mot · GW02Sf329 · 2008-10-06 00:00:00 — Diskussioner förs om att finna öppningar för avtalslösningar för att arbetsmarknadens parter ska ta över en del av ansvaret för socialförsäkringarna. ser definitivt att det är stor risk att nuvarande grunder för socialförsäkringssystemen bryts sönder om betydande system med avtalsförsäkringar införs. Det riskerar i allra högsta grad att kraftigt fördjupa klass- och könsskillnader i landet. Ohälsoproblematiken är redan en av de största orättvisorna i och är starkt kopplad till den sneda fördelning av makt och resurser som präglar vårt samhälle. Ofta framförs det att ökad privatisering leder till ökad valfrihet. Valfriheten i ett privatiserat system är dock godtyckligt beroende av en persons fysik, ställning på arbetsmarknaden och kön. Det förefaller tveksamt om något försäkringsbolag skulle erbjuda en kvinna i fertil ålder något skydd mot inkomstbortfall i samband med föräldraledighet. Med hänvisning till ovanstående är det alldeles nödvändigt att regeringen ägnar stor kraft att inom ramen för arbetet mot ohälsan se över vilka förändringar av socialförsäkringarna som är nödvändiga för att motverka behovet och framväxten av privata försäkringslösningar inom det socialpolitiska området. Statens ansvar för de ekonomiska trygghetssystemen ska inte lämnas över på arbetsmarknadens parter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8En stärkt social trygghet Regeringens politik har som uttrycklig avsikt att försämra de ekonomiska villkoren för personer som är sjukskrivna och förtidspensionerade. Motiveringen är att det ska löna sig att arbeta. tillbakavisar kraftigt detta synsätt och föreslår istället en rad förstärkningar för att återupprätta den generella välfärden. I och med regeringens sänkning av taket och ersättningsnivåerna i sjukförsäkringen har antalet personer som inte omfattas av inkomstbortfallsprincipen ökat kraftigt. av löntagarna eller 1,5 miljoner personer har hamnat över taket i sjukförsäkringen. Det är en fördubbling jämfört med . Vi vill att taket i sjukförsäkringen ska höjas till att återigen motsvara 10basbelopp. Vi föreslår en sådan höjning i våra budgetmotioner för utgiftsområdena 10 och 12. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag på en höjning av taket i sjukförsäkringen enligt ovan. Detta bör begära. Den modell som regeringen vill införa om historiskt fastställande av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) skulle innebära en avsevärd försämring framför allt för dem som varit sjukskrivna eller arbetslösa . De ändrade beräkningsgrunder som regeringen infört har gjorts för att motsvara en sådan historisk SGI. Den innebär en sänkt ersättningsnivå med för alla sjukskrivna och föräldralediga. Vi vill återställa detta och att beräkningsgrunden i SGI:n ska höjas så att ersättningen i sjuk- och föräldraförsäkringen återställs från 77,6procent till 80procent. Vi föreslår att en sådan höjning görs och avsätter medel för detta i våra motioner om utgiftsområdena 10 och 12. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag på en ändrad beräkningsgrund för SGI enligt ovan. Detta bör begära. avvisar alla de försämringar som beslutats i och med prop. 2007/08:136. Sänkningen av ersättningsnivån till och de snäva tidsgränserna som gör att personer med nedsatt arbetsförmåga blir utförsäkrade ur sjukförsäkringen måste repareras. Ersättningsnivån för sjukpenning bör återigen bli och tidsgränserna bör avskaffas. I vår budgetmotion avsätter vi resurser för att reparera de försämringar som har beslutat i och med prop. 2007/08:136. Mot bakgrund av det som anförs bör samtliga försämringar som beslutats i och med proposition 2007/08:136 upphävas till förmån för de regler som gällde före . Detta bör besluta. För att förstärka de ekonomiska villkoren för långvarigt sjuka och personer med funktionsnedsättning föreslår vi en stegvis höjning av sjuk- och aktivitetsersättningen till 2011. Vi föreslår i detta syfte en ökning av anslaget med 2009, 1600miljoner kronor 2010 och 2200miljoner kronor 2011. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag på en höjning av sjuk- och aktivitetsersättningen enligt ovan. Detta bör begära. De satsningar som har gjorts för att stärka de ekonomiska villkoren för fattiga pensionärer genom höjningar av bostadstillägget till 93procent har inte omfattat personer som uppbär sjuk- och aktivitetsersättning. Denna grupp omfattades inte heller av de uppräkningar av hyrestaket som genomförts och inte heller av regeringens förslagna höjning av hyrestaket till . Detta slår hårt mot en redan utsatt grupp och måste rättas till. föreslår en höjning av ersättningsnivån i bostadstillägget för både pensionärer och personer med sjuk- och aktivitetsersättning till samt en höjning av hyrestaket till för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Vi föreslår en fortsatt höjning av ersättningsnivån till för bägge grupperna 2010. Vi anvisar medel för denna höjning i vår budgetmotion för utgiftsområdena 10 och 11. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag på en höjning av bostadstillägget enligt ovan. Detta bör begära. Samtliga våra budgetförslag för 20092011 på sjukförsäkringsområdet finns i en särskild motion för utgiftsområde 10 (2008/09:Sf357). 8.2Använd överskott till att förbättra försäkringen tillbaka har ett visst överskott funnits inom sjukförsäkringen. Enligt uppgår överskottet i sjukförsäkringen till 19miljarder kr 2009 och 22miljarder kr 2010. Socialavgifterna utgör avstått löneutrymme och bör därför gå till att stärka socialförsäkringarna. De stora överskotten har medfört krav om att uttaget av arbetsgivaravgifterna därför bör minskas. Vi avvisar detta. Eftersom avgifterna tillhör löntagarna ska eventuellt överskott användas till att förbättra försäkringen och till åtgärder som möjliggör för ett rymligt arbetsliv som förhindrar att människor slås ut. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen utformar stora delar av sin arbetsmarknadspolitik genom olika former av nedsättningar av socialavgifterna. Åtgärderna ökar klyftorna på arbetsmarknaden och riskerar att urgröpa systemets finansiering. Vi avvisar därför bl.a. regeringens förslag om såväl nystarts- som nyfriskjobb, sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar och äldre samt den generella nedsättningen som föreslås i budgetpropositionen . Den s.k. rehabiliteringskedjan som införts i och med prop. 2007/08:136 innehåller ingen förbättrad rehabilitering eller ökade möjligheter för den som drabbats av ohälsa att få jobb. Satsningen på 3,4miljarder kr 20082010 på rehabilitering är en omfördelning av medel inom anslaget. Av de medel som avsätts för 20082010 utgör omfördelning av medel från samverkan och finansiell samordning samt köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster. Övriga resurser kommer från besparingar på sjukförsäkringen. Regeringen avser att satsa dessa resurser på företagshälsovården. Endast gick 2008 till rehabilitering. Regeringen har systematiskt urholkat arbetsgivarnas ansvar för arbetsplatsinriktad rehabilitering som föreskrivs i arbetsmiljölagen bl.a. genom att avskaffa arbetsgivarens skyldighet att göra en rehabiliteringsutredning efter 4veckors sjukfrånvaro. Vidare har regeringen i och med prop. 2007/08:136 urholkat anställningsskyddet för sjukskrivna samt arbetsgivarnas rehabiliteringsansvar i och med regeln om att arbetsförmågan ska prövas mot hela arbetsmarknaden. Dessutom har regeringen gjort stora besparingar på det förebyggande arbetsmiljöarbetet. avskaffades arbetsgivarnas ansvar att efter 4 veckors sjukfrånvaro göra en rehabiliteringsutredning. I utredningen skulle arbetsgivaren kartlägga vilka rehabiliteringsbehov som en sjukskriven medarbetare hade. Få utredningar inkom , men i och med avskaffandet har ansvaret att inhämta dessa upplysningar fallit på . Det är mycket olyckligt eftersom granskning i rapporten sjukskrivnas arbetsförmåga till vara? kontakter med arbetsgivare (2007:19) visar att arbetsgivarkontakter är lågt prioriterade på och att besluten därför ofta är baserade på bristfälliga underlag avseende möjligheterna att vidta åtgärder på arbetsplatsen. Mot bakgrund av det som anförs bör arbetsgivare återigen bli skyldiga att inkomma med rehabiliteringsutredningar till . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det krävs en skärpning av arbetsgivarnas ansvar för arbetsplatsinriktad rehabilitering i lagen om anställningsskydd för att stärka anställningsskyddet för sjukskrivna. Arbetsgivarnas rehabiliteringsansvar måste dessutom kopplas till ekonomiska incitament. kan arbetsgivarna helt ensidigt och godtyckligt besluta över den arbetsplatsinriktade rehabiliteringen. Regeringen har skapat en ordning där enskilda arbetstagare med hjälp av sina fackliga organisationer måste gå till domstol för att få sin sak prövad när det gäller ev. osakliga uppsägningar till följd av bristande rehabiliteringsansvar på arbetsplatsen. Detta ökar rättsosäkerheten och gör arbetslivet mindre rymligt. Mot bakgrund av det som anförs bör det tydligt och klart framgå i lagen om anställningsskydd vilka rehabiliteringsinsatser som krävs av arbetsgivare innan uppsägning kan bli aktuell. