika kammare är hög. Genomsnittet är en lagföring på . I har bara en av fem åklagarkammare nått upp till genomsnittet, som den lägsta lagföringen ligger på för en kammare. Åklagarväsendet konstaterar att 16 av 34 allmänna kammare uppnått genomsnittet, vilket är samma antal som 2006. Alltsedan kvinnofridsuppdragen har det varit åklagarmyndigheternas ansvar att ta fram åtgärdsprogram och policydokument för åklagarnas insatser för bekämpning av mäns våld mot kvinnor. Det är uppenbart att det krävs ytterligare satsningar på åklagarmyndighetens kompetens inom området mäns våld mot kvinnor och barn för att förbättra lagföringsgraden. Satsningar på utbildningar för åklagare om mäns våld mot kvinnor behöver ökas och genomföras med kontinuitet. Frågan om mäns våld mot kvinnor och barn är ett samhällsproblem som våra åklagare kontinuerligt behöver uppdateras inom. Med anledning av det anförda vill göra ytterligare satsningar på fortbildning av personal inom åklagarmyndigheten i frågor om mäns våld mot kvinnor med en könsmaktsförståelse. Satsningar på obligatoriska utbildningar för åklagare om mäns våld mot kvinnor behöver ökas och genomföras med kontinuitet. Frågan om mäns våld mot kvinnor och barn är ett samhällsproblem som våra åklagare kontinuerligt behöver uppdateras inom. Med anledning av det anförda vill göra ytterligare satsningar på fortbildning av personal inom åklagarmyndigheten i frågor om mäns våld mot kvinnor från en könsmaktsförståelse. 4.4Utbildningar för domare och nämndemän Domare och nämndemän tillhör en av de viktigaste parterna i den rättskedja som säkrar en rättssäker rättsprocess för kvinnor och barn utsatta för våld. Domskäl som resonerar om kvinnans promiskuösa leverne, klädstil, osv. påtalar den fortgående trenden där domstolsväsendet inte tillämpar sexualbrottslagstiftning och kvinnofridsparagrafen utifrån lagstiftarens avsikt. har organiserat utbildningar om mäns våld mot kvinnor för domare och nämndemän separat, med hänvisning till kravet på opartiskhet som ställs på domare. På de av anordnade fortbildningsdagarna deltog 120 av 695 av ordinarie domare i landet. I den återkommande obligatoriska utbildningen för samtliga ordinarie domare behandlas våld mot kvinnor under en föreläsning. Det är oroväckande att så få domare deltagit i de arrangerade utbildningsdagarna, och frågan är om det inte är domare som redan är intresserade av frågan om våld mot kvinnor som väljer att delta, och de domare som kan behöva kunskapen bäst undgår därmed utbildning i detta samhällsproblem. Fortutbildningssatsningarna för domare och nämndemän bör bli genomgående obligatoriska för att nå samtliga verksamma inom domstolsväsendet. vill att dessa utbildningssatsningar inom fortsätter, förbättras och utvidgas. 4.5Behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor Inom kriminalvården bedrivs två behandlingsprogram för män som har begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor. IDAP (Intergrated Domestic Abuse Programme) är ett behandlingsprogram för män som misshandlar den kvinna de lever eller har levt i en nära relation med. Programmet går ut på att bygga in ett hot- och riskbedömningsinstrument, där syftet är att garantera säkerheten för kvinnor männen har eller har haft en relation med. Sexualbrottsprogrammet heter Relation och samlevnad (). har Kriminalvården annonserat ytterligare satsningar på ROS- och IDAP-programmet, satsas på det förstnämnda programmet och för att utbilda och utveckla det sistnämnda. ser mycket positivt på att Kriminalvården bedömer frågan om mäns vålds- och sexualbrott mot kvinnor som ett prioriterat område. Vi delar dock utredningen i luftens uppfattning att instrumenten för hot- och riskbedömning ska skapas utifrån en könsmaktsförståelse och att bedömningen av riskfaktorer hos män inte endast bör utgå från den befintliga officiella statistiken över män som är dömda för våldsbrott, eftersom alla våldsutövande män inte omfattas av denna statistik. Risken är annars att det skapas felaktiga bedömningar som grundas i att mäns våld enbart