mot · GW02So575 · 2008-10-07 00:00:00 — Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgänglighet i sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvalitetsinvestering i sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställd sjukvård. bifaller regeringens förslag till mål för hälso- och sjukvårdspolitiken med tillägget att arbetet även särskilt ska inriktas på att säkerställa en likvärdig sjukvård som ges efter behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om driftsformer i hälso- och sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om mångfald inom vård och omsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om översyn av reglerna för organdonation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hälsoutvecklingen för HBT-personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla hälso- och sjukvårdspersonalens kompetens i HBT-frågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärdsprogram mot spridningen av hiv/aids. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om omreglering av apoteksmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder mot överförskrivning av antibiotika. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en långsiktig handlingsplan för psykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbättringar av tandvårdsreformen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om det tobakspreventiva arbetet och tillståndsplikt för tobaksförsäljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en restriktiv alkoholpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillståndsplikt för folkölsförsäljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förlängning av missbrukarvårdssatsningen Ett kontrakt för livet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den sociala barn- och ungdomsvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kartläggning av ungdomsmottagningarnas tillgänglighet och kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgänglighet för funktionshindrade. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om personliga ombud. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kompetensstegen i äldreomsorgen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stimulans till äldreomsorg på entreprenad. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om äldrepolitikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insemination för ensamstående. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om överskuldsatthet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtaganden när det gäller hjälp mot spelmissbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser för att motverka hemlöshet. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg enligt uppställning: Anslag i tusental kronor 1.6 Bidrag till hälso- och sjukvård 2.8 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar 5.1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 6.2 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. Nytt anslag: Tillgänglighetsmiljard Nytt anslag: Kvalitetsinvestering sjukvården 1 Yrkande 28 hänvisat till CU. Bättre kvalitet och tillgänglighet i sjukvården Varje människa ska ha rätt till en bra sjukvård på lika villkor. Behoven ska styra prioriteringarna i vården. Den svenska hälso- och sjukvården brukar rankas bland de bästa i världen. Vi har hög kvalitet och goda resultat. vet vi att det också finns allvarliga problem när det gäller tillgänglighet och kvalitet. Investera en miljard i ökad tillgänglighet Den nationella vårdgarantin som infördes ledde inledningsvis till klara förbättringar av tillgängligheten. Men har utvecklingen stannat av och tillgängligheten återigen försämrats. Minimikravet måste vara tydligt: Den nationella vårdgarantin ska hållas. Målet är en köfri hälso- och sjukvård där patienten får besked om, och tid för, behandling på ett smidigt sätt. Landstingen sparar generellt sett inga resurser på att låta patienten vänta på behandling. Det finns många exempel där kötiderna har kortats rejält utan några resurstillskott. Till stor del handlar det om organisation och planering, och inte minst inflytande för de som arbetar i sjukvården. är dock landstingen på väg in i en period med mer pressad ekonomi. Risken är att detta leder till att utvecklingsarbetet får stå tillbaka. Därför föreslår vi att staten tar initiativ till en miljardsatsning på ett utvecklingsprogram för bättre tillgänglighet i vården. Vårdgarantin bör inte snävt tolkas som att det är möjligt med maximal väntetid mellan varje beslut om åtgärd eller undersökning. Målet bör vara att den totala