mot · GW02So522 · 2008-10-03 00:00:00 — En ordningsvakt är enligt lagen (1980:578) om ordningsvakter en person som inte är anställd som polisman men som är förordnad att medverka till att upprätthålla allmän ordning. Ordningsvakten ska i sin tur skiljas från väktare, vars arbete regleras i lagen (1974:191) om bevakningsföretag. Ordningsvakten har vissa polisiära befogenheter: utöver det varje medborgare får göra (envarsgripande) kan ordningsvakten omhänderta berusade och avvisa eller omhänderta störande personer. För att verkställa en åtgärd får ordningsvakten inte använda strängare medel än förhållandena kräver. En ordningsvakt är även skyldig att lyda order från polis i tjänst. Dessutom är vakten skyldig att hålla polisen underrättad om förhållanden som är av den arten att de bör komma till polisens kännedom. Skillnaden mellan väktare och ordningsvakt är bland annat att utbildningstiden för väktare är betydligt längre, i stället för lägst för ordningsvakter. Ordningsvaktens roll är också definierad som att upprätthålla allmän ordning (t.ex. vid allmänna sammankomster, offentliga tillställningar eller vid restauranger), medan väktaren bevakar fastigheter, utför värdetransporter eller skyddar enskilda personer. Medan det är som auktoriserar bevakningsföretag (där väktare arbetar) är det polismyndigheten som förordnar ordningsvakter. Förordnandet är personligt och gäller i taget. Ordningsvaktsbranschen kan delas upp på olika sätt. Många ordningsvakter arbetar som väktare och är anställda i bevakningsföretag som är auktoriserade enligt lagen (1974:191) om bevakningsföretag. Andra ordningsvakter tillhör en ordningsvaktsförening. Det finns även många ordningsvakter som arbetar självständigt, utan att tillhöra vare sig ett företag eller en förening. Restauranger kan alltså välja att antingen anlita ett företag för att tillgodose behovet av ordningsvakter, eller själva anställa ordningsvakterna direkt. finns kritik från bevakningsbranschen mot att utbildningen är för kort och för innehållslös. En säkerhetschef kallar polisens obligatoriska utbildning för en ren katastrof och beskriver situationen så här: Efter två veckors utbildning ska du ut i hetluften. Först ska du gå en vidareutbildning som är torftig. Senaste kursen jag gick fick vi gå hem eftersom föreläsarna inte ens kom. Justitiekanslern har också, apropå problemen med vakters agerande i krogvärlden, lyft fram att det är tveksamt om grundutbildningen för ordningsvakter är tillräckligt omfattande bl.a. i frågor rörande konflikthantering och etik. Denna kritik behöver tas på allvar. På vissa ställen finns det förutom eller i stället för ordningsvakter även så kallade entrévärdar, klubbvärdar eller liknande. Detta är personer som agerar helt utan auktorisation och som inte på något sätt står under tillsyn av någon myndighet. Tvärtom fungerar de uteslutande som restaurangägarens förlängda arm. Det finns många seriöst arbetande entrévärdar, men det finns tyvärr också många exempel på motsatsen i denna helt oreglerade sektor. Problemet med oseriösa eller brottsligt belastade entrévärdar tas upp längre ner. Polisens förlängda arm? Antalet ordningsvakter har ökat kontinuerligt ända sedan lagens tillkomst 1980. Exakt hur många de är beror på hur man räknar. Uppskattningar från polisen är att det finns 10000 ordningsvakter, men den siffran beskriver egentligen hur många förordnanden som utfärdats. Eftersom en ordningsvakt kan ha flera förordnanden finns det luft i siffrorna. Det finns även personer som har förordnanden utan att för den skull arbeta inom branschen. Bevakningsbranschens yrkes- och arbetsmiljönämnd, BYA, uppskattar det faktiska antalet årsarbeten till omkring 4000. Av dessa finns ungefär 2500 inom auktoriserade bevakningsföretag. Oavsett vilken siffra som är den mest rättvisande är ordningsvakterna alltså ett mycket viktigt komplement till polisen för att säkerställa invånarnas trygghet. Detta gäller inte minst i restaurangbranschen, där det har blivit allt vanligare att tillståndsmyndigheten, för att bevilja tillstånd till alkoholservering efter ett visst klockslag, sätter som villkor att restaurangen anlitar ordningsvakt. En vanlig i våra större städer är det många fler ordningsvakter i arbete än det finns poliser i yttre tjänst. Exempelvis i uppskattar polisen att hälften av samtliga förordnade ordningsvakter arbetar helt eller delvis på restauranger eller klubbar. De