grundas i en svår uppväxt, alkoholproblem, psykiska störningar, kulturella skillnader, osv., och därmed förloras helhetsperspektivet som könsmaktsförståelsen ger, nämligen vem som utövar våldet mot kvinnor, att våldet är en fråga om kön. Vidare bör hot- och riskbedömning som genomförs även omfatta andra kvinnor och barn som ingår i det sociala nätverket utanför den egna familjen. Dessa behandlingar inom kriminalvården bör vara obligatoriska för män som dömts för vålds- eller sexualbrott. Det behövs fler kriscentrum för män som söker sig ur ett emotionellt destruktivt och aggressivt beteende. Dessa män som söker hjälp från kriminalvården bör ges ökat stöd. Det finns organisationer av olika slag som jobbar för detta, t.ex. kriscentra för män som bildades . Den samlar kriscentra som har professionella behandlare/rådgivare anställda. Dessa kriscentra kan ha olika huvudmän. De har till sin huvudsakliga uppgift att arbeta med män i olika krissituationer samt med mäns problem kring aggressivitet och våld. finns två nationella samordnare anställda i av riksorganisationen, en i och en i . vill se ökade satsningar på kriscentrum för män som söker sig ur ett våldsamt beteende. 4.7Insatser för kvinnor inom kriminalvården Kriminalvården har sex specifika fängelser för kvinnor. Cirka 260 kvinnor är intagna, vilket är av det totala antalet fängelsedömda personer. De vanligaste brotten kvinnor begår är stöld och narkotikabrott. Enligt statistik har av dessa kvinnor problem med narkotikamissbruk. Jämfört med män har kvinnor i högre grad allvarligare psykiatrisk problematik kopplad till sitt missbruk. vet vi inte hur stor andel av de kvinnor som befinner sig i kriminalvårdens regi som har blivit utsatta för sexuella övergrepp och mäns våld. motsvarighet Kriminalomsorgen har gjort en undersökning av hur många kvinnor som utsatts för denna typ av övergrepp och våld tidigare i livet och funnit att detta gäller av kvinnorna. har därför påbörjat ett försöksprojekt med att låta kvinnojourer hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter. De ger även intagna kvinnor alternativet att hålla dessa stödsamtal med frivilliga och anställda i kvinnojourens lokaler. har uppgett att försöket är mycket lyckat eftersom de når fram till kvinnor som upplever sig bortglömda av samhället och att framstegen i samtalet har gett dem hopp om en framtid fri från kriminalitet. menar att regeringen bör tillsätta en utredning om kvinnor i kriminalvården för att utröna hur många kvinnor som kan ha utsatts för sexuella övergrepp och mäns våld. Med denna kunskap kan vi överblicka behovet av liknande insatser, som genomför, på svenska anstalter. vill därefter att initiativ tas med försöksverksamhet där kvinnojourer kan hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter. Detta försök bör utvärderas och därefter implementeras i kriminalvårdens verksamhet vid lyckat resultat. Ett hinder för kvinnors rättsliga upprättelse efter ett övergrepp är avsaknaden av bevis. Genom att låta rättsläkare undersöka kvinnan direkt förbättras dokumentationen av skador till följd av våld och sexuella övergrepp. I har man prövat denna modell, och där är kvinnor mer benägna att anmäla övergrepp jämfört med kvinnor övriga i landet. Av de kvinnor som uppger till en kvinnojour eller myndighet att de har misshandlats polisanmäler brotten. I är motsvarande siffra . av alla kvinnor som uppger att de har våldtagits av en nära bekant polisanmäler brottet. I uppger Nationellt centrum för kunskap om mäns våld mot kvinnor att anmäler våldtäkten. Uppsalamodellen bör således bli en modell för andra landsting runt om i landet i fråga om dokumentation av våld och sexuella övergrepp. har inte alla landsting möjlighet att införa detta rättsmedicinska samarbete eftersom det saknas personal med rätt kompetens. För att kunna tillgodose detta krävs att regeringen ger ökade resurser till rättsmedicinsk kompetens hos landstingen. Lagen om besöksförbud infördes för att skydda främst kvinnor som utsätts för trakasserier, förföljelse och hot från män.