ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02MJ347 · 2008-09-18 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insamling av biologiskt avfall. Komposterna i villaträdgårdar släpper ut lika mycket växthusgaser som 10 000 bilar som kör . Det menar professor vid . Det är ett miljöproblem som är både lättare och billigare att komma åt än exempelvis vårt oljeberoende. Det har länge sagts att vi gör en insats för miljön när vi komposterar vårt biologiska avfall i egen kompost. Dessvärre tycks detta vara fel. Alltfler hävdar , precis som professor , att den som komposterar hemma snarare är miljöbov. Det är därför hög tid att se över hur miljöproblemen runt kompostering i egna hem kan lösas. Givetvis ska inte kompostering i den egna trädgården förbjudas, men något måste göras. En lösning vore att genom att förbättra den kommunala insamlingen av biologiskt avfall minimera villakomposterna. Alla kommuner samlar på ett eller annat sätt in hushållsavfall. Om krav ställs på att avfallet ska delas upp i restavfall och biologiskt avfall ges en förutsättning för ökad miljömässighet i den fortsatta hanteringen. Kopplar vi sedan detta till ett krav för alla kommuner att samla in trädgårdsavfall och liknande vid tomtgränsen inom tätbebyggt område är mycket vunnet. Då har hushållen getts en god möjlighet att bli av med sitt avfall på ett ur miljösynpunkt bättre sätt. Hur det insamlade materialet sedan ska omhändertas finns det delade meningar om. Det finns emellertid två huvudspår. Antingen förbränner man det i en värme- eller kraftvärmeanläggning eller så jäser man det och utvinner biogas och en restprodukt som i de flesta fall kan användas som gödningsmedel eller jordförbättring. Det viktiga är inte vilket av de redovisade sätten som används utan det som betyder något är den miljövinst vi gör när vi får slut på villakomposteringen.
mot · GW02MJ348 · 2008-09-26 00:00:00 — Ändring av tillsynsmyndigheters anmälningsskyldighet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändring av tillsynsmyndigheters anmälningsskyldighet. I 26 kap. 2 § anges att tillsynsmyndigheten ska till polis eller åklagare överlämna misstankar om brott. Det framkommer även att det är misstankar som räknas och att det är upp till polis och åklagare att avgöra om misstanken är tillräckligt allvarlig för att leda till åtal eller sanktionsavgifter. Tanken bakom lagen är bra. Den innebär att rollerna klargörs och att den vänskapskorruption som ibland finns på det lokala planet motverkas. Det finns dock en påtaglig nackdel med systemet. Genom att anmälningsskyldigheten är ovillkorlig omöjliggörs en konstruktiv dialog mellan den som ska ha tillsyn och den som utövar den. För att ta ett exempel; en djurägare känner ett behov av att modernisera sin gödselvårdsanläggning. Djurägaren kontaktar kommunens miljöinspektör för att ta reda på lämpliga åtgärder för att alla krav ska vara uppfyllda. Inspektören åker ut till stallet och upptäcker då precis det som djurägaren misstänkte, nämligen att anläggningen behöver åtgärdas för att fylla lagens bokstav. Det kanske rör sig om lagringsutrymme som saknas eller någon annan mindre avvikelse. Resultatet av detta borde rimligen bli att djurägaren får besked om vilka brister som ska åtgärdas och eventuellt en tidsplan för när detta ska vara klart. Så kan även ske, men dessutom är inspektören skyldig att göra en polisanmälan om misstanke om brott mot . Det innebär som exemplet med djurägaren tydligt visar att en rationell person inte kontaktar berörda myndigheter för att få hjälp och råd. Man riskerar nämligen att straffas för sitt goda uppsåt att göra rätt. Det rationella med nuvarande lagstiftning blir att minimera kontakten med myndigheter och på egen hand se till att göra rätt. Andemeningen i lagstiftningen är att skapa en god miljö och inte att så många som möjligt blir brottsmisstänkta. Genom att undanta de inspektioner som är påkallade av dem som ska inspekteras från anmälningsskyldigheten skulle många misshälligheter undvikas och samarbetet mellan myndigheter och andra förbättras. När det förekommit grava överträdelser av lagen där det är uppenbart att den som påkallat inspektionen gjort så i syfte att vinna tid bör lagen även kräva att brottsanmälan görs.
mot · GW02MJ352 · 2008-09-30 00:00:00 — Samhällets ansvar för miljön tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten måste ta ett större ansvar för att vår miljö ska utvecklas i positiv riktning. En grundbult i den moderna svenska miljöpolitiken har kommit att bli det så kallade miljömålsarbetet. har nämligen antagit mål för miljökvaliteten inom 16 områden. De 16 nationella miljökvalitetsmål som gäller ska i huvudsak vara uppnådda . De 16 miljökvalitetsmålen är: Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Giftfri miljö, Skyddande ozonskikt, Säker strålmiljö, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet, Hav i balans, levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker, Levande skogar, Ett rikt odlingslandskap, Storslagen fjällmiljö, God bebyggd miljö och Ett rikt växt- och djurliv. Miljömålsarbetet är ett gemensamt uppdrag där olika aktörer måste ta sitt ansvar. Myndigheter, länsstyrelser, kommuner, organisationer, näringsliv och enskilda är alla viktiga aktörer i miljömålsarbetet. Miljömålssystemet utgörs av nationella, regionala och lokala miljömål där centrala myndigheter samt länsstyrelser och kommuner har ansvar för uppföljningen. följer upp och rapporterar till regeringen om hur arbetet med att nå miljömålen går. Klarar då att nå de 16 miljömålen ? Ja, utvecklingen för flera av miljömålen går åt rätt håll. Men för några miljömål är tempot i arbetet inte tillräckligt. Stora utmaningar återstår. Den aktuella bedömningen är att nio av de totalt sexton miljökvalitetsmålen blir mycket svåra att nå , dvs. Dessa mål är Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Giftfri miljö, Ingen övergödning, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Levande skogar, God bebyggd miljö och Ett rikt växt- och djurliv. För övriga miljökvalitetsmål gäller att de bedöms möjliga att nå under förutsättning att ytterligare åtgärder sätts in. Det står därför helt klart att det krävs fler åtgärder och tydligare styrmedel på nationell nivå för att vår miljö och människors hälsa ska utvecklas i positiv riktning så att man om möjligt kan nå de av uppsatta miljökvalitetsmålen till 2020. Det torde också stå helt klart att marknadsekonomin i kombination med frivilliga lösningar och avtal inte löser våra miljöproblem. Det krävs att staten, det vill säga ytterst regeringen och , tar ett stort ansvar för att finna tydliga styrinstrument och drivkrafter för att minska våra miljöproblem. Till de verksamma instrumenten som staten (regering och ) förfogar över är bland annat lagstiftning och ekonomiska styrmedel i form av skatter, avgifter och olika former av stimulansstöd. Mot denna bakgrund anser jag att det finns ett stort behov av att regeringen tar fram en samlad översyn och strategi när det gäller behovet av ytterligare skärpt miljölagstiftning (i framför allt ) och en inventering och analys av nya ekonomiska styrmedel på miljöpolitikens område.
mot · GW02MJ362 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ytterligare förändringar i strandskyddet. Det är viktigt att det finns möjlighet till ett rikt friluftsliv för alla. De regler som finns om strandskydd, som finns stadgade i , fyller en viktig funktion för att bevara möjlighet att bada och ha ett rikt friluftsliv inom strandområden som