mot · GW02U349 · 2008-10-06 00:00:00 — Exempelvis omfattar dessa tre sjukdomar, och vi har en i , vilket gör att vi som värdland har en möjlighet att utveckla dess verksamhet. En särskild dimension av mänskliga rättigheter som har stor betydelse för kampen mot hiv/aids är sexuell och reproduktiv hälsa och tillhörande rättigheter (SRHR). Sexuella rättigheter innebär att alla människor oberoende av kön, ålder, etnisk tillhörighet, funktionshinder, könsidentitet eller sexuell läggning, har rätt till sin egen kropp och sexualitet. Rätten till SRHR har starkt fokus på kvinnors rättigheter genom kravet på avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor (Cedaw). Rätten till reproduktiv hälsa innebär att människan har möjlighet att ha ett säkert och frivilligt sexliv och att ha kapacitet att reproducera sig och friheten att besluta om, när och hur ofta. Alla kvinnor ska ha rätt till säker och laglig abort oavsett var de bor. Ett exempel som visar på allvaret i frågan finns i där endast en av tio kvinnor har tillgång till läkare eller barnmorska vid förlossning och mödradödligheten är uppskattad till 720 per 100000 invånare (motsvarande siffra för är 3). Fistula, att livmodern spricker pga att flickan inte vuxit färdigt eller pga långdragna förlossningar är vanligast förekommande i utvecklingsländer. Ett område där dessa rättigheter kränks är kvinnlig omskärelse. måste inom alla relevanta forum verka för att förbud mot kvinnlig omskärelse antas. Vi socialdemokrater vill att bland andra följande delar ingår i Afrikapolitikens åtgärder mot hiv/aids, malaria och tbc: Rätt till bromsmediciner till överkomliga priser, förbud mot diskriminering av aidssjuka samt stöd till informationskampanjer om hiv/aids, stärkt ställning för kvinnor inom samhällets alla områden och rätt till sexuell och reproduktiv hälsa. En av de stora utmaningarna för utveckling i är att skapa möjligheter för god utbildning på alla nivåer. Fler barn går i skola än någonsin, men kolonialism och diskriminering har lämnat efter sig stora skevheter i de afrikanska samhällena. Det råder ingen tvekan om att utbildning är ett område som utgör en flaskhals för utveckling. Analfabetismen är stor, arbetskraften är i hög grad outbildad och arbetslösheten är hög, medan det är brist på yrkesutbildade och forskare. Särskilt viktigt är fokus på flickors utbildning och möjlighet att gå i skola. En väsentlig del av landstrategierna och utvecklingssamarbetet för afrikanska samarbetsländer bör därför vara det livslånga lärandet. ska också i samarbetet understödja högre utbildning och forskning. Kvinnors rättigheter har gått från att vara en icke-fråga till att finnas med på såväl den nationella som den internationella agendan, och kan uppvisa många framsteg: Frene Ginwala blev talman i , blev första folkvalda kvinnliga president, i . valdes till det panafrikanska parlamentets talman, från är utsedd till FN:s vice generalsekreterare. har världens högsta andel kvinnliga parlamentariker, är nobelpristagare i litteratur och Waangari Maathai har tilldelats . Kvinnor utgör hälften av världens befolkning, men världen styrs fortfarande av män. Jämställdhet har avgörande betydelse för ett samhälles sociala, ekonomiska och politiska utveckling och frågan om jämställdhet måste därför alltid vara en av grundförutsättningarna när vi söker lösningar på globala problem som fattigdom, miljöförstöring, säkerhet och migration. Inte minst därför är satsningar på kvinnor särskilt viktiga inom biståndet. Kvinnorna är ofta familjeförsörjare, och hos kvinnorna ligger en viktig nyckel till utveckling. har kvinnor inte alls samma möjligheter som män att ta ansvar för sina liv, kunna påverka samhället eller ta del av globaliseringens fördelar. Biståndet måste stärka kvinnors ställning och rättigheter. Satsningar på kvinnors utbildning får direkta effekter på reproduktionsmönstren. Det leder till minskad barnadödlighet, ökad preventivmedelsanvändning, förbättrat näringsintag, ökad satsning på barns skolgång