väntetiden för patienten ska hålla sig inom garantins ramar. Vi föreslår att väntetiden för undersökning, till exempel röntgen, ska räknas in i garantitiden för patienten. Vi vill också utveckla modeller för att se till att varje patient får besked om nästa åtgärd direkt utan onödiga väntetider. Vi föreslår att staten bidrar med till landstingen och regionerna för att skärpa vårdgarantin 2010 och 2011. Bonus för kortare köer. Vi föreslår att staten investerar 2009 och därefter 2010 och 2011 för att skapa incitament för landstingen att korta köerna i sjukvården. Bonusen ska fördelas ut till landstingen utifrån både de absoluta kötiderna där de landsting som har kortast kötider får störst bonus; men också utifrån förbättringen i kötid så att de landsting som går ifrån långa kötider till kortare kötider också får del av resurserna. Åtgärder mot läkarbrist. I många landsting och regioner är det brist på allmänläkare inom primärvården. Det gör det svårt att erbjuda den goda tillgänglighet till den nära vården som varje invånare har rätt att förvänta sig. föreslog vi fler platser i läkarutbildningen. har även regeringen insett behovet och föreslår 330 nya läkarplatser. Vi ställer upp på denna satsning men inte som regeringen på beskostnad av andra angelägna utbildningsinsatser. Vi föreslår dessutom att staten bidrar med för att de landsting och regioner som har störst problem med läkarbrist ska kunna utarbeta särskilda åtgärdsprogram för rekrytering av allmänläkare 2010 och 2011. Investera en miljard i högre kvalitet Internationella undersökningar visar att svensk sjukvård överlag håller en hög kvalitet. Dessutom är den unik i sin jämlikhet. Trots detta finns allvarliga brister i vårdens utbud och kvalitet. Dessa visar sig exempelvis när man jämför vården mellan olika delar av landet. Vi vill att alla ska få en högkvalitativ hälso- och sjukvård oavsett var man bor i landet, och om man går till en privat eller offentlig vårdgivare. Ingen skör och sjuk människa ska riskera att lämnas i sticket eller få otillräcklig omvårdnad. För att höja kvaliteten i sjukvården krävs dock resurser. Därför satsar vi 2009 och därefter 2010 och 2011 för att höja kvaliteten i hälso- och sjukvården. Resurserna går främst till att anställa mer personal i sjukvården. Vi ser stora behov inom till exempel äldresjukvården. Många sköra äldre skickas direkt hem från vårdavdelningar trots att de skulle behöva för rehabilitering och återhämtning. Felmedicinering av äldre är ett mycket allvarligt och omfattande problem som orsakar onödigt lidande. Många svårt sjuka patienter skickas runt mellan olika boenden och vårdenheter. Det behövs fler geriatriska vårdplatser och en upprustning av hemsjukvården för att klara de stora vårdbehov som finns. Vi ser också stora behov inom vården och omsorgen av psykiskt sjuka. Det är stor risk att regeringens kortsiktiga projektpengar till psykiatrin endast blir just kortsiktiga projekt och inte den nödvändiga nivåhöjning som krävs. Alla som drabbas av psykisk sjukdom ska ha samma rätt och möjlighet till vård som den som drabbas av en kropplig sjukdom. Därför krävs en långsiktig investering i vården och omsorgen om psykisk sjuka, även . Se även avsnittet Psykiatri. 2000 fler kvalificerade vårdanställda. För att förbättra kvaliteten i vården krävs mer personal. Vi vill rikta 2009 till 2011 för att landstingen och kommunerna ska kunna anställa fler i sjukvården. Investeringen räcker till att anställa drygt 2000 fler kvalificerade anställda i hälso- och sjukvården. Vi ser till exempel stora behov av mer personal i äldresjukvården och inom vården av de psykiskt sjuka. Nationell kvalitetssäkring av vårdgivare. finns det goda möjligheter för patienter att välja vårdgivare. Det är bra men det ställer krav på ett system som säkerställer att alla vårdgivare håller en hög klass. Ingen ska riskera att göra ett dåligt val. Vi vill därför införa en nationell kvalitetssäkring av alla offentligt finansierade vårdgivare. För att få certifiering ska varje vårdgivare kunna visa att vården har hög kvalitet och är evidensbaserad, håller god tillgänglighet och uppfyller krav på patientsäkerhet. Dessutom ska personalens meddelarfrihet och kompetensutveckling säkerställas och kollektivavtal gälla. Vi föreslår att satsas för att i dialog med landstingen påbörja arbetet med ett nationellt kvalitetssäkringssystem. Nationella riktlinjer och öppna jämförelser. För att förbättra patientsäkerheten föreslår vi att alla landsting och regioner ska vara skyldiga att följa de nationella riktlinjerna i hälso- och sjukvården. Vi vill också