ordningsvakter som tjänstgör vid nöjesställen har också i många fall en svår arbetssituation, speciellt i anslutning till särskilt populära lokaler eller i anslutning till platser där många rör sig. Missnöjda kroggäster som nekats inträde eller blivit avvisade utsätter ibland ordningsvakterna för grova våldsbrott och t.o.m. beskjutning. Ordningsvakter på särskilt brottsutsatta krogar bör enligt min åsikt kunna utrustas med kodad kommunikationsradio i det nya Rakelsystemet. På så vis ökar vaktens trygghet eftersom det blir lättare att hålla kontakt med anropad polis på väg till platsen. Eftersom lagen förutsätter att ordningsvakten utgör ett komplement till polisen borde det ständigt ökande antalet vakter bara vara att välkomna. På många håll fungerar samarbetet krogvaktpolis mycket bra, exempelvis i och där man ibland har gemensamma samlingar. Tyvärr finns det dock allvarliga problem som motverkar att lagens syfte förverkligas. I klartext: Det finns ljusskygga sidor av vaktbranschen som inte motverkar brott utan som själva bidrar till brott. Att ordningsvakten ofta är anställd personligen direkt av krogen gör att man riskerar att hamna i en lojalitetskonflikt. Oseriösa krögare kan ju straffa ordningsvakter som arbetar nitiskt genom att säga upp anställningen. Eftersom täta polisrapporter om ordningsstörningar riskerar att ge restaurangen dåligt rykte hos tillståndsmyndigheten hamnar ordningsvakterna i en sårbar situation, där de äventyrar sin egen försörjning om de följer sina åligganden och rapporterar brott eller ordningsproblem. Ordningsvaktens lojalitet kan därför hamna hos restaurangägaren i stället för hos polisen och allmänheten. Därför förekommer det att vakter underlåter att ingripa vid otillåten alkoholservering, avstår från att ingripa vid brott som faller under allmänt åtal och struntar i att omhänderta berusade. Viljan att rapportera brott eller ordningsstörningar till polisen minskar även på grund av dessa osunda lojaliteter. Ordningsvaktens lagstadgade uppgift att fungera som partner till polisen sätts ur spel. Detta är ett direkt brott mot 4 § i ordningsvaktsförordningen (1980:589), som föreskriver att en ordningsvakt som får kännedom om ett brott som hör under allmänt åtal [ska] lämna rapport om det till en polisman så snart det kan ske. Också i 7 § i lagen (1980:578) om ordningsvakter finns en allmän bestämmelse om att en ordningsvakt skall hålla polismyndigheten underrättad om förhållanden som rör hans verksamhet och är av sådan art att de bör komma till myndighetens kännedom. Krogsektionen vid City polismästardistrikt i beskriver problemet så här: Styrningen och samarbetet med ordningsvakter är outvecklat vilket gör att ordningsvaktsresursen utnyttjas och kontrolleras dåligt. [] Ordningsvakterna brister regelmässigt i sin avrapporteringsplikt till polisen. Starka påtryckningar från krögare som inte vill få ifrågasatta serveringstillstånd gör att ordningsvakter inte vågar rapportera brott. Det förekommer att gärningsmän i misshandelsfall inne på krogen inte [grips] och polis inte tillkallas. Det finns inte heller något hinder mot att krögaren själv har ordningsvaktsbricka och upprätthåller ordningen vid sin egen krog. Detta förekommer även i vissa fall i verkligheten. I sådana lägen går det inte ens att tala om en lojalitetskonflikt lojaliteten har då övergått helt på krogen. Den starka kritiken mot dagens förhållanden delas också av justitiekanslern som, i sin gjorda granskning av problemen med vakter i krogvärlden, fastslår att det med det nuvarande systemet där ordningsvakterna oftast avlönas direkt av krögarna finns en tydlig risk att det uppstår lojaliteter mellan krögarna och vakterna som inverkar negativt på vakternas förmåga att upprätt hålla ordningen på ett korrekt sätt. Dagens situation är ohållbar. Ordningsvakten ska inte styras av hänsyn till krögaren, utan av målet att bidra till lugn och motverka brott det är den yrkesuppgift som är själva anledningen till att ordningsvakter har särskilda befogenheter enligt svensk lag. Vi måste stärka ordningsvakternas oberoende så att de vågar ingripa även om detta skulle vara impopulärt hos chefen för det ställe där de arbetar. Ett förslag som har framförts är att polisen skulle ta över ansvaret för ordningsvakterna och att polisen även skulle ges rätt att beordra krögare att ta in ordningsvakter efter polisens instruktioner. Jag tror dock att ett sådant förslag