mot · GW02Ub6 · 2008-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:50 Ett lyft för forskning och innovation Vår syn på forskning3 Sammanfattande kritik av propositionen5 Resurserna till forskning måste öka6 Forskning i hela landet7 Resursfördeln1ing och kvalitetskriterier för universitet och högskolor8 Trygghet och karriär för unga forskare10 Samverkan för ett konkurrenskraftigare Sverige12 Möt den vikande konjunkturen med riktade satsningar15 Forskning i små och medelstora företag17 Långsiktig prioritering och samverkan för att utveckla den kliniska forskningen20 Utbildningsvetenskaplig forskning ska stärka skolans kunskapsuppdrag26 Internationalisering och EU:s forskningsprogram29 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inriktningen på svensk forskningspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade statliga satsningar på forskning. begär att regeringen på tilläggsbudget fördelar forskningsanslag i enlighet med tabell i motionen och vad som i övrigt anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att en större del av forskningsresurserna fördelas i konkurrens mellan lärosätena. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av ett nytt resursfördelningssystem som gynnar forskningskvaliteten och slår vakt om forskning och forskningsanknuten högre utbildning i hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utveckling av och resurser till de yngsta universiteten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om direkta anslag till på samma villkor som för övriga högskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om yngre forskares trygghet och möjligheter till fortsatt forskning och meritering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om prioriterade strategiska forskningsområden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fullfölja och utveckla branschprogrammen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avslå regeringens förslag om centralisering av holdingbolagsverksamheten till ett fåtal lärosäten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fördela ytterligare resurser till lärosätenas holdingbolag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell överenskommelse om den medicinska forskningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om arbetslivsforskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tjänsteforskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om miljö- och klimatforskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildningsvetenskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om forskningens infrastruktur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om forskningens internationalisering. I denna motion redogör vi för våra ställningstaganden till regeringens proposition 2008/09:50 Ett lyft för forskning och innovation. Vi är fullt medvetna om att regeringens propositionen i formell mening inte är att betrakta som förslag till utan som bedömningar som regeringen ger till känna. Vi ser det som ytterst anmärkningsvärt att regeringen väljer att inte ge möjlighet att besluta om den kommande forskningspolitiska perioden. Det är första gången som en regering har valt detta arbetssätt och det riskerar att långsiktigt försvaga den svenska forskningspolitiken. Vår syn på forskning är och ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Forskningen främjar det demokratiska samhället genom att stödja tanke- och yttrandefrihet och ett kritiskt ifrågasättande. Därför vill vi socialdemokrater investera i kunskap och forskning. Forskningen bidrar till hållbar utveckling och förnyelse, stärker tillväxten, ökar förståelsen och samspelet med människor i andra länder och förbättrar medborgarnas möjligheter att leva ett gott liv. Genom forskning kan vi bättre förstå den värld vi lever i och också göra den bättre. I tider av snabb teknisk utveckling, ökad globalisering och omfattande kulturmöten behövs forskning för att söka svaret på de nya frågor som utvecklingen ger upphov till. Forskningen fyller också en viktig funktion för att utbilda kompetenta och kreativa människor med djupt specialiserad kunskap som kan höja kompetensen i samhälle och arbetsliv. Varje samhälle behöver självständiga forskare som förutsättningslöst analyserar, ifrågasätter och medverkar aktivt i den offentliga debatten. Det är av största betydelse vilken inriktning forskningspolitiken har. Den socialdemokratiska forskningspolitiken vill ge människor och samhälle utvecklingsmöjligheter för framtiden. Därför satsar vi mer resurser än regeringen. Men mer resurser är inte nog; forskningspolitiken måste också ha en bred ansats som knyter an till verkligheten i alla delar av samhället. Vi tror att