att det ska utvecklas nya nationella riktlinjer på de områden där det saknas och där vi vet att vårdkvaliteten inte är tillräckligt hög i hela landet. Vi vill också förbättra de nationella kvalitetsregistren och de öppna jämförelserna så att det blir lättare att följa upp kvaliteten i hälso- och sjukvården i landet. Alla vårdgivare ska tvingas rapportera in sin verksamhet till registren. Vi satsar totalt på nationella riktlinjer och öppna jämförelser mellan landstingen. Kvinnor och män ska utifrån sina behov behandlas likvärdigt i sjukvården när det gäller resurser och insatser. Men så fungerar det . Mycket har gjorts men fortfarande finns helt omotiverade medicinska skillnader i vårdkvalitet och hälsa mellan könen. Orsaken till könsskillnaderna i vården är dels att vården och forskningen ofta brister i att ta hänsyn till skillnader i fysiska förutsättningar mellan könen, dels medvetna eller omedvetna föreställningar om kön hos sjukvårdspersonalen. Även om kvinnor drabbas av kvalitetsbrister i vården visar forskningen att även män i flera avseenden drabbas negativt när vården påverkas av könsföreställningar. Kommuner och Landsting (SKL) redovisade en kunskapsöversikt om omotiverade könsskillnader i den svenska sjukvården. Enligt översikten missgynnas kvinnor på flera områden: Kvinnor får sämre tillgång till kranskärlsröntgen och får mindre aktiv hjärt- och kärlbehandling än män. Kvinnor får vänta på gråstarroperationer. Kvinnor har längre väntetider hos allmänläkaren. Kvinnor har sämre tillgång till vård på strokeenheten. Kvinnor har mindre chans att få dialys- och njurtransplantation. Kvinnliga rökare löper samma risk som män att få lungcancer, ändå remitteras de inte lika snabbt till bronkoskopi. Kvinnor med knäledsartros, höftledsartros och spinal stenos har varit mer handikappade än män när de väl opereras. Resultaten måste leda till åtgärder som undanröjer ojämställd vård. Att nå ökad jämställdhet i vården kräver ett brett och långsiktigt arbete med sikte på forskning, behandlingsmetoder och attityder. Därför föreslår vi att det utarbetas en nationell genomförandeplan för implementering av jämställd sjukvård. Centralt i en sådan plan är ökad och mer spridd kunskap om hur könsfaktorer påverkar vården. Det krävs mer forskning för att belysa vilka könsskillnader som finns och hur de uppkommer. Det krävs ökat fokus på jämställdhet och genus på vårdutbildningarna på gymnasiet och högskolan, samt i vidareutbildningar för personal inom hälso- och sjukvården. Arbetet med könsuppdelad vårdstatistik ska fortsätta och jämställd vård ska vara ett eget uppföljningsområde i de nationella jämförelserna. För oss socialdemokrater är kvalitet och likvärdighet viktigast i hälso- och sjukvården. I flera borgerligt styrda landsting och regioner pågår omfattande privatiseringar av hälso- och sjukvårdsverksamheter utan annat syfte än att privatisera gemensam egendom och gemensamma uppgifter. Vi motsätter oss denna politik. Kvalitet och likvärdighet, patientnytta och säkerhet ska styra sjukvården, inte privatiseringar av ideologiska skäl. är vi inte negativa till alternativ i vården. Det är inte självklart att en offentligt driven vårdcentral håller hög kvalitet bara för att den drivs offentligt. Motsvarande förhållande gäller även privat driven verksamhet. Däremot finns det många goda exempel på vårdcentraler, läkarmottagningar, sjukgymnastik med mera som drivs av dem som jobbar där eller av företag eller idéburna ideella aktörer på uppdrag av . Det är avgörande att vinstintressen i vården inte får påverka sjukvårdens kvalitet eller likvärdighet. Ingen som söker vård inom den offentligt finansierade hälso- och sjukvården ska behöva riskera att lönsamhetskalkyler görs innan behandling sätts in. Vi motsätter oss varje lösning som innebär att man med privata medel, till exempel genom privata försäkringar, tillåts köpa sig förtur till offentligt finansierad vård. Därför måste det finnas regler för privata utförares medverkan i den offentligt finansierade hälso- och sjukvården. Alla människor ska ha rätt att vid behov få tillgång till vård med hög kvalitet oberoende av storleken på plånboken eller tillgången till privata försäkringar. Vi tror att det finns ett stort utrymme för att utveckla närsjukvården genom att ta till vara personalens engagemang. Vi ser positivt på att många vård- och hälsocentraler drivs i former där personalens egna engagemang får stort utrymme. Det kan ske i form av privat företagande, kooperativ eller ideell organisation. Men det kan också ske som en självstyrande enhet (intraprenad) inom eller