har fler nackdelar än fördelar, inte minst för att det skulle leda till att en hel bransch förs in under ökad statlig direktstyrning. I stället bör kommunerna ges ökade befogenheter för att tvinga fram en brytning av de osunda lojaliteterna mellan krögare och vakter när sådana har uppstått på ett visst ställe. bör därför ha rätt att fatta beslut om att ett ställe med serveringstillstånd inte ska få lov att direktanställa vaktpersonal, utan måste anlita auktoriserade bevakningsföretag för att tillgodose sitt behov av ordningsvakter. Likaså bör kommunen ha möjlighet att därtill föreskriva att ett visst ställe inte får ha samma ordningsvakt mer än , exempelvis i taget. Efterlevnaden av denna regel kontrolleras dels i den löpande tillsynen, dels genom att det införs en regel om att ordningsvakter löpande rapporterar in sina tjänstgöringsställen till polis. Enbart i har 1/1 200230/6 2007 totalt 32ordningsvakter med koppling till krog- eller restaurangmiljön stängts av från tjänstgöring eller fått sina förordnanden återkallade. Det har då handlat om att ordningsvakten själv gjort sig skyldig till brott. Vanligast är att vakten gör sig skyldig till misshandel eller grov misshandel, men också dopning och narkotikabrott är vanligt. Andra former av brott som ordningsvakter gjort sig skyldiga till är föregivande av allmän ställning, brott mot knivlagen, bedrägeri, olaga diskriminering och sexuellt tvång. Motsvarande period hade 21 ordningsvakter stängts av i , och i län var siffran fyra. har mycket fokus varit på , men att allt inte är frid och fröjd på andra ställen indikeras av detta citat från en ordningsvakt i , som är starkt kritisk till att myndigheterna inte ingriper mot avarterna i branschen: Här i har polisen tyvärr en flat attityd mot ordningsvakterna, de är nästan aldrig ute och kollar oss. Det gör att många vakter gör precis som krögarna säger, trots att de inte alltid är seriösa. På vissa ställen blir man som ordningsvakt ombedd att hålla sig väl med kriminella. Det förekommer att vissa vaktbolag anlitar kriminella för att skydda ordningsvakterna om det blir bråk. Det är ett problem att flera olika myndigheter har tillsynsansvar över olika delar av den viktiga samhällssektor som vakt- och bevakningsbranschen utgör. svarar för auktorisation av bevakningsföretag, medan det är polisen som förordnar ordningsvakter och utövar tillsyn över dem. Entrévärdarna är en oreglerad verksamhet och står därmed helt utan tillsyn. Man kan fråga sig om länsstyrelserna orkar uppfylla sin tillsynsuppgift för bevakningsbranschen. Totalt sett beräknas 78 årsarbetskrafter finnas på länsstyrelserna, detta för tillsyn av en bransch med 23 000 anställda. Det är som sagt polisen som förordnar ordningsvakter, och samma polismyndighet ska också fatta beslut om att ett förordnande ska återkallas. När ordningsvakten ansöker om förordnande uppger vakten också var han eller hon har sitt uppdrag som ordningsvakt. När ordningsvakten byter arbetsgivare finns det dock ingen skyldighet att meddela detta, vilket gör att polisens uppgifter om ordningsvakternas uppdragsgivare blir alltmer inaktuella ju går. Detta är ett problem, både i det löpande samarbetet mellan polis och ordningsvakter och i polisens tillsyn över vakternas arbete. För att skapa bättre förutsättningar för de seriösa aktörerna behöver tillsynen stramas upp. Enligt uppskattningar inom polisen i är mellan av de auktoriserade företagen i bevakningsbranschen att betrakta som oseriösa. Även om denna siffra inte får tas som en slutlig sanning är den oroväckande. Det finns även anledning att fråga sig om samma höga siffra skulle finnas för landet som helhet. De som drar nytta av detta är den mer ljusskygga delen av krognäringen: restaurangägare som sätter i system att skattefuska (genom t.ex. oredovisade garderobs- eller entréavgifter), bryta mot alkohollagen eller diskriminera vissa kategorier av gäster, såsom personer med mörk hudfärg. Dessa krögare kan välja att hantera myndigheters krav på ordningsvakter genom att anlita oseriösa aktörer. De bevakningsföretag som följer regler och avtal pressas därmed bort från marknaden. I har också myndigheterna slagit larm om att det finns seriösa bevakningsföretag som inte får uppdrag eftersom de inte vill befatta sig med t.ex. svarta pengar. Många ordningsvakter har en förhållandevis låg inkomst som redovisas på skattebeskedet. Enligt många bedömningar hänger detta