mot · GW02Kr213 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om dels vad avser fastigheten och , dels vad avser verksamheten och regeringens förpliktelser. (19051961), FN:s generalsekreterare 19531961, är en historiskt betydelsefull person. Hans namn förknippas med det internationella engagemang som dagens alltmer vill bejaka och delta i. utbildar fredsbevarande trupp för FN-uppdrag. Det var just som i strid med många länders önskemål utformade FN:s mandat att inrätta en fredsbevarande styrka och han gav rollen som FN:s generalsekreterare en ny auktoritet. bör ha ett levande museum över en sina mest kända medborgare, ett museum som ska visa FN:s historia och roll i FN genom tiderna. Det naturliga är att det museet utvecklas . Den sydskånska gården Backåkra var vid död hans enda fasta egendom i . I testamentet förordnades att Backåkra skulle tillfalla (), som där bland annat har rätt att ordna vissa sammankomster. Orsaken var säkert att , som ju också var ledamot av , hade ett stort naturintresse och under en följd av år var vice ordförande i just . Dessa två uppdrag, ledamot av och vice ordförande i , upprätthöll även som FN:s generalsekreterare. Engagemanget för båda uppgifterna framgår också av att en bostadslänga enligt testamentet skulle få disponeras av under två sommarmånader. Övriga delar av Backåkra är inredda som en utställning om liv. I en samlingssal finns utställningsskärmar och montrar. Två rum är inredda med privata tillhörigheter, som fanns i hans lägenhet på , och hans privata arbetsrum är återskapat. Museet liksom byggnaden sköts och bekostas av STF. Det är visserligen öppet men stängt större delen av året. Enstaka publika arrangemang ordnas dock i samlingssalen eller ute på gården i en vacker miljö. Till exempel har /haft ett flertal offentliga föreläsningar i olika internationella ämnen, bland annat i samarbete med UD. Bland föreläsarna märks förra finländska presidentkandidaten och utrikesministern . Ett tillfälligt resurstillskott till Backåkra kom 2005. Inför 100-årsdagen av födelse beslutade regeringen att förlägga minnesceremonierna med deltagande av många internationella gäster, bland annat närmaste medarbetare vid hans bortgång i FN:s tjänst 1961 och till en uppbyggd scen på den vackra heden utanför . dåvarande statsminister var huvudtalare tillsammans med rader av framstående FN-tjänstemän. Regeringen avsatte då , en summa som dock bara räckte till en upprustning av det allra viktigaste på gården. Pengar till drift av en verksamhet som verkligen hedrar minne och för nya generationer tydliggör hans betydelse för FN i ett kritiskt skede av världsorganisationens historia under den kallaste delen av mellan och saknas. Nuvarande förhållandena är oacceptabla. Det ankommer på regering och riksdag att se till att intentionerna testamente inte förblir tomma ord. Det vore en skam för vårt land att vara ett land som hyst en medborgare som valts till FN:s generalsekreterare förpliktar. Underhållet av byggnaderna orsakar STF stora ekonomiska uppoffringar, som organisationen i längden kan ha svårt att klara av. Detsamma gäller museiverksamheten. gjordes en konsultutredning som undersökte alternativa användningar och finansieringsformer. Bland annt diskuterades att Backåkra skulle bli en plats för möten, diskussioner och representation för FN, UD, och näringslivet. Man undersökte också möjligheten till sponsring från näringslivet. Resultatet blev negativt. Så länge en verksamhet inte har bastrygghet för åtminstone framåt, brukar det vara mycket svårt att intressera sponsorer. Om museet blir mer känt är det mycket tänkbart att sponsorer blir intresserade och att till exempel en konferensanläggning kan anläggas i nära anslutning till byggnaderna i Backåkra. En första förutsättning är dock att dagens museum kan utvecklas och att fastigheten inte förfaller. En tänkbar lösning vore att starta en stiftelse som kan garantera att verksamhet i enlighet med testamente bedrivs i Backåkra. Man kan, utan andra likheter, tänka sig att ombilda Backåkra till en myndighet som , också det en gång en donation mottagen av regeringen. Oavsett om det blir en myndighet eller stiftelse med ansvar för museet förutsätter detta att en sådan stiftelse eller verksamhetsmyndighet befrias från ansvaret att också syssla med fastighetens underhåll och förvaltning. Risken är annars påtaglig att den ideella stiftelsens verksamhet skulle överflyglas av fastighetsskötselproblemen. Därför bör en annan lösning sökas. En naturlig väg att pröva är att överlåta fastigheten till som har sakkunskap och ekonomiska resurser att förvalta fastigheter som har andra värden än de rent kommersiella. Vi vill därför föreslå att uttalar som sin mening att regeringen bör pröva möjligheten att ge i uppdrag att se till att ges en sådan roll att det inryms i det uppdrag som regeringen och har givit . Ett byggnad som innehåller ett museum över en av den svenska historiens mest betydelsefulla gestalter har inte bara lokalt intresse. Frågan om museets överlevnad är en nationell fråga och handlar om kulturpolitik i stort. Vi anser därför att dessutom bör ge regeringen till känna att bör klargöra vilket ansvar regeringen ska ta för att ska få ett FN-museum .