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att sjukförsäkringen ska förbättras krävs stora satsningar på medicinsk rehabilitering inom ramen för den gemensamt finansierade sjukvården samt satsningar på arbetslivsinriktad rehabilitering. Rätten till medicinsk rehabilitering ska enligt betraktas som ett sätt att stärka folkhälsan och innefattas i rätten till sjukvård. Rehabilitering och habilitering är en investering i folkhälsan som kan göra människor friskare och därmed korta sjukskrivningarna. För att öka folkhälsan och minska ohälsan i arbetslivet krävs ett rymligt arbetsliv med full sysselsättning, starka fackliga organisationer, trygga socialförsäkringar och starkt anställningsskydd. Arbetsmiljön är avgörande för vår hälsa och möjligheter att delta i arbetslivet på lika villkor. Regeringen har systematiskt nedprioriterat det förebyggande arbetsmiljöarbetet genom att minska förvaltningsanslag med en tredjedel samt urholka arbetsgivarnas ansvar för arbetsplatsinriktad rehabilitering. Detta i kombination med regeringens försämringar av arbetslöshetsförsäkringen kommer att minska rörligheten på arbetsmarknaden och motverka arbetet för ett friskt arbetsliv. Sammantaget krävs stora förbättringar när det gäller rätten till medicinsk, arbetslivsinriktad och arbetsplatsinriktad rehabilitering. För att uppfylla behoven av medicinsk rehabilitering krävs stora satsningar på sjukvården och tidsgränser för när rätten till rehabilitering ska vara uppfylld. Vi vill satsa på att stärka sjukförsäkringen och avsätta medel bl.a. inom sjukförsäkringen till att förstärka tillgången till företagshälsovård av hög kvalitet. Arbetet med certifiering och utvecklingen av medicinsk och annan arbetsplatsrelaterad rehabilitering behöver skyndsamt förstärkas. I jakten på att halvera sjukfrånvaron ifrågasätts allt oftare de sjukintyg som behandlande läkare utfärdar. Detta har medfört att många har förlorat sin ersättning. För att komma till rätta med detta är det viktigt att handläggarna på förhåller sig självständigt till försäkringsläkarnas utlåtanden. tjänstemän har en annan typ av erfarenhet och kompetens än den som försäkringsläkarna har, vilket är viktigt för bedömningen av ärendet. Försäkringsläkarnas utlåtande ska betraktas som en del av det underlag som ska ligga till grund för den helhetsbedömning som ska göra. Det är den patientansvariga läkaren som ytterst ansvarar för kontinuitet och medicinsk kunskap om den enskilda patienten. Det är därför viktigt att betona patientansvarig läkares kunskap också för bedömningen av behovet för sjukskrivning. Försäkringsläkare eller andra granskande läkare som föreslagits utföra s.k. second opinion har bara den ansvariga läkarens journal som underlag för sin bedömning och saknar därmed kunskap om patientens specifika behov och förutsättningar. Det är ändå viktigt att dessa läkare har en god kunskap om den patientnära vården för att kunna värdera kvaliteten på sjukintygen. Det är av stor vikt att läkares sjukskrivningsrätt värnas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare är det avgörande för den försäkrades rättssäkerhet att försäkringsläkarna står under tillsyn. Därför bör regeringen skyndsamt återkomma med förslag på hur sådan särskild tillsyn av försäkringsläkarna ska ske. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Problem med är vanligt bland sjukskrivna. Personer med svåra problem i har oftast sin primära kontakt med sjukgymnast eller motsvarande i komplement till allmänläkare, ortoped eller neurolog. Men den regelbundna kontakten och bedömningarna utförs oftast tillsammans med sjukgymnasten. Det innebär att sjukgymnasten har stor kännedom om patientens hinder och möjligheter. Därutöver ligger det i sjukgymnastens profession att arbeta hälsoinriktat och utifrån de resurser varje patient har. Det borde därför ligga nära till hands att ge sjukgymnasterna ökade möjligheter att ta ett helhetsansvar för långtidssjukskrivna med besvär från rörelse- och stödorganen. Vi utvecklar våra idéer om sjukgymnasters sjukskrivningsrätt i en särskild motion. 