mot · GW02N435 · 2008-10-03 00:00:00 — Den tidigare socialdemokratiska regeringens initiativ till strategiprogram och branschspecifika forskningssatsningar var viktig för att vässa deras konkurrenskraft. Strategiprogrammen togs fram tillsammans med branscherna och fick därför hög relevans för företagen. Samarbetet mellan stat, näringsliv och akademi stärktes och programmen har visat sig mycket framgångsrika och populära. Tyvärr har regeringen inte velat ge strategiprogrammen någon fortsättning. Istället har de lagts på is och dialogen med svenska nyckelbranscher har i stort sett upphört. Den borgerliga regeringen har varit påfallande passiv när det gäller samarbetet med näringslivet inte minst forskningsfrågorna. Detta måste nu brytas. De små och medelstora företagen svarar redan för en tredjedel av all export och potentialen är fortsatt stor. Vi vill ge fler svenska företag möjlighet att växa ute i världen. Vi vill satsa på exportmässor tillsammans med näringslivet för att sälja svenska tjänster och varor i växande ekonomier i och . Exportstödet till både industri och småföretag ska byggas ut. Underleverantörerna spelar en avgörande roll för konkurrenskraften i svenska industrikluster. De är ofta småföretag med mycket konkurrenskraftiga produkter. Men de är också starkt beroende av sina större samarbetspartner. Vi vill stärka de svenska underleverantörernas ställning genom en satsning på investerings- och exportfrämjande i samråd med branscherna. Export- & investeringsfrämjandet och representation utomlands är grundläggande delar i en klok politik för att ge svenska företag förutsättningar att växa. Regeringen saknar dock en strategi för att stärka svenska handelsrelationer med viktiga marknader. Istället saknar representation i en stor del av de länder som har högst tillväxt. avgörs ofta viktiga kontrakt på regeringsnivå. Då andra länder ser möjligheterna och etablerar sig i dessa länder går svenska företag istället miste om goda affärsmöjligheter. Vi vill ta fram en handelspolitisk strategi för att samordna samtliga statens handelsfrämjande åtgärder. Strategin ska tas fram i samråd med näringslivet. Vi vill investera ytterligare på att locka utländska investeringar till genom att stärka ISA:s närvaro ute i världen. Vi vill tillföra för att stärka underleverantörernas export. Vi vill att svenska beskickningar ska bli bättre på affärsfrämjande. UD:s näringspolitiska uppdrag måste bli tydligare. Vi vill stärka samordningen mellan de organisationer som arbetar med handelsfrämjande och innovationer till exempel , , och svenska beskickningar. Investeringar i forskning återbetalar sig i form av kunskap och utveckling av samhället samt bidrar till tillväxt inom näringslivet. All forskning ska hålla hög kvalitet och forskningsinsatserna ska rymma både bredd och djup. Den bärande principen för resursfördelning är att medel, oavsett om de fördelas via program, råd eller direkt till lärosätena, ska fördelas efter kvalitet. Varje lärosäte måste ta ansvar för att fördela direkta anslag efter kvalitet. För att uppnå en verkligt kvalitetsbaserad resursfördelning måste kriterierna vara internationellt erkända men också anpassade efter lärosätets profil, storlek och inriktning. Om forskningen bedrivs i mindre eller större skala, eller vid ett universitet eller en högskola, är inte relevant så länge kvaliteten är hög. Men forskningspolitiken ska ha tydligt fokus på excellent forskning där ligger i framkant och på områden som är avgörande för sysselsättningen. Vi är övertygade om att kraftiga investeringar i forskning är en av nycklarna till framgång för vi vill investera mer än regeringen i forskning. Framstående forskningsmiljöer ska stödjas oavsett om de finns på universitet eller högskolor. Forskningsresultaten ska komma arbetslivet till del genom att vi stärker förutsättningarna för kommersialisering av forskningsresultat, till exempel genom holdingbolag och inkubatorer vid landets högskolor och universitet, och genom att forskningen förs