regionen med stora frihetsgrader och stort eget ansvar. Kvalitet och resultat, patientsäkerhet och tillgänglighet bör styra vårdens prioriteringar, inte driftsformer eller snäva lönsamhetskalkyler. Nästan alla svenska sjukhus som finansieras gemensamt drivs offentligt. Så ser det också ut i många jämförbara länder. Många av sjukhusen utgör i dagens sjukvård komplexa och högt kvalificerade nav i sjukvårdens vårdkedjor, och förändringar av dessa påverkar vården i många andra delar. Det kan finnas sjukhus som passar för någon annan driftsform men vi anser att man bör vara försiktig med att lägga ut sjukhus på entreprenad om det inte finns mycket starka skäl och vi anser att det är olämpligt att stycka upp sjukhus i så kallade vårdgallerior med olika ansvariga aktörer för varje område. Den högspecialiserade vården ska drivas i offentlig regi för att säkerställa ett nära samarbete med klinisk forskning och utbildning. Universitetssjukhusens nära koppling till forskning och utbildning liksom den centrala roll som de spelar för den mest avancerade sjukvården gör att det är olämpligt att lägga ut dem på entreprenad. Om universitetssjukhus säljs ut eller förvandlas till vårdgallerior riskerar man att förstöra mest avancerade forsknings- och utbildningsmiljöer. Universitetssjukhusens uppbyggnad som sammanhållna enheter och utvecklingsmiljöer för avancerad sjukvård, forskning och utbildning ska värnas. Även akutsjukhusen är nödvändiga för varje landstings möjlighet att ge högkvalitativ och jämlik vård. Akutsjukhusen har en central roll i ansvar för medborgarnas vård och de olika vårdkedjornas funktioner. Vi anser att akutsjukhus och universitetssjukhus har en central roll kopplad till landstingens lagstadgade ansvar för vården. Därför motsätter vi oss att dessa ska kunna läggas ut på entreprenad eller privatiseras. Vi föreslår att villkoren för att lägga ut sjukhus på entreprenad ska regleras i lag. Vi stöder regeringens förslag till mål för hälso- och sjukvårdspolitiken med tillägget att arbetet även särskilt ska inriktas på att säkerställa en likvärdig sjukvård som ges efter behov. Mångfald inom vård och omsorg Ett problem när kommuner och landsting anlitar andra utförare inom sjukvård, äldreomsorg och handikappomsorg är att utvecklingen går mot att små utförare på olika sätt utkonkurreras av stora vårdkoncerner. Vi anser att det är olämpligt att använda för upphandling av hälso- och sjukvård liksom för upphandling av äldre- och handikappomsorg. Det leder till en stark koncentration till ett fåtal internationella vårdkoncerner och svårigheter för politikerna att styra mot kvalitet, och vi har sett många exempel på hur jakten på lägsta pris gått ut över vårdtagarna. Det bör vara kommunen och som utifrån lokala behov och möjliga partners avgör vilka aktörer som man ska samarbeta med. Det kan vara några av de stora vårdföretag som gör ett bra arbete i många kommuner, men det kan också vara ideella organisationer som vill bedriva verksamhet. En modell kan också vara att eller regionen respektive kommunen certifierar de utförare som man vill använda inom hälso- och sjukvården eller omsorgen och sätter upp de krav som ställs på verksamheten och kommer överens om ersättningsmodeller. Då blir det patienten tillika medborgaren som har möjlighet att välja utförare som , regionen eller kommunen har kvar det fulla ansvaret för kvalitén och tillgängligheten. En sådan ordning skulle med all säkerhet göra att mindre, personaldrivna eller idéburna aktörer skulle ha större möjligheter att hävda sig i konkurrensen mot stora internationella vårdbolag som utgör lejonparten av entreprenörerna inom vård och omsorg. En ny modell får dock aldrig leda till att man ställer lägre krav på arbetsgivaransvaret. Kollektivavtal ska gälla i all verksamhet. Personalens meddelarfrihet och rätt till kompetensutveckling och även i övrigt goda arbetsvillkor måste säkerställas. Vi föreslår att upphandlingslagstiftningen ses över för att möjliggöra att hälso- och sjukvård och äldre- och handikappomsorg undantas från lagen om offentlig upphandling (). Bristen på organ och vävnader är mycket stor och det är därför viktigt att fler människor än tar ställning till om man är positiv till organdonation eller ej. Som en följd av bristen på organ avlider många innan de får möjlighet att bli transplanterade. En majoritet av svenska folket har i olika undersökningar svarat ja på frågan om de kan tänka sig att donera organ efter sin död. Många av dem som är positiva har dock inte anmält det till donationsregistret. Inom sjukvården har olika frågor ställts kring vad som bör gälla vid organdonation och vård av döende patienter. Eventuella förändringar av nuvarande lagstiftning och hantering måste dock föregås av grundliga överväganden. Vi föreslår att regeringen tar initiativ till en översyn av nuvarande regler och hantering och lägger fram förslag om hur fler organ ska kunna doneras. Frågan inrymmer en rad olika etiska överväganden. Ett förslag som bör övervägas för att få fler att ta ställning till organdonation är att göra det möjligt att meddela sin vilja med ett kryss på deklarationsblanketten. Det bör också undersökas om sjukvården ska kunna få titta i donationsregistret redan innan patienten avlidit för att kunna göra förberedelser för organdonation. Det bör vidare prövas om sjukvården ska få fortsätta intensivvården även när hoppet att rädda patientens liv är ute om det innebär att man kan tillgodose en patients önskan att donera organ. En övervägande del av HBT-personer har en god hälsa. Det visar undersökningar som presenterade 2006. Det var dock en betydligt större andel med sämre hälsa bland HBT-personer än i den övriga befolkningen. Speciellt den psykiska hälsan var sämre. Skillnaderna i hälsa var också stora inom gruppen HBT-personer. Transpersoner hade nästan genomgående den sämsta hälsan, följt av bisexuella och homosexuella. Det var lika vanligt att rapportera ett bra hälsotillstånd bland homo- och/eller bisexuella män som bland män i övriga befolkningen. Det fanns dock stora skillnader bland kvinnor. Bra hälsa var betydligt vanligare bland kvinnor i övriga befolkningen () än bland homo och/eller bisexuella kvinnor (). Framför allt rapporterade homo- och/eller bisexuella kvinnor i åldern samt män i åldern i större utsträckning dålig hälsa än övriga befolkningen. Bisexuella och transpersoner hade sämre allmänt hälsotillstånd än homosexuella personer. Även andra studier har visat att ohälsan bland HBT-personer behöver uppmärksammas särskilt så att samhällets stöd kan förbättras. Mot denna bakgrund föreslår vi att regeringen tar ett särskilt initiativ för att säkerställa att kontinuerliga och systematiska uppföljningar och undersökningar görs av hälsoutvecklingen för HBT-personer, för att nå ytterligare kunskap så att samhället kan erbjuda och utveckla bättre stöd och hjälp för HBT-personer. Vårdens bemötande har stor betydelse för viljan att söka och ta emot hjälp. Det är viktigt att hälso- och sjukvården inte uppträder fördomsfullt eller okunnigt. Alla människor har rätt att bli bekräftade och få vård och omsorg utifrån sina förutsättningar. Många har vittnat om hur bristande kompetens kring dessa frågor hos vårdpersonalen har skapat problem. Regeringen bör återkomma till med förslag om hur hälso- och sjukvårdspersonalens kompetens i HBT-frågor ska utvecklas. antog på förslag från den socialdemokratiska regeringen, men i brett politiskt samförstånd, en nationell strategi mot hiv/aids. Målet var att halvera antalet nysmittade i vårt land . Det är ett fullt realistiskt mål. Utvecklingen går dock snabbt åt fel håll just . Siffrorna är alarmerande och årssiffran 541 nysmittade är den högsta . Av dessa hade 178 smittats i , vilket kan jämföras med ett genomsnitt på 88 fall . Ökningen av smitta i sker i alla grupper men främst i gruppen män som har sex med män. Dessvärre är dessa siffror inte heller särskilt överraskande. Andra sexuellt överförbara sjukdomar har ökat och tyder på en förändring i riskbeteende och detta syns nu också i statistiken om hiv/aids. Informationsinsatser behöver förnyas. Information är en färskvara. måste samhället hjälpa och stödja de personer som lever i som hivpositiva. Dessbättre behöver dagens generation inte vara med om att begrava nära vänner som dött i aids. Men det påverkar säkert också beteendet och gör det än mer angeläget att samhället går in med olika informationsinsatser. De stora informationsinsatser som gjordes under tidigare årtionden har ingen verkan nu och många ungdomar var inte ens födda när dessa kampanjer genomfördes som mest intensivt. Utvecklingen har påtalats och varit känd för regeringen och problematiken beskrivs i propositionen. Men uppenbarligen har inte detta lett till insikten att det behövs något initiativ från regeringens sida. Budgeten för det preventiva arbetet mot hiv och andra smittsamma sjukdomar ska enligt budgetpropositionen ligga kvar på samma nivå som tidigare under resten av mandatperioden och några nya initiativ föreslås inte heller. Det kommer inte att vara en hållbar strategi. Vi föreslår att regeringen tar initiativ till ett åtgärdsprogram om smittskydd och hiv.