framtiden behöver mer av forskning och att kontaktytorna mellan olika forskningsfält och forskningsområden måste öka. Vi menar att kunskapsutvecklingen måste innehålla fler, inte färre, perspektiv för att rätt kunna tackla både grundforskningens och den tillämpade forskningens utmaningar. Mer än någonsin vet vi betydelsen av internationella samarbeten och global utveckling. Forskningspolitiken ska kunna ge forskningen förutsättningar att säkerställa excellens, kvalitet och långsiktighet men ändå snabbt kunna uppfatta, anamma, pröva eller förkasta nya utvecklingsvinklar och frågeställningar. Vi socialdemokrater har alltid trott på forskningen och på den nya tekniken. Vi är utvecklingsoptimister vi tror på förändring, för i den finns fröet till förbättring. Vi tror på politiken och demokratin som medel för att driva på förändringen så att den skapar bättre villkor för människor. Socialdemokratin har genom medveten politik drivit fram utveckling vid universitet och högskolor i . Det har inneburit bredd, djup och specialisering med en utvecklingskraft över hela landet. Vi har genom medveten forskningspolitik utvecklat forskningen vid akademin, i nära samarbete med näringsliv, offentlig sektor, branschorganisationer och fackliga organisationer. För oss har det alltid varit en självklarhet att forskningen angår hela samhället, inte bara de som är närmast verksamma i den. Detta perspektiv har stärkt förutsättningarna för forskarna och legitimiteten i deras arbete och resultat. Utveckling och förändring är några av drivkrafterna i forskning. Den nyfikenhetsdrivna grundforskningen med dess forskares enträgna arbete flyttar fram de vetenskapliga positionerna. Utan förändring löser vi aldrig klimatkrisen. Utan förändring kan arbetslösa inte få nya arbeten. Utan förändring kommer inte samhället att bli mer rättvist. Samarbete över vetenskaps-, nations- och sektorsgränser kommer att vara avgörande. Det gäller att ta vara på förändringen, vrida den åt rätt håll, ta vara på det nya och använda det konstruktivt i samhällsbygget. Det menar vi socialdemokrater är politikens uppgift. Det är ett grundläggande och obestridligt faktum att en rad framsteg som inneburit avgörande förbättringar i människors levnadsstandard och livskvalitet möjliggjorts genom tekniska och vetenskapliga framsteg. Nya kunskaper och tekniker kan över hela det breda fält som utgör det mänskliga livet bidra till att skapa bättre förutsättningar för framtiden. Det handlar om allt från arbete, boende och fritid till miljö och utbildning. Forskning och tekniska framsteg skapar de genombrottstekniker som förändrar både arbetslivets villkor och människors vardag. Ett viktigt sådant exempel är IT. Därför är det oerhört viktigt att forskningen och utvecklingen står i människans och samhällsintressets tjänst. På så sätt läggs grunden för att forskningen blir en del i en strategi för att nå nya steg i samhällets utveckling som också kommer hela folket till del. För som nation handlar det om ett vägval. ska konkurrera med kunskap och kompetens inte med låga löner. Vi lever i ett kunskapssamhälle, och vi hävdar oss i den globala konkurrensen just genom att skapa, utveckla och använda ny teknik, nya metoder och lösningar nya rön, och därmed bidra till att ytterligare framsteg kan göras. Detta är utgångspunkten för vår forskningspolitik. Kunskap är grunden för en gynnsam samhällsutveckling och vårt främsta internationella konkurrensmedel. Det kräver fortsatt stora insatser av både staten och näringslivet. Investeringar i forskning återbetalar sig i form av kunskap och utveckling av samhället samt bidrar till tillväxt inom näringslivet. All forskning ska hålla hög kvalitet på och forskningsinsatserna ska rymma både bredd och djup. Det är viktigt att som nation satsar på kvalitet och framstående forskningsmiljöer oavsett var i landet dessa finns. Det finns ingen motsättning mellan att satsa på spets och på bredd. Samarbete är en förutsättning för att ett litet land som ska klara att hävda sig i den internationella konkurrensen. Vi har helt enkelt inte råd att säga nej till någon samhällssektor eller någon del av landet som vill och kan bidra till utvecklingen av svensk forskning. Vi ser det som avgörande att akademins forskning samt arbetslivets forskning och utveckling fortsatt har sina självklara uppgifter men att det är i mötet mellan akademi, näringsliv och offentlig sektor som utvecklingen har möjlighet att ta ytterligare steg. Därför är vi djupt oroade över den nonchalans mot näringslivet och den offentliga sektorn som präglar regeringens forskningsproposition. Vi vill utveckla det nära samarbete mellan statsmakten, forskningsråd, lärosäten, näringsliv och