samman med att den vita lönen för vissa vakter bara utgör mellan av den faktiska inkomsten. Resten drygas ut med svarta pengar från t.ex. entré- eller garderobskassorna. I en bland ordningsvakter uppgav av de tillfrågade att de kände en eller flera kolleger som arbetade svart. kände fler än tre personer som arbetade svart. Är detta ett utbrett problem? Ingen sitter inne med den fullständiga sanningen, men det är värt att notera att i har genomfört ett femtiotal revisioner mot ordningsvaktsbolag. Hälften av dessa revisioner innebar en upptaxering av det reviderade bolaget. En granskning av samtliga bevakningsföretag i ledde till att av företagen anmäldes för skatte- och bokföringsbrott. Bevakningsbolaget vägrar att ta uppdrag i dörrarna på grund av den osunda konkurrensen med svarta löner. Förekomsten av svarta pengar får även andra effekter, till exempel att det är svårt att fastställa en riktig lönesumma vid tecknande av kollektivavtal. Det kan nämnas att av ordningsvaktsföretagen saknar kollektivavtal. Det kan inte vara acceptabelt att ordningsvakter ska ha särskilda maktbefogenheter grundade i lag och kunna ägna sig åt egen ekonomisk brottslighet i form av svartjobb. finns det en utbredd frustration kring polisens och möjligheter att i praktiken utöva tillsyn över bevakningsföretagen. De verktyg som finns i form av erinringar eller varningar är tidskrävande att använda sig av, och kan en oseriös aktör fortsätta sin verksamhet utan ingrepp. Även när det gäller företagen måste tyvärr kopplingen till den organiserade brottsligheten aktualiseras. Det finns enstaka fall där det inte bara är enskilda individer utan hela företag som misstänks ha knytningar till kriminella nätverk. Ett exempel är ett etablerat vaktbolag i västra som såldes då det råkat i skuldproblem, och som enligt företrädare för köptes av kriminella som ville komma över personskyddsauktorisationen. På vissa restauranger, främst i storstäderna, finns förutom ordningsvakter även s.k. entrévärdar eller klubbvärdar. Termerna skiftar, men tar sikte på personer som arbetar i entréer till särskilt frekventerade uteställen och som enbart har till uppgift att ordna kön och släppa in gäster enligt ägarens riktlinjer. I lagens mening har entrévärdar inte rätt att göra något annat än vilka medborgare som helst (t.ex. så kallade envarsgripanden av brottslingar), men i verkligheten tar de på sig en helt annan roll. För de flesta gäster framstår entrévärden som en person med minst lika stora maktbefogenheter som ordningsvakterna. Entrévärdarna gör i praktiken ofta samma arbete som ordningsvakterna, trots att entrévärdar inte har större befogenheter än en vanlig privatperson. Problemet är att de, till skillnad från ordningsvakterna, kan stanna i tjänsten även efter att ha dömts för övervåld eller andra brott. Varför är detta fallet? Därför att arbetet som entrévärd är en företeelse som är helt oreglerad i lagen. Därmed finns det inte heller några legala möjligheter för myndigheter att stoppa en entrévärd från att fortsätta arbetet trots att han visat sig gravt olämplig. Eftersom det inte finns något krav på vandelsprövning av entrévärdar förekommer det inte sällan att dessa är kriminellt belastade. I finns det entrévärdar som är dömda för grova narkotikabrott, grova vapenbrott och misshandel. Det förekommer även att ordningsvakter som förlorat sitt förordnande (t.ex. beroende på misshandel) arbetar kvar på restaurangen som entrévärd. I har länsrätten varnat nattklubben för den oacceptabla situationen på stället. Bland annat försökte en entrévärd hindra polisens ingripande för att göra kontroller sent . Också justitiekanslern har, efter sin granskning av vaktförhållandena i krogvärlden, pekat på att det finns omständigheter som tyder på att vissa s.k. entrévärdar [] utan lagligt stöd ingriper med våld mot kroggäster. Krogsektionen vid City polismästardistrikt i sammanfattar situationen i skoningslöst kritiska ord: Ordningsvakten hamnar i en oacceptabel situation när han dels måste acceptera svart betalning men även tvingas samarbeta med kriminellt belastade. En kartläggning av visade att ett tiotal personer med kriminell bakgrund arbetade i krogarnas entréer enbart i . 39-årig man tidigare dömd till fängelse för grovt rån och fängelse för medhjälp till rån. Mannen är bland annat dömd för inblandning i ett väpnat rån mot väktare i som inbringade . 24-årig man dömd till fängelse för människorov, rån, medhjälp till rån och medhjälp till grov stöld. 30-årig man, dömd till fängelse för grovt narkotikabrott. 27-årig man som är upptagen på så kallade Alcatraz-lista över landets 100 mest brottsaktiva gängmedlemmar. Mannen har kopplingar till den kriminella grupperingen Original Gangsters och är dömd för bland annat grov misshandel och narkotikabrott. Varför anlitar en restaurangägare en grovt kriminell person som entrévärd? En förklaring kan vara djungelns lag att den grovt kriminelle tros kunna avskräcka andra kriminella personer från rivaliserande grupper från att ställa till bråk på restaurangen. Men minst lika vanligt är att det beror på att restaurangägaren själv blivit utsatt för hot från den organiserade brottsligheten. Att genom hot eller direkta brott ta kontroll över verksamheten som dörrvakt/entrévärd och garderobshanteringen kan för den organiserade brottsligheten vara en lönsam inkomstkälla. Dessutom gör den att krögaren hamnar i en mycket sårbar beroendesituation, vilket längre fram kan utnyttjas till t.ex. utpressning. Därför är det också nödvändigt att en förbättrad offentlig tillsyn av vaktbranschen går hand i hand med ökade insatser från restaurangnäringen själv. Det etiska program som tagits fram av Hotell- och Restaurangföretagare () lägger en bra grund, men det finns ett stort utrymme för att stärka samverkan mellan myndigheter och branschföreträdare. Det ligger inte bara i branschens eget intresse utan stärker även kundernas trygghet. Samverkan mot organiserad brottslighet Vi vet inte den exakta omfattningen av den organiserade brottsligheten i krogvärlden, men vi vet att den finns, att den tjänar pengar och därmed sannolikt expanderar om det går. Även om situationen i storstäderna har blivit mest uppmärksammad måste en seriös analys ta sin utgångspunkt i att samma problem kan uppstå i hela landet. Organiserad brottslighet har skaffat sig ett fotfäste också i mellanstora städer eller på mindre orter. Det gäller därför att arbeta både nationellt och lokalt för att minska restaurangbranschens sårbarhet och lagföra de brottsliga handlingar som begås. Polisen klarar det inte på egen hand. liberalerna har länge förespråkat en som går ut på att alla berörda myndigheter samverkar för att förfölja de yrkeskriminella i deras verksamhet. Det var ju inte för sina våldsbrott utan för skattefusk som till slut hamnade bakom lås och bom. En sådan strategi håller nu på att förverkligas i och med att utlyste en nationell mobilisering mot organiserad brottslighet, som lade grunden för ett stärkt samarbete mellan polis och rättsväsende samt , , , , , och kommuner, landsting och regioner. De fortsatta åtgärder som regeringen därefter har genomfört, till exempel genom inrättande av regionala underrättelsecenter på flera orter i landet, ligger helt i linje med denna strategi och kommer att leda till en välkommen upptrappning av arbetet. Jag är övertygad om att den organiserade brottsligheten i krogvärlden kan pressas tillbaka. Men det finns ingen enkel patentlösning, utan det behövs en kombination av flera olika åtgärder. Som en röd tråd löper behovet av tydligare regler och skärpt tillsyn. Missförhållandena i ordningsvaktsbranschen går att minska radikalt med ett bättre regelverk. Det finns också effektiva åtgärder för att minska cirkulationen av kontanta, oredovisade medel. Tillsynen behöver förbättras men också kraftsamlas. Jag har tidigare pekat på behovet av att förbättra den statliga tillsynen av bevakningsföretag. I krogbranschen behöver också tillsynen i alkoholhanteringen bli bättre på många håll. Alkoholhanteringen är extra intressant i detta sammanhang eftersom den är reglerad och står för en så stor del av branschens inkomster. Den borgerliga regeringen har tillsatt (dir. 2007:127) för att göra en modernisering av lagstiftningen om alkoholtillstånd. Utredningen ska vara klar med sitt arbete . När den nuvarande alkohollagen trädde i kraft flyttades ansvaret för den lokala alkoholkontrollen från länsstyrelserna till kommunerna. Många kommuner arbetar mycket ambitiöst med detta, men i de olika kommunerna finns mycket skiftande förutsättningar för att bedriva en fungerande tillsyn. Inte minst handlar det om att kommunerna inte alltid avsätter rimliga personalresurser. En forskarstudie från (SoRAD) vid visar också att av kommunala alkoholhandläggare upplever att politiker och beslutsfattare prioriterar. i (fp)