9.3Mer personal och bättre service på Regeringen har minskat förvaltningsanslaget till med . Antalet anställda har minskat med 3000 personer . Förutom detta har regeringen infört en rad reformer så som vårdnadsbidrag, jämställdhetsbonus, krav på intyg från skola för tillfällig föräldrapenning och stora försämringar av sjukförsäkringen. är personalen på underbemannad och överbelastad. Den stora pressen på myndigheten innebär att arbetsmiljön försämras och att personalen riskerar att behöva utstå mer stress, hot och våld. Underfinansieringen av myndigheten påverkar också servicenivån till de försäkrade. Handläggningstiderna har förlängts och missnöjet hos allmänheten ökar. För att värna rättssäkerheten och kvaliteten på handläggningen föreslår vi en förstärkning av medlen till 2010 och 2011. Vi anvisar medel för detta i vår budgetmotion om utgiftsområde 10 (2008/09:Sf357). Omorganiseringen av myndigheten i kombination med minskad personalstyrka och nya reformer har resulterat i att handläggningstiderna har förlängts kraftigt . 30000 pensionärer fick vänta mer än en månad på sitt bostadstillägg och 10000 pensionärer fick vänta . Detta är extra allvarligt eftersom bostadstillägget utgör nästan hälften av de fattigaste pensionärernas disponibla inkomst. Att vänta åtskilliga månader på en utbetalning kan resultera i att man inte har råd att köpa mat, betala hyran, hamnar hos Kronofogden eller blir beroende av andra människors välvilja. När till följd av resursbrist inte lyckas tillhandahålla en god servicenivå med rimliga väntetider så skadas tilliten till välfärdssamhället. För att garantera hög servicenivå och korta handläggningstider bör lagen om allmän försäkring föreskriva att försäkrade har rätt till beslut eller ersättning . Det motsvarar tiden för en vanlig löneutbetalning och medför därför inte för stora förändringar av de försäkrades ekonomi. Vid utbetalningar som försenas mer än en månad bör betala dröjsmålsränta på det aktuella beloppet. Efter två månaders försening bör även skadestånd utgå till de försäkrade som plåster på såren för den långa väntan. Regeringen bör återkomma med förslag på hur en garanti om ersättning eller beslut bäst kan utformas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen har avskaffat socialförsäkringsnämnderna som garanterade allmänhetens insyn i handläggningen av socialförsäkringen. avvisade avskaffandet eftersom det minskar rättssäkerheten i socialförsäkringen. I utredning om genomförandeorganisation () uttalades angående synen på förtroendevalda i försäkringsdelegationer och socialförsäkringsnämnder att dessa ska ses dels som viktiga komplement till tjänstemännens kompetens och kunskap, dels som betydelsefulla inslag för att trygga medborgarnas insyn och inflytande i det svenska välfärdssystemet (SOU 2004:127). pekade på att den myndighet som hanterar en stor del av landets välfärdssystem och så mycket som en tredjedel av statsbudgeten också bör ha medborgarinsyn genom förtroendevalda organ. Detta var också mening och en grundförutsättning för själva genomförandet av sammanslagningen till en myndighet. Att avskaffa socialförsäkringsnämnderna innebär att den folkliga förankringen av socialförsäkringen och det lokala medborgarinflytandet helt går förlorade. Genom socialförsäkringsnämnderna säkras förutom hänsynstagande till viss lokal kännedom också den fackliga förankringen. Avskaffandet begränsar också individens möjligheter att överklaga i försäkringen. Det är för en prioriterad fråga att värna medborgarinflytandet i socialförsäkringarna. Socialförsäkringsnämnderna utgjorde i detta avseende en central del i socialförsäkringens administrativa uppbyggnad. Mot bakgrund av det som anförs bör socialförsäkringsnämnderna återinföras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 10Reglering av rätt till ideellt engagemang Ett problem för personer med sjukpenning samt sjuk- och aktivitetsersättning är möjligheterna till ideellt engagemang. Rätten att engagera sig ideellt utan att förlora sin ersättning är inte reglerad i lag utan endast i riktlinjer. I dessa riktlinjer föreskriver att personer med hel sjuk- och aktivitetsersättning har rätt att 1/8 av normalarbetstid utföra ideellt arbete utan att det inkräktar på rätten till ersättning. Det motsvarar och är ungefär vad som kan anses vara ett normalt