fackliga organisationer som präglade den forskningspolitiska utvecklingen under de socialdemokratiska regeringsåren. Det är också viktigt att behålla perspektivet att all forskning varken kan eller ska kommersialiseras, exporteras, paketeras och säljas. Forskning som vidgar tanken och perspektivet, som förklarar samband, är oundgänglig och därmed värdefull i sig själv. Sammanfattande kritik av propositionen Vår kritik mot regeringens förslag kan sammanfattas i följande punkter: Regeringen satsar för lite på forskning. ska styra inriktningen av svensk forskningspolitik. Att regeringen förbehåller sig rätten att själv besluta om genomgripande förändringar av resursfördelningssystemet till forskningen utan godkännande och undlåter att tydligt redovisa fördelningen av forskningsmedlen försvagar såväl förutsättningarna för långsiktighet i systemet som trovärdigheten för svensk forskningspolitik som sådan. Regeringen gör stora och detaljerade ingripanden i prioriteringarna inom olika forskningsområden. Detta underminerar den akademiska friheten, riskerar kvaliteten och sätter hinder för forskningssamhället att optimera resursanvändningen efter sina kvalificerade bedömningar. Regeringens fördelningsmodell är också så pass trögrörlig att det riskerar att minska incitamenten för att utveckla nya forskningsområden. De socialdemokratiska regeringarna har tidigare hållit en klar rågång mellan de resurser lärosätena själva får besluta om och kan göra prioriteringar i, de olika forskningsrådens uppgift att ge stöd till såväl nyfikenhetsbaserad grundforskning som tillämpad forskning och innovationer och särskild strategisk forskning i nära samarbete med näringsliv och offentlig sektor. Regeringen sammanblandar dessa olika institutioners roller, vilket riskerar att ytterligare leda till likriktning och detaljstyrning av svensk forskning. Rollfördelningen mellan lärosäten, forskningsråd, näringsliv och andra aktörer måste vara tydlig för att ge de bästa förutsättningarna för forskning av världsklass. Regeringens föreslagna kvalitetssystem riskerar genom sin utformning att styra resurser mellan olika lärosäten och fakulteter på ett sätt som hindrar kvalitetsutveckling inom vissa lärosäten och kan tvinga lärosäten till interna omprioriteringar på grunder som inte är vetenskapligt motiverade. Särskilt kommer forskningen vid de yngre universiteten att drabbas av detta. Regeringen ignorerar arbetet med att involvera näringslivet i särskilt strategiska branscher. Företagsnära forskning med en nationell samordning där branschorganisationer, enskilda företag och fackliga organisationer medverkar i beredning och prioriteringar har varit mycket framgångsrik. Regeringens tydliga nedprioritering av detta arbete riskerar att få allvarliga konsekvenser för både forskning och tillväxt. Regeringen passar i frågan om forskarnas villkor. Om forskarutbildning och akademisk karriär efter disputation inte är ett möjligt och attraktivt alternativ för våra mest lovande studenter kommer förutsättningarna för svensk forskning att försvagas. Trots att forskarkåren står inför ett massivt generationsskifte gör regeringen inga insatser för att tillgodose behovet av återväxt och att stärka de yngre forskarnas ställning. Regeringen satsar för lite på forskningens infrastruktur och internationaliseringen av forskningen. Regeringen försummar särskilt områden som utbildningsvetenskap och arbetslivsforskning. Vi är också oroade för den humanistiska och samhällsvetenskapliga forskningens utveckling. Resurserna till forskning måste öka ska klara det mål om minst 1procent av BNP till forskning som den socialdemokratiska regeringen satte upp. När nu står inför en lågkonjunktur blir satsningar på forskning än viktigare. Denna insikt är inte ny för oss. När saneringen av de offentliga finanserna efter de borgerliga vanstyrelseåren 19911994 genomfördes fredades forskningen från samma omfattning av besparingar som övriga samhället tvingades till. Vi befinner oss i en global finanskris vars längd och omfattning ingen ännu till fullo känner till vidden av. Vår ambition är att satsa offensivt för framtiden. fick forskningsresurserna successivt ett kraftigt tillskott. Vi förde en målmedveten politik genom att ge råden i uppdrag att fördela medel i konkurrens. Långsiktiga satsningar som Linnéstödet initierades. Kraftsamling skedde inom branscher som är av särskild strategisk vikt för tillväxt, och murar bröts ned både mellan universitet och högskolor och mellan akademi och näringsliv. Flera högskolor kunde bygga upp den kapacitet som gav en välförtjänt universitetsstatus. Flera av de övriga högskolorna byggde upp starka forskningsmiljöer inom väl avgränsade