ut till delar av näringslivet inte minst småföretag och tjänsteföretag som behöver ta del av forskningsresultat för att öka förädlingsvärdet av sin varu- och tjänsteproduktion. Vi har presenterat ett brett investeringsprogram inom fordonsforskningen som vi vill genomföra tillsammans med industrin. vill vi gå vidare och tillsammans med andra centrala delar av näringslivet utforma nya forskningsprogram för ökad konkurrenskraft. Branscher som kan vara aktuella för gemensamma forskningsinvesteringar är exempelvis läkemedels- och bioteknikbranschen, vindkraftindustrin och tjänstesektorn. Vi erbjuder totalt till forskningsprogrammen under förutsättning att näringslivet investerar minst lika mycket. Näringslivets behov ska vara styrande för prioriteringarna. Men vi ställer också tydliga krav: Investeringarna ska främja forskning som håller internationell världsklass, grundforskning såväl som tillämpad forskning. Investeringarna ska ha en tydlig profil mot kommersialisering och innovationer, småföretagens möjligheter att använda forskningsresultaten ska särskilt uppmärksammas. Investeringarna ska främja erfarenhets- och kunskapsutbyte mellan näringsliv och akademi, exempelvis genom gemensamma doktorandprogram. Investeringarna ska särskilt främja tjänstesektorns behov av relevant forskning. Satsningar på exempelvis tjänsteforskningsinstitut kan vara aktuella. Ta tillvara på mångfalden främja socialt företagande Vi menar att samverkan och gemenskap är viktigt för att utveckla svenskt företagande. Delar av det sociala företagandet kan också med visst stöd från samhället vara en möjlighet för människor som står långt från arbetslivet att få en ny chans. Vi vill måna om mångfalden i företagandet och därför främja kooperativa företag och andra verksamheter inom den sociala ekonomin. Det ska vara lättare att starta och driva företag, oavsett om det görs i form av ett aktiebolag eller som ett kooperativt företag. Vi vill därför stärka rådgivningen kring och kunskapen om möjligheterna till socialt företagande. Socialt företagande ska vara ett alternativ bland andra i de företagsfrämjande insatser som staten genomför. Enligt Nuteks Entreprenörskapsbarometer 2006 kan nära tre av fyra, , i åldrarna tänka sig att bli företagare. Av dessa vill sju av tio helst driva företaget tillsammans med andra. Det kooperativa företagandet, genom associationsformen ekonomisk förening, attraherar därför allt fler entreprenörer inom främst kunskaps- och tjänstesektorn. Antalet ekonomiska föreningar har ökat enligt SCB:s företagsregister. Aktiebolagen har blivit fler och de enskilda firmorna fler. Det finns med andra ord ett stort utrymme och intresse för det kooperativa företagandet. Det är angeläget att inte den kooperativa företagsformen behandlas annorlunda än andra företag beträffande tillgång till lån, riskkapital och rådgivning. Därför krävs en insats för kunskapsspridning om den kooperativa företagsformen till såväl olika myndigheter och institutioner som kreditgivare, såväl privata som statliga. I detta sammanhang har Coompanion, det kooperativa utvecklingscentrumet, en central roll och dess utveckling måste säkerställas. De sociala företag som utöver den kooperativa företagsformen även har andra mål än de strikt ekonomiska blir allt vanligare. De kan därmed komma att spela en växande roll för de människor som ställts utanför den reguljära arbetsmarknaden. Dessa företag möter behoven av arbete hos personer som har en historia med psykisk ohälsa. Även handikappförbunden arbetar aktivt med sociala företag som ett sätt att förbättra möjligheterna för funktionshindrade att få ett jobb. Det sociala företaget har blivit en nytändning för många och samhällsnyttan är stor, inte minst ekonomiskt. Detta företagande breddar arbetskraftsutbudet och är därmed ett komplement till andra aktiva näringslivssatsningar, arbetsmarknadsinsatser och socialpolitiska insatser. Vi vill därför att regeringen genomför det nationella handlingsprogrammet Fler och växande sociala