mot · GW02Sf375 · 2008-10-02 00:00:00 — Vi socialdemokrater oroas därför över de signaler som kommer från regeringspartierna om att införa försörjningskrav som förutsättning för återförening. Inte minst ur ett barnperspektiv är regeringens förslag helt förkastligt. Vi tycker att personer med uppehållstillstånd i ska ha möjlighet att leva tillsammans med sin make/maka, och sina minderåriga barn. Inte minst handlar det om barnens rätt att få leva med sina föräldrar, vilket gör att ett beslut som säger något annat står i strid med . Ett inrättande av det föreslagna försörjningskravet löper risk att vara kontraproduktivt och motverka integration men framförallt är det ur humanitära skäl förkastligt att de personer som tenderar att stå längst ifrån arbetsmarknaden och möjlighet till försörjning skall straffas genom att förvägras återförening med exempelvis fru och barn. Många barn kommer till utan ordinarie vårdnadshavare. Dessa ensamkommande barn är ofta väldigt utsatta och kräver speciell omtanke. De åtgärder som vidtagits för att skapa bra mottagningsförhållanden i såväl de så kallade mottagningskommunerna som i de kommuner där barnen senare placeras har visat sig vara otillräckliga. Precis som vad gäller mottagningssystemet i stort är det vissa kommuner som visar en stor avoghet mot att ta emot ensamkommande barn och skapar härigenom ett ökat tryck på övriga kommuner. De informella åtgärder i form av att migrationsverket i sina externa informationer pekar ut kommuner som inte är villiga att ta emot barn är en allt för primitiv åtgärd. Länsstyrelsernas ansvariga bör ges en förstärkt roll i kontakterna med berörda kommuner för att förbättra situationen. Många ungdomar söker sig till för att genomföra sina högre studier vid universitet och högskolor. På samma sätt är det många svenska ungdomar som söker sig till andra länder för att få utbildning men också livslånga erfarenheter inför sitt framtida yrkesverksamma liv. Denna utveckling och erfarenhetsutbyte är positiv och en möjlighet till utveckling av kontakter mellan individer men också mellan nationer och näringsliv. Ett stort problem uppstår dock när det gäller att utfärda visering för många studenter. Genom den handläggning som sker är det många studeranden som inte får klarhet i möjligheten att studera i och som härigenom söker utbildning i andra länder eller som lämnar sin studieväg. Regeringen bör vidta åtgärder så att ansvarig myndighet ges möjlighet att snabbare handlägga studerandevicering och härigenom skapa den öppenhet i studiesystemen som kan utveckla kontaktnäten för ett ökat erfarenhetsutbyte. finns i ett stort antal människor som benämns papperslösa. Det handlar om personer och hela familjer som stannat kvar efter avslutad asylprövning men också personer som kommit till utan att göra ansökan om uppehållstillstånd. Genom att befinna sig i landet utan erforderliga tillstånd utsätts gruppen ofta för kränkningar och övergrepp. Vi kan aldrig acceptera att en grupp i samhället lever och behandlas såsom de vore rättslösa. innebär de regler som gäller för invandring till ett närapå olösligt dilemma i förhållande till de som befinner sig i landet utan tillstånd. För barn, som ofta utan egen möjlighet att påverka sin situation, är förhållandet extra svårt. De initiativ som vidtagits för att finna lösning på sjukvårdsfrågan, studier men också andra viktiga funktioner har varit otillräckliga. Lösningar har ofta skapats inom ramen för den kommunala kompetensen och inneburit olikheter över landet. Ingen människa i skall nekas nödvändig vård. Regeringen bör därför ta initiativ till en nationell lösning av sjukvårdsfrågan för gruppen papperslösa. Detta bör gälla såväl möjligheterna till vård liksom de eventuella avgifter som skall gälla. Vi vill i detta arbeta prioritera att de barn, som lever gömda, och vars föräldrar inte varit inne i en asylprocess, får vård i samma omfattning som andra barn i dagens . För många människor i världen utgör och en dröm om förbättrade livsvillkor. Många söker sig därför hit för att söka arbete och inkomst för att utveckla sitt och sin familjs liv. För många innebär kontakten med det nya livet att man möter en arbetsmarknad som kränker och exploaterar individen. Inom EU bereds nu en lagstiftning som kraftfullt markerar mot de arbetsgivare som på felaktiga grunder anställer och utnyttjar invandrad arbetskraft. Den hållning i frågan har varit avvaktande med hänvisning till nationell lagstiftning. Men måste erkänna att den nationella lagstiftningen inte kunnat klara ut de missförhållanden som också finns inom den egna nationen. Regeringen bör därför aktivt verka för att den inom EU föreslagna lagstiftningen mot arbetsgivare som illegalt anställer arbetskraft och som kränker, diskriminerar och försvårar konkurrenssituationen kan lagföras på ett mera effektivt sätt.