fritidsintresse. För personer med partiell sjukersättning eller med sjukpenning gäller däremot inte dessa regler. Det förekommer även i dagens att personer med hel sjukersättning avråds av att engagera sig ideellt eftersom det riskerar att inkräkta på deras rätt till ersättning. Vissa människor vågar därför inte engagera sig i ett politiskt parti. Det måste betraktas som en allvarlig inskränkning av demokratin. Att utföra ideellt arbete i begränsad omfattning, såsom , bör inte beaktas vid bedömningen av arbetsförmågan och därmed inkräkta på rätten till sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning. Eftersom rättsläget är så oklart och reglerna tillämpas godtyckligt runt om i landet bör detta regleras i lag. Mot bakgrund av det som anförs bör regeringen göra en översyn med syfte att ändra lagen om allmän försäkring så att personer med sjukpenning samt sjuk- och aktivitetsersättning kan engagera sig ideellt utan att det inkräktar på deras rätt till ersättning från sjukförsäkringen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11Övriga förbättringar av sjukförsäkringen Vi vill bl.a. att medel inom sjukpenningsanslaget ska användas till ett förstärkt särskilt högriskskydd för långtidssjukskrivna som undantas från sjuklöneperioden vid återgång i arbete hos samma eller ny arbetsgivare. Det leder till ökad vilja hos arbetsgivare att anställa personer som har långtidsfrånvaro på arbetsmarknaden på grund av sjukdom. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag till förändring av lagen (1991:1047) om sjuklön i enlighet med det ovan angivna. Detta bör begära. 11.2Sjukpenning med fler steg Enligt dagens regelsystem är det enbart möjligt att vara sjukskriven på antingen 25, 50, . För att stärka individperspektivet och möjliggöra för mer individuella rehabiliteringslösningar bör ett obegränsat antal steg finnas i sjukpenningen. Härigenom tas utgångspunkten för hur mycket en arbetstagare kan arbeta i den enskildas förutsättningar medicinskt och i förhållande till arbetsplatsen. Det är angeläget att arbetstagaren återgår i arbete och i den omfattning som är möjlig enligt arbetstagarens arbetsförmåga. En sjukpenning med fler steg där den försäkrade kan vara sjukskriven på vilka procentandelar som helst stärker möjligheten till kontakt med arbetsplatsen. Därför bör regeringen återkomma med förslag till hur en sjukpenning med fler steg bäst kan genomföras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Karensdagen innebär att människor inte har råd att vara hemma när de är sjuka. Detta bidrar till att öka människors osäkerhet och otrygghet. Karensdagen är särskilt problematisk för personer som arbetar i en dålig arbetsmiljö, har en utsatt ekonomisk situation, skiftarbetar, har flera arbetsgivare eller lider av ohälsotillstånd av olika slag. innebär karensdagen att många går till jobbet fast de är sjuka, vilket troligen ökar ohälsan för individen i ett senare skede. Därför bör regeringen återkomma med förslag på ändring som innebär att karensdagen avskaffas. Detta bör begära. Regeringen har verkställt kraftiga försämringar av sjukförsäkringen. har blivit ett land där cancersjuka får betala skattesänkningar. Försämringarna av sjukförsäkringen skadar tilliten till välfärdssamhället och hotar människors inkomsttrygghet. Behovet och efterfrågan av privata försäkringslösningar ökar och vi befarar att det kan föranleda ett systemskifte i socialförsäkringen som i likhet med pensionssystemet är komplicerat, administrativt dyrt och som missgynnar stora delar av befolkningen. Risken är också stor att detta genomförs snabbt utan demokratisk förankring. Utformningen av våra socialförsäkringar bygger på en hög sysselsättning med så många som möjligt i arbete. Därför är det absolut viktigaste för att rädda socialförsäkringarna att få ner de höga sjuktalen genom att satsa på rehabilitering, ett friskare arbetsliv och att uppfylla målet om full sysselsättning. motsatte sig pensionsreformen och vår kritik har också med stor tydlighet visat sig stämma. Pengarna räcker inte till rimliga pensioner, och den spekulationskarusell som dragits i gång på börsen har inte gynnat den enskilda löntagaren utan tvärtom urholkat legitimiteten för hela systemet. kommer inte heller att medverka till något liknande när det gäller socialförsäkringarna, och vi kommer att kraftfullt bekämpa att en sådan systemförändring kommer till stånd.