företag, som den förra socialdemokratiska regeringen initierade och som tagit fram i samarbete med Arbetsförmedlingen, och . Utbildning och jobb en investering för framtiden Ökad konkurrens på hemmamarknaden och från nya länder ställer krav på en snabb omställning av arbetskraften i och i andra industriländer. Strukturomvandling är i sig inget nytt men specialiseringen har ökat i takt med den tilltagande globaliseringen. Omvandlingstrycket har lett till nya fenomen på arbetsmarknaden. drabbades främst anställda inom industrin av nedläggningar. utsätts också tjänstesektorn för ett högre konkurrenstryck. Nedläggningar och uppsägningar drabbar fler grupper på arbetsmarknaden. I dagens arbetsliv är kraven på kompetens höga och de förändras snabbt. Företag vill anställa och arbetssökande vill jobba men de har inte alltid rätt kompetens för att få de lediga jobben. Om ska fortsätta att hävda sig väl krävs investeringar i utbildning och fortbildning. Regeringen har avbrutit utbyggnaden av högskolan. På kort sikt leder det till att allt färre utbildar sig och att konkurrenskraft försvagas. Men konsekvenserna på är än allvarligare. En mindre utbildad arbetskraft har inte samma möjlighet att ta sig an de senaste produktionsmetoderna som bidrar till utveckling och stärkt konkurrenskraft. Vi kan således förlora vår tätposition, vilket leder till att den ekonomiska effektiviteten minskar. Inte minst i tjänstesektorn är en väl utbildad arbetskraft en förutsättning för att åstadkomma en kontinuerlig utveckling av verksamheten såväl ur kreativitets- som effektivitetssynpunkt. Fler och återkommande chanser till utbildning är en av grundstenarna i en starkare arbetslinje. Gemensamt för dem som har svårast att få jobb är ofta att de har en svag utbildningsbakgrund. Utvecklingen på arbetsmarknaden visar att antalet arbetstillfällen inte har ökat för förgymnasialt utbildade under högkonjunkturen5. Det finns stora grupper vars utbildningsbakgrund är mycket bristfällig. Omkring 700000 i arbetskraften har grundskoleutbildning som högsta utbildningsnivå. hade 157000 av dem varit arbetslösa . Korttidsutbildade tenderar att gå mellan arbetslöshet, program och kortvariga anställningar utan att få en fast förankring i arbetslivet. Arbetslösheten bland personer med förgymnasial utbildning är , bland personer med gymnasial utbildning och eftergymnasialutbildade . lämnar var fjärde gymnasieelev, 25000 elever, gymnasiet utan fullständiga betyg i alla ämnen. Detta visar på behoven av fortsatta satsningar på utbildning för att minska den svåra arbetslösheten. Utbildning leder till utveckling, både för individen och för samhället i sin helhet. Vår utgångspunkt är att ska ha en hög och jämn utbildningsnivå. Vår målsättning är att stärka denna position. Investeringarna i utbildning måste därför vara långsiktiga. Redan i förskolan möjliggör en välutbildad personal att barnen tar sina första steg in i det livslånga lärandet. Det sker med leken som grund i kombination med kunskap och färdigheter och med barnens egen nyfikenhet som bas. Vi vill fortsätta att satsa på förskolan. centrala roll i alla barns utveckling och lärande kräver insatser och satsningar som ger alla barn chans till lärande och utveckling. Vi vill investera i alla barns och ungdomars utbildning. Bland annat vill vi ha tydliga mål och systematiska utvärderingar och utveckla de individuella utvecklingsplanerna till ett kontrakt mellan skola, elev och hem. Det behövs en generell utbyggnad av vuxenutbildningen inom de yrkesförberedande programmen. Även den studieförberedande delen av komvux behöver byggas ut efter den borgerliga regeringens kraftiga nedskärningar. Den princip för fördelning av statsbidraget till kommunernas vuxenutbildning som innebar att kommunerna med lägst utbildningsnivå och högst arbetslöshet också fick ett högre anslag än andra kommuner bör återinföras. Kunskap växer när den delas av fler. I ett läge när ett flertal satsar på högskoleutbildning för en större andel av sin befolkning försämrar vi våra möjligheter att konkurrera internationellt om vi inte fortsätter att bygga ut högskoleutbildningen. Vårt mål ligger fast att hälften av ungdomarna ska ha påbörjat en högskoleutbildning innan de fyllt . Mycket tyder på att återkommande kontakter med arbetsmarknaden gör det lättare att få jobb efter examen. Egna kontakter med arbetsgivare är ofta avgörande för hur man får sitt första jobb. För studenterna är det dessutom viktigt att få erfarenhet av olika sätt att tillämpa den kunskap de skaffat sig. Mer praktik innebär också att fler arbetsgivare får erfarenhet av hur högutbildade kan bidra till deras verksamhet. Många studenter som vill göra praktik får inte möjlighet att göra det, eftersom deras lärosäten inte erbjuder den möjligheten. Vi vill skapa möjligheter för studenter att få denna värdefulla arbetslivserfarenhet och föreslår därför en försöksverksamhet med praktik. Brist på rätt kompetens gör att sysselsättningsutvecklingen bromsar in och att konjunkturavmattningen förstärks. En del av lösningen handlar om att i högre utsträckning styra de reguljära utbildningssatsningarna mot bristyrken. För att åstadkomma det föreslog vi socialdemokrater att en kompetenskommission skulle inrättas. Situationen på arbetsmarknaden har förändrats men behoven kvarstår. Genom en kompetenskommission kan behoven styras bättre så att de som riskerar att förlora jobbet lättare kan få utbildning inom bristyrken, vilket betydligt ökar möjligheterna att få jobb. I kontakt med branschföreträdare ska kompetenskommissionen snabbt kartlägga nuvarande och förväntad bristkompetens såväl nationellt som för varje län och region. Därefter ska den ha mandat att köpa yrkesutbildningar från kommuner, högskolor, privata utbildningsföretag och andra utbildningsanordnare. Utbildningarna ska vara yrkesinriktade och ha en nära koppling till arbetslivet. De ska omfatta såväl gymnasial och eftergymnasial nivå som högskolenivå. Kommissionen bör vidare pröva möjligheten till en snabb utbyggnad av den kvalificerade yrkesutbildningen och andra kortare yrkesinriktade utbildningar på eftergymnasial nivå som är nära kopplade till arbetslivet. Stora behov av utbildning och kompetensutveckling Att snabbt kunna ställa om sin produktion, att ha förmåga att förnya sig och utveckla sin kunskap är en av de viktigaste vägarna till framgång för både länder, företag och för enskilda individer. Länder som , och satsar numera stora belopp på kunskapsutveckling. De länder som har förmåga att använda sig av utbildningens strategiska roll kommer att tillhöra globaliseringens vinnare. Det moderna arbetslivets krav på kunskap och omställningsförmåga är direkt kopplat till arbetsgivarnas och löntagarnas förmåga att snabbt kunna ställa om produktionen. Det behövs nya och kraftfulla verktyg som kan bidra till en effektivare omställning så att arbetstagarna kan utvecklas genom att kanske byta arbetsuppgifter eller att yrkesväxla. Strukturomvandling är i sig inget nytt, men har ökat genom den ökade globaliseringen. Globaliseringen är i grund och botten en källa till ökat välstånd. Men den ställer också arbetslivet inför stora utmaningar. drabbades främst anställda inom industrin av nedläggningar. utsätts också andra branscher och sektorer, till exempel tjänstesektorn, för ett högre konkurrenstryck. En hårdare konkurrens berör fler grupper på arbetsmarknaden. Om ska fortsätta att hävda sig väl i konkurrensen krävs investeringar. Det stora flertalet av dem som jobbar måste bygga på sina kunskaper för att långsiktigt kunna behålla jobbet, för att kunna byta jobb eller yrke, för att vara attraktiva på arbetsmarknaden under ett helt arbetsliv. Vi vet att allt fler kommer att behöva byta jobb. Oavsett om det sker frivilligt eller inte sätts den enskildes kunskaper och yrkeserfarenheter på prov i hård konkurrens med andra. Utbildning är en färskvara med allt kortare bästföredatum. av alla jobb byts ut mot jobb som kräver mer utbildning. står alltså inför en stor utmaning. Vi vet också att många vill byta jobb eller flytta till annan ort med större jobbutbud, men de känner sig förhindrade att ta steget. Hundratusentals personer blir så kvar i sina gamla anställningar och bidrar på så sätt till inlåsningseffekter på arbetsmarknaden. Inlåsningen bidrar i sin tur till bristande förnyelse, sektorsuppdelning, växande otrivsel och ohälsa, hög sjukfrånvaro och i värsta fall ökad arbetslöshet. Vi vill stärka konkurrenskraft. En kompetensförsäkring är därför nästa stora framtidsreform. Den ska ge individen ekonomiska möjligheter att vidareutbilda sig och stärka sin ställning på arbetsmarknaden och gå vidare i arbetslivet innan man förlorar jobbet eller drabbas av ohälsa. Samhället ska inte utbilda inne på företagen men stötta de behov av vidareutbildning som finns hos den enskilde löntagaren och på arbetsmarknaden i stort. Genom att ge människor möjlighet att vidareutbilda sig eller yrkesväxla ska försäkringen förebygga arbetslöshet och stärka arbetslinjen. Individen saknar oftare möjligheten än viljan, som med många andra saker i samhället som alla behöver men som blir för kostsamt om vi ska stå för det var och en för sig. Därför behöver vi hitta en ny gemensam lösning som skapar möjligheter för både enskilda och för samhället som helhet. Vi vill pröva en försäkringslösning som staten och arbetsmarknadens parter står för gemensamt. Försäkringens primära syfte är att förebygga arbetslöshet samt motverka och förhindra inlåsning genom att höja individers anställningsbarhet. På så sätt bidrar den till fortsatta utveckling som kunskapsnation och stärker arbetslinjen. Fördelen med en försäkringslösning jämfört med individuellt sparande är att alla omfattas av möjligheten den dag behovet uppstår, som utvecklingsinsatserna kan koncentreras till dem som faktiskt behöver dem. En viktig utgångspunkt är att försäkringen inte ska ersätta arbetsgivarnas ansvar för kontinuerlig personalutbildning eller kompetensutveckling. Det är också viktigt att säkerställa att avtalen inte utformas så att de skapar inlåsning av arbetskraft i vissa branscher eller företag. För oss socialdemokrater är det viktigt att möjligheten till vidareutbildning i arbetslivet inte reduceras till en privatekonomisk fråga. Investeringar i vidareutbildning är av intresse för individen men också för företagen och för hela samhället. Investeringar i kunskap bidrar till att öka människors attraktionskraft på arbetsmarknaden och bidrar även till att företagen kan ställa om till ny produktion. Därmed stärker den även företagens konkurrenskraft och höjs hela arbetskraftens kunskapsnivå. En ny kunskapssatsning handlar om förmåga och möjligheter att utvecklas som nation. En sådan uppgift eller utmaning varken kan eller bör reduceras till ett ansvar hos enskilda individer och deras möjligheter att själva bekosta sin vidareutbildning. Därför vill vi hitta en generell försäkringslösning som både ger individen stor möjlighet att själv avgöra om och vilken utbildning hon ska gå men där det också finns möjlighet att genom utbildning söka sig vidare i arbetslivet i samverkan med arbetsgivaren och med samhället i övrigt. Av en generell lösning följer att alla yrkesverksamma medverkar till försäkringens finansiering och omfattas av dess förmåner. Vi tänker oss följande modell: Försäkringen bör vara generell i den meningen att den omfattar alla löntagare. Den ägs av staten men utformas så att den ger parterna starka motiv att medverka i satsningen. Försäkringen ska bygga på arbetslinjen att individen själv tjänar ihop poäng genom arbete som efter en viss intjänandetid ger rätt till ersättning för ledighet för studier. Genom ett sådant intjänandesystem stärks individens möjligheter att avgöra när och till vad hon eller han vill använda försäkringen. Försäkringen bör utformas i tre steg. Steg ett ger individen rätt att helt själv avgöra vad försäkringen ska användas till. I det andra och tredje steget, som ger en högre ersättningsnivå, förutsätts att individen väljer utbildning i enlighet med de behov som parterna och/eller samhället bedömt som angelägna inom ett visst område. Även den som närmar sig pension bör ha möjlighet att utnyttja försäkringen till utbildning för att kunna stanna kvar lite längre i arbetslivet. De tre stegen i modellen är av avgörande betydelse för försäkringsmässig- heten i modellen. Genom att införa de tre stegen säkras både nyttan för individen, arbetsmarknadens parter och samhället. Steg 1 bygger helt och fullt på individens önskemål om utbildning. Enskilda anställda som har kvalificerat sig för ersättning genom eget arbete får i detta steg, helt utifrån sina egna behov, möjligheter att använda försäkringen för kompetensutveckling. Basnivån utformas så att individen ges stora möjligheter att fritt välja utbildningsinsats. Ett grundläggande krav bör vara att individen kan visa att utbildningen ökar den egna anställningsbarheten och att genomförandet sker via en etablerad utbildningsanordnare. Steg 2 syftar till att parterna, det vill säga fack och arbetsgivare på bransch- eller sektorsnivå stimulerar anställda till att vidareutbilda sig så att det främjar behovet av viss kompetens inom verksamhetsområdet. Den som har tjänat in sina utvecklingspoäng och som gör upp med sin arbetsgivare om en vidareutbildning som parterna inom området är överens om är angelägen för verksamheten får en högre ekonomisk ersättning än på basnivån. Steg 3 går staten in med extra resurser för att stimulera individer att bygga på sin kompetens inom särskilt utpekade branscher, sektorer eller regioner där det finns brister i arbetsutbudet. Det kan handla om lågproduktiva och eftersatta delar av produktionen, men också nya områden där det saknas utbildad arbetskraft kan komma i fråga. Statens intresse av att vidareutveckla som kunskapsnation kan motivera särskilt riktade satsningar inom yrkesområden och branscher eller sektorer som har förhållandevis stora behov av att de anställda kan få kompetensutveckling. Bättre trygghet ger fler jobb bygg vidare på omställningsavtalen När människor riskerar uppsägning på grund av att arbetstillfällen försvinner är det viktigt med tidiga insatser för att man ska kunna gå vidare till nya jobb eller utbildning innan arbetslöshet är ett faktum. På större delen av arbetsmarknaden gäller avtal med särskilda trygghetsförsäkringar för att underlätta omställning vid uppsägning. Omställningsavtalen är kollektivavtal med syftet att ge arbetstagare som är uppsagda på grund av arbetsbrist stöd vid omställning till ny försörjning. Avtalen kan också ge ekonomisk ersättning till den uppsagde. Cirka två miljoner svenska arbetstagare omfattas av ett omställningsavtal. Omställningsavtalen är tecknade mellan ett eller flera fackförbund och en eller flera arbetsgivarorganisationer. Verksamheten administreras av kollektivavtalsstiftelser. Omställningsavtalen ligger till grund för det arbete trygghetsråden utför. Kommun- och landstingsanställda saknar omställningsavtal. Trygghetsråden har två huvudsakliga uppgifter: personlig rådgivning och utbildning (omställning) samt ekonomiska bidrag. Stödet börjar vanligen då den uppsagde finns kvar på sin arbetsplats. Det betyder att trygghetsråden börjar arbeta med de uppsagda innan de blir arbetslösa och anmäler sig på arbetsförmedlingen. Verksamheten ska vara ett komplement till den ordinarie arbetsmarknadspolitiken. För att få hjälp ska individen vara uppsagd på grund av arbetsbrist. På den statliga sidan har ett trygghetsavtal funnits . Även tjänstemännen på den privata sidan inom LO-kollektivet omfattas av trygghetsavtal. Totalt finns sju omställningsavtal. började ett omställningsavtal gälla för de anställda i . Offentliganställda inom den primär- och landstingskommunala sektorn omfattas däremot inte av omställningsavtal.6 Trygghetsråden i storleksordning, startår inom parantes Ungefärligt antal anställda 2004 Trygghetsfonden TSL (2004) TRR (1974) OFR/S, SACO-S och KFS-företagens Trygghetsfond (1994) , , , , , , CF/CR, SALF TRS (1972)