etc. Kvinnor måste ges samma rättigheter som män inom samhällets alla områden. Inte minst handlar det om att förmå stater som ratificerat kvinnokonventionen, men med ett kulturellt undantag, att fullt ut ratificera och implementera konventionen så att kvinnor och män likställs inför lagen även vad gäller exempelvis ägande, arv och vårdnad av barn. Vi socialdemokrater vill också framhålla vikten av kvinnor i beslutsfattande positioner. Detta gör vi av två enkla skäl. Det första och uppenbara är det demokratiska. Kvinnor utgör halva befolkningen och ingen ska på grund av sitt kön utestängas från makt. Det andra handlar om politiska prioriteringar. Erfarenhet från utvecklingsländer visar att beslutande församlingar som har en hög andel kvinnor i högre grad prioriterar hälsa, utbildning och förbättringar i det lilla, vilket i förlängningen är den bästa grunden för en positiv utveckling. Vi vill också framhålla hur framgångsrika så kallade mikrokrediter är, framför allt de som är riktade till kvinnor, när det gäller att bekämpa fattigdom och främja såväl utveckling och tillväxt som kvinnors ställning. Vi vill framhålla FN:s kampanj mot mäns våld mot kvinnor som ett mycket angeläget arbete. är en kontinent med många framstående kvinnor och förebilder. Vissa länder som och har hög representation av kvinnor i sina parlament. är majoriteten av och världens fattiga kvinnor och barn. Exploatering och förtryck, prostitution och trafficking drabbar särskilt hårt i krig och konflikter. konvention mot trafficking är öppen för undertecknande av länder utanför , och bör verka för att länder i undertecknar denna konvention. Att främja jämställdhet ska vara en målsättning för samverkan. Vår politik ska verka för rätten till sexuell och reproduktiv hälsa och tillhörande rättigheter. Regeringens skrivelse om behandlade jämställdheten; för att den ska vara trovärdig måste också resurserna finnas liksom tydliga instrument för att stödja exempelvis kvinnors organisering. Ett exempel där regeringen måste konkretisera sitt arbete gäller handlingsplanen för FN:s resolution som går ut . En ny handlingsplan måste utarbetas innan den nuvarande utgår och den bör också omfatta resolution . , , , , och präglas av både interna och gränsöverskridande konflikter. ingår i kontaktgruppen för och har byggt upp ett förtroende som ställer krav på ett ansvarsfullt agerande. Viktiga nycklar till en hållbar lösning i dessa områden är att kunna bygga upp en fungerande rättsstat med demokratiska institutioner och på demokratiska grundvalar. Våra krav på att politiska fångar, såsom i , bör frisläppas, är exempel på detta. Såväl stöd till utveckling som deltagande i kris- och konflikthanteringsinsatser bör vara delar av politik för de våldsdrabbade folken och länderna i . Försoningsprocessen i är ett exempel på en imponerande vilja och kraft att kunna gå vidare efter konflikter. Den socialdemokratiska hållningen är att kampen mot terrorism måste föras med respekt för de värden den ska försvara med respekt för de mänskliga rättigheterna. Även i Afrikapolitiken är detta aktuellt, då vi vill framhålla vikten av att förekomsten av olagliga bortföranden, hemliga fängelser och tortyr behöver klarläggas. Den oroande utvecklingen mot ökade etniska motsättningar måste motverkas. Politisk exploatering måste stävjas och i kontakter och relationer, inte minst på politisk nivå med afrikanska ledare, bör frågor om tolerans och icke-rasism stå högt på dagordningen. Regionala organ för mänskliga rättigheter är omistliga delar av en internationell rättsordning, och det internationella samarbetet på regional nivå bör utvecklas. Dessa regionala samarbeten handlar i hög grad om ekonomiskt samarbete men berör också mänskliga rättigheter, säkerhet och andra frågor som måste lösas tillsammans. Dessa samarbeten behöver ta ett större ansvar än för både utvecklings- och säkerhetsfrågor. Det bör i första hand vara EU som tar ansvar för att upprätthålla internationell fred och säkerhet inom och Afrikanska