områden. Forskarskolor anlades, och antalet doktorander ökade kraftigt. Allt detta befäste vår position som, utifrån vår storlek, en av de starkaste forskningsnationerna i världen och har givit bättre förutsättningar att klara en vikande konjunktur. Det är anmärkningsvärt att i regeringen, innan propositionen presenterades, med mycket hög svansföring kommunicerade att skulle nå målet om att resurserna till civil forskning skulle uppgå till av BNP. I forskningsministerns eget globaliseringsråd återfanns också storstilade planer om forskningsmål långt över vad regeringen nu har lyckats leverera. En definitions- och sifferexercis återfinns i den presenterade propositionen som i slutändan reser frågetecken om det utlovade målet över huvud taget nås. ska satsa mer på forskning. Vi välkomnar regeringens föreslagna anslagsökning men menar att den är otillräcklig. Därför anser vi socialdemokrater att ska anslå 4, mer än regeringen föreslagit för de kommande fyra åren. Forskning i hela landet Att bedriva forskning vid alla lärosäten har flera fördelar. Det stärker forskningsanknytningen i grundutbildningen och är en förutsättning för att bedriva undervisning på solid vetenskaplig grund. Excellenta och starka forskningsmiljöer är fullt förenligt med forskning i hela landet. Den socialdemokratiska forskningspolitiken möjliggör spets och bredd i hela . Det gör det lättare för högskolorna att rekrytera goda forskare och höja andelen disputerade lärare. Den forskning som bedrivs vid högskolorna har ofta ett gott samarbete med det lokala och regionala näringslivet, inte minst basnäringarna, och har ofta nära till tillämpning och kommersialisering. Att forskning kan bedrivas i hela landet bidrar till tillväxt i alla regioner. Vi vill se mer av profilering och samverkan. Det ska vara möjligt att erhålla examinationsrätt för forskarstuderande på ämnesområde och inte bara på vetenskapsområde. Högskolorna kan då, inom ett eller flera ämnen där man har spetskompetens, själva anta och utbilda doktorander utan att forskning bedrivs inom hela vetenskapsområdet. Det är inte minst av kvalitetsskäl viktigt att inga lärosäten får konkurrensnackdelar inbyggda i systemet på grund av sin storlek. Därför är vi också positiva till en forskningspeng baserad på antalet helårsstudenter. Vi vill vara tydliga med att forskningspengen ska följa antalet helårsstudenter över åren och inte bara tjäna som ett ingångsvärde i det nya systemet. Vår grundprincip är att alla lärosäten ska behandlas lika i detta avseende. Grundutbildning, forskarutbildning och forskning kan inte isoleras från varandra. Forskningen behöver människor som för ut den. Studenter som fått undervisning med stark forskningsanknytning och doktorander är centrala bärare av forskningsresultat ut i näringsliv och offentlig sektor. Genom en stark satsning på en väl utbyggd grund- och forskarutbildning och genom att uppmuntra till ökad samverkan mellan akademi och arbetsliv får vi ut mer av våra satsningar. Utan tvekan har den omfattande utbyggnaden av grundutbildning och forskarutbildning stärkt förutsättningarna för svensk forskning. Den borgerliga regeringens syn på forskningen på högskolorna och de yngre universiteten är kunskaps-, bildnings- och tillväxtfientlig. Vi vill göra den svenska forskningskartan mindre statisk. Vi vill ha bättre uppföljning och göra det möjligt för lärosätena att både vinna och förlora rätt till vetenskapsområden och profilområden på forskarnivå. Utvärderingssystemen bör vara neutrala mellan högskolor och universitet. Även de senare måste kunna förlora rätt till utbildning på forskarnivå om kvaliteten inte är tillräckligt hög. Regeringen föreslår att en lärare vid ett lärosäte bör ha en skyldighet att underrätta sin arbetsgivare om en patenterbar uppfinning som han eller hon gjort. Vi ställer oss tveksamma till en sådan anmälningsplikt. Vi delar remissinstansernas uppfattning att systemet kan bli krångligt och att det finns risk för att det ökar den administrativa bördan på lärarna. Vi ser också risken att det försvårar patent då uppfinningen redan blivit känd genom anmälningsplikten, liksom risken för stöld av uppfinning. Resursfördelning och kvalitetskriterier för universitet och högskolor Vi vill att staten ska stå som en garant för långsiktig forskning i . Det ger oss en skyldighet att satsa där forskningen är som mest excellent och ger störst utdelning i en långsiktigt hållbar tillväxt och fler jobb. Därför vill vi att forskningspolitiken ska ha tydligt fokus på excellent forskning där ligger i framkant och på områden som är avgörande för sysselsättningen. Systemet med en offentlig resurstilldelning både genom direkta fakultetsmedel och genom anslag via de statliga forskningsråden har tjänat väl. Insynen och konkurrensen har stärkts. Att stärka fakultetsanslagen ökar den akademiska friheten. Varje lärosäte måste ta ansvar för att internt fördela direkta anslag efter kvalitet. Ett stärkt fakultetsanslag ger också lärosätena styrkan att profilera sig och internt arbeta fram starka forskningsområden som kan konkurrera nationellt och internationellt. Då ökar möjligheterna avsevärt att forskningsprojekten själva drar till sig externa anslag och rådsfinansiering. Vi motsätter oss idéer om ett tudelat högskolesystem för forskningen där universitet och högskolor delas upp i någon form av A- och B-lag. En sådan uppdelning vore omodern; den skulle inte ta hänsyn till de faktiska förhållandena för forskningen i , och den gynnar inte långsiktig utveckling och skulle stå i konflikt med kvalitetssträvandena. Om forskningen bedrivs i mindre eller större skala, eller vid ett universitet eller en högskola, ska inte stå i förgrunden. Avgörande är att kvaliteten är hög. Därför tillstyrker vi modellen med en s.k. forskningspeng som tilldelas varje lärosäte och varierar med antalet helårsstudenter. Regeringen har missförstått konstruktion och syfte. Vi föreslår därför att tilldelas samma forskningsanslag grundat på helårsstudenter som övriga lärosäten för att kunna utveckla sin forskning och säkra forskningsanknytning i grundutbildningen. Resurstilldelningssystemet måste vara kvalitetsdrivande för både högskolor och universitet. Det är syftet med en kvalitetsbaserad resursfördelning. Vi tillsatte den resurstilldelningsutredning som ligger till grund för flera av regeringens förslag och är i grunden positiva till att en del av fakultetsanslagen tilldelas efter kvalitetskriterier. Men det är mycket svårt att överblicka konsekvenserna av regeringens förslag. Därför känner vi en oro för att det nu föreslagna systemet kan leda helt fel. Systemet måste trots allt beskrivas som att det inte är fullt ut transparent. Det föreslagna systemet kommer att missgynna framför allt de yngsta universiteten kraftigt. Vi ställer oss också frågande till regeringens modell för viktning av citeringar inom olika vetenskapsområden. Detta måste utvärderas noggrant för att vi ska kunna försäkra oss om att utformningen tillgodoser de uppsatta syftena och premierar kvalitetsstärkande åtgärder på ett sätt som inte systematiskt missgynnar vissa typer av lärosäten. Vad gäller förmågan att erhålla externa medel för forskning kan det ge en god bild av kvaliteten på forskningen vid ett lärosäte. Det gynnar även den forskning som leder till innovationer och kommersialisering. Det kan få oönskade konsekvenser, som att finansieringsansvaret långsamt skjuts över till regioner och lokalt näringsliv på ett sätt som inte svarar mot de nationella strategiska behoven. Det missgynnar också de yngre universitet som ännu inte hunnit etablera samma nationella och internationella ryktbarhet och samarbeten som äldre lärosäten har. De föreslagna kvalitetskriterierna är utformade så att de riskerar att leda till A- och B-lag bakvägen. Det sker genom att långsamt svälta ut vissa högskolor och de yngsta universiteten. Vi menar att de nyaste universiteten missgynnas strukturellt och därför inte kan vara med och konkurrera på lika villkor. För att regeringens indikatorer inte ska tillåtas hindra utveckling och hålla tillbaka kvaliteten vill vi vara tydliga med följande. Vi vill ha en kontrollstation 20102011 inför framtagandet av nästa forskningsproposition. Då ska kvalitetskriteriernas praktiska tillämpning prövas, som det sker en analys av om kriterierna på ett systematiskt sätt missgynnar vissa typer av lärosäten eller vetenskapsområden. Vid behov ska kvalitetskriteriernas utformning revideras. Dels avsätter vi i vårt förslag för de lärosäten som missgynnas strukturellt, som i fallen med de fyra yngsta universiteten. Dels menar vi att måste få ta del av forskningsanslaget beräknat på helårsstudenter enligt samma princip som övriga lärosäten. Det är viktigt att det resursfördelningssystem som införs är långsiktigt och transparent och skapar drivkrafter för högre kvalitet i all forskning. Vi kommer inte att acceptera en utveckling där forskning bara kommer att kunna bedrivas vid ett fåtal universitet i landet. Vi noterar och välkomnar regeringens förslag om forskningsresurser till de konstnärliga högskolorna. Vi socialdemokrater anser att ska anslå mer än regeringen föreslår till universitet och högskolor. Trygghet och karriär för unga forskare Man kan inte ha en forskningspolitik utan en politik för forskare. Under de socialdemokratiska regeringarna gjordes flera insatser för att förbättra doktorandernas situation.