unionen som tar detta ansvar i . EU med sina överlägsna resurser bör stödja andra regioners organisationer. SADC är en regional organisation med vilken våra relationer kan utvecklas ytterligare. i , , utgjorde en viktig del av den diplomatiska närvaron i . Ändå beslutade regeringen attt stänga ambassaden. Det långsiktiga biståndssamarbetet med är utfasat, men av ambassadens verksamhet var relaterad till utvecklingssamarbetet med framför allt SADC. Ambassaden var även viktig för samnordiskt agerande. Att stänga i var såväl oklokt som kortsiktigt. Vi socialdemokrater ser också med oro på regeringens uppenbara oförmåga att hantera de svåra utmaningar och det internationella samfundet står inför när det gäller att bidra med militära insatser för fred och säkerhet i svårt konfliktdrabbade områden som exempelvis och . Arbetet för fred och säkerhet kräver framför allt civila insatser och engagemang, men en militär insats kan vara nödvändig för att garantera grundläggande säkerhet i vissa situationer, som i /Tchad-regionerna. EU-insatsen till är ett stöd till FN:s krishanteringsförmåga och vilar på ett tydligt folkrättsligt mandat. Vi socialdemokrater anser att ett svenskt deltagande i en EU-styrka stödd av FN med syfte att bidra till säkerhet och skydd av civilbefolkning och flyktingar visar på starka stöd till det multilaterala systemet. Att stärka EU:s kris- och konflikthanteringsförmåga också utanför EU:s gränser, samt att den ställs till FN:s förfogande, är en utveckling vi socialdemokrater aktivt har drivit på. Ett av de första exemplen på när EU kunde axla ett sådant ansvar var , då en EU-styrka ledd av och med svenskt deltagande kunde bidra till att upprätthålla en skör fredsprocess i , ett land hårt drabbat av krig, våld och fattigdom. I sammanhanget vill vi betona FN:s resolutioner , 1820 och 1612. De är viktiga resolutioner. Krigets påverkan på kvinnor och flickor samt kvinnors deltagande i arbetet för konfliktlösning och deras viktiga roll för att kunna bygga en hållbar fred är tydlig. Vi socialdemokrater vill därför understryka att resolution och 1820 måste vara en viktig del av svenska internationella insatser. I konflikterna i denna region är vikten av detta mycket tydlig eftersom kvinnor både är särskilt utsatta genom det fruktansvärda våld mot kvinnor som används som ett led i krigföringen och genom den stora roll kvinnorna måste spela för att den fred som skapas ska kunna vara hållbar. Omvärlden har ett ansvar att skydda människor när deras eget land inte förmår eller vill ta det ansvaret. Så är fallet i folkmordets . Under den socialdemokratiska regeringen planerades för en internationell insats i . Tillsammans med förberedde vi för att sända ut ett svenskt ingenjörskompani, men den insatsen har inte kunnat bli av. Regeringen i bär ansvaret för vad som sker i , och vi välkomnar därför prövningen i den . har krävt att det internationella samfundet agerar hårdare mot regimen i , eftersom regimen inte visar någon vilja att stoppa folkmordet. Gruppen säger också att pengarna från oljeproduktionen i används för att finansiera vår tids största folkmord. Därför anser ICG att embargo borde införas mot oljebolag som har aktiviteter i . Omvärlden har alltför länge nöjt sig med att i deklarationer och tal kritisera regim. Regeringen bör därför i EU ta upp frågan om att skärpa sanktionerna gentemot ledande personer i . är ett av världens fattigaste länder och härjat av konflikter . Det är angeläget att det internationella samfundet bidrar till en utveckling som syftar till ett fredligt, jämlikt och demokratiskt samhälle där de mänskliga rättigheterna respekteras. Det är också viktigt att verka för säkerhetsfrämjande insatser genom att direkt stödja insatser såsom insamling av vapen, nedrustning, demobilisering och återintegrering av tidigare soldater och barnsoldater i regioner inom där relativ säkerhet har etablerats. Presidenten, statsministern och talmannen bör uppmuntras att hitta mekanismer för fungerande och effektivt samarbete. Försoning och en fungerande civilsektor är kanske det viktigaste att stödja just . I norra ligger Somaliland, en del som utropat sig som självständig men som ingår i . Jämfört med grannländer och andra områden är Somaliland fredligt och stabilt. Tre val har hållits . Men naturligtvis behövs omvärldens stöd för att grunda och bygga upp en fortsatt fredlig och demokratisk utveckling. Vi är många i som stött kampen för ett fritt och självständigt . För oss är det självklart att stödja genomförandet av den planerade folkomröstningen liksom förhandlingar mellan parterna. Vi säger att ockupationen måste upphöra, folkomröstningen genomföras och de marockanska kränkningarna av mänskliga rättigheter i måste få ett slut. Vi vill öka det humanitära stödet till de 160 000 flyktingar som lever i öknen i södra . Polisario måste fortsatt föra en fredlig kamp och de behöver fortsatt omvärldens stöd. Vi önskar demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna för folk. Första steget på den vägen måste rimligen vara att orättfärdiga ockupation av upphör. I regeringens senaste rapportering om situationen gällande mänskliga rättigheter i nämns ingenting om att området är ockuperat. Vi förutsätter att regeringen inte ändrat sin syn på områdets status. måste utöka sina relationer med . Ett viktigt symboliskt steg vore att starta ett ungdomsutbyte mellan och . Idén går ut på att några svenska ungdomar reser och besöker flyktingläger, som är de mest välorganiserade flyktinglägren i världen. bör vi ta emot några västsahariska studenter för att studera i . Detta vore ett symboliskt viktigt samarbete för våra respektive länder som det ger ungdomar nya perspektiv och kontaktytor. skrev presidenten och oppositionen under ett avtal om maktdelning i . Det är ännu oklart hur den överenskommelsen kommer att fungera i praktiken, men förhoppningsvis är detta det första steget mot en positiv utveckling för det som lidit hårt under regim. Situationen i är oerhört svår oavsett ur vilken synvinkel man tittar på den humanitär, politisk, social eller ekonomisk. Landet är totalitärt styrt, med liten eller obefintlig press- och yttrandefrihet, och de grundläggande mänskliga rättigheterna respekteras inte. Inflationen uppgår till ofattbara tal och arbetslösheten är skyhög liksom bränsle- och varubristen. Aidsepidemin har en förödande inverkan på hela det zimbabwiska samhället. Över en miljon barn är föräldralösa på grund av aids. Förutom de mänskliga konsekvenserna har aids också ekonomiska följder. Sjukvårdskostnaderna ökar som den yrkesverksamma befolkningen dör . Demokrati och återuppbyggandet av ett fungerande land där livsmedelsförsörjningen kan ta ny fart brådskar, liksom ekonomisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter. uppger att den inte kan bedriva verksamhet i landet. Oppositionen och det civila samhället behöver omvärldens stöd i sin kamp för ett demokratiskt . regim har lett det land som en gång kallades för kornbod ned i misär, våld och hopplöshet. Ett på väg mot demokratisk och ekonomisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter kommer att behöva omvärldens stöd. bör kraftfullt samverka för att bidra till en hoppfull utveckling. är ett fattigt land som också härjas av brist på demokrati och övergrepp på de mänskliga rättigheterna. Åratals krig har varit förödande för landets ekonomi och slagit sönder infrastrukturen. Det finns inte mycket kvar av de förutsättningar och den optimism som efter självständigheten fanns i landet. Nästan hälften av landets befolkning saknar tillgång till rent vatten. Bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna är i kanske främst uppmärksammad genom det orättfärdiga fängslandet av den svensk-eritreanske journalisten som suttit fängslad . Vi kräver att han och andra samvetsfångar släpps fria och att regeringen intensifierar sina ansträngningar i det arbetet. bör bland annat öppna för en intensiv dialog med om demokrati, mänskliga rättigheter, humanitära frågor m.m. Planering för samverkan på biståndets område såväl nationellt som inom EU bör förankras i innan beslut fattas. En socialdemokratisk politik för i utveckling Vi socialdemokrater anser att det är en skyldighet att solidariskt ta oss an de moraliska, humanitära och politiska utmaningar som den afrikanska kontinenten står inför. Den utmaning som står inför har vi själva i en gång upplevt kampen ut ur fattigdomen. Socialdemokratin satte utbildning och arbete i centrum. En socialdemokratisk politik för utveckling i ska vila på samma ideologiska grund. Det socialdemokratiska partiet och den dåvarande socialdemokratiska regeringen knöt nära band och stödde befrielserörelserna i och framåt. Svenskt officiellt bistånd tillkom , bland annat för att ge möjlighet till ett solidariskt humanitärt stöd till folk. Stödet till har alltid haft bred förankring såväl i svensk riksdag som i samhället i stort med undantag för och delar av näringslivet. Svenska folkrörelsers samarbete med det civila samhället är väl utvecklat. En socialdemokratisk politik vill särskilt uppmuntra detta samarbete och en satsning bör göras för att öka utbytet mellan svenska och afrikanska ungdomar. integration i globaliseringen innebär en skyldighet och möjlighet att stödja processer som leder till utveckling för rättvisa och jämlikhet. Som socialdemokrater ser vi att detta endast kan ske genom en politik för som i alla led vilar på solidaritet, rättvis fördelning och jämlikhet. är en mångfacetterad region med historia och kulturarv som går mycket långt tillbaka. I denna kommittémotion väljer vi att koncentrera oss på några få områden, såväl geografiskt som tematiskt. Demokrati och mänskliga rättigheter i Vi socialdemokrater är djupt oroade över de senaste årens utveckling i och situationen där, främst vad gäller tillståndet för demokratin och de mänskliga rättigheterna. Det är oacceptabelt att med religionen som ursäkt ta avsteg från demokrati och de mänskliga rättigheterna. Vi som lever i demokrati och frihet har en viktig uppgift i att genom en aktiv utrikespolitik bidra till en demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i regionen. Demokrati minskar grogrunden och riskerna för terrorism, krig och väpnade konflikter och leder därmed till ökad internationell säkerhet på lång sikt. Målet för politik i regionen måste vara fria, stabila och demokratiska stater där respekten för mänskliga rättigheter sätts i främsta rummet. Delar av väst har agerat så att intrycket av en civilisationernas kamp stärkts i den muslimska världen. Inte minst gäller detta det sätt på vilket kampen mot terrorismen har förts. Det faktum att denna kamp har beskrivits som ett krig mot terrorismen har sannolikt bidragit till misstro och avståndstagande från båda sidor. Inom politisk islam finns moderata krafter. Fundamentalism måste dock fördömas. Våld är inte ett legitimt medel för att uppnå samhällsförändringar. Demokratiska principer och rättsstatens principer måste respekteras. De mänskliga rättigheterna är universella och avsteg kan inte ursäktas. Det politiska livet i den muslimska världen präglas av en auktoritär politisk kultur och regimerna uppvisar i olika grad brister när det gäller demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Det stora flertalet länder styrs av mer eller mindre auktoritära regimer med en koncentrerad maktelit. Dessa använder ofta polisen och säkerhetstjänsterna i repressivt syfte. Rättsväsendet är svagt och ofta kontrollerat av regimen. Förvaltningsapparaten är toppstyrd, överdimensionerad och inte sällan korrupt. Det räcker med en ytlig betraktelse av tillståndet för demokratin i den muslimska världen för att konstatera stora brister. Även om de flesta regeringarna har ratificerat de viktigaste konventionerna om de mänskliga rättigheterna införlivas normerna sällan i vare sig lag eller praxis. Allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna förekommer i flera länder i regionen. Dödsstraff finns och tillämpas av i stort sett alla länder i regionen. (AHDR) slår fast att regionen alltjämt präglas av brister i ländernas institutionella strukturer. Dessa brister sammanfattas som tre underskott: underskott av politiska rättigheter, underskott i kunskap och underskott av kvinnors rättigheter. Rapporten beskriver som den mest ofria regionen i världen. AHDR räknar upp hinder mot friheten, såsom hinder för fri opinionsbildning, inskränkningar i organisationsrätten, bristen på fria val med flera kandidater och avsaknad av reella val av lagstiftande församlingar. Dessutom begås övergrepp mot den personliga friheten, såsom avlyssning och annan övervakning, politiskt motiverade fängslanden och övervåld. Extremisters terrordåd och misstänkta terroristers försvinnanden i fängelser är också exempel på övergrepp, liksom bristen på garantier för rättvisa rättegångar. Till allt detta kommer ekonomiska och sociala brister som leder till ofrihet som undernäring och bristepå utbildning. Kvinnor är som grupp särskilt utsatta. Frihet i hindras av odemokratiska regimer och tradition (stamtänkande som ibland kläs i religiösa termer). AHDR menar dock att det inte finns några kulturella hinder för frihet i . De pekar på att World Values Survey visar att stödet för demokrati är starkt bland befolkningarna i regionen. I den muslimska världen har ett antal grupperingar och individer, främst i den intellektuella och utbildade eliten, allt livligare diskuterat möjligheterna till samhällsreformer. Det handlar företrädesvis om kampen för kvinnans rättigheter, kampen för demokrati och kampen för de mänskliga rättigheterna. Gemensamt är att individens frihet och deklarationen om de mänskliga rättigheterna står i fokus, vilket är en brytning mot mer traditionellt kollektiva utgångspunkter. Satellitkanalerna haft betydelse för att demokratikravet vuxit sig allt starkare i den muslimska världen. Ett rättighetstänkande på individnivå har slagit igenom i den offentliga debatten, trots motstånd. Vi socialdemokrater anser att fortsatt måste stödja denna typ av rörelser. I den första AHDR analyseras den ekonomiska utvecklingen i . Av rapporten framgår att ökningen i inkomsten per capita endast varit , en mycket långsam tillväxt och betydligt lägre än i andra regioner i världen . Arbetskraftens produktivitet är låg och sjunkande, vilket i sin tur hämmar tillväxten. Den köpkraftsjusterade inkomsten sjönk till en nivå som motsvarar en sjundedel av genomsnittet för . En av fem araber lever enligt AHDR på per dag. Arbetslösheten och den snabba befolkningstillväxten parat med det faktum att en hög andel av befolkningen i är skapar ett problem som inte kommer att försvinna utan åtgärder. Ett annat allvarligt problem för utvecklingen i som AHDR tar fasta på är den utbredda korruptionen som har blivit en institutionaliserad del av politiken och näringslivet i . har det civila samhällets betydelse för demokratisk utveckling uppmärksammats. Det civila samhället är generellt sett svagt i den muslimska världen, både till omfattning och möjlighet att påverka. Ännu så länge går det knappast att tala om ett civilt samhälle eller genuina folkrörelser i med undantag av . Censur och statlig kontroll lägger hinder i vägen, även för religiösa grupper som Muslimska . Tyvärr är dock det civila samhället i stor utsträckning kringskuret av statlig lagstiftning, kontroll och övervakning. Enligt AHDR är flera reformer nödvändiga för att stärka det arabiska civila samhället. I AHDR hävdas också att det civila samhällets begränsningar är mycket problematiskt eftersom de leder till att medborgarna i är utlämnade till det traditionella och smalare klansamhället, vilket i sin tur stärker den inverkan klanerna har i de arabiska samhällena. Efter terrorattentaten har det tillkommit nya regelsystem där säkerheten alltmer betonas. Nya NGO:er undersöks noggrant, ledare förhörs och måste i länder som redovisa alla medel de erhållit från utlandet, från vem de erhållit medel och till vilket syfte. Bland annat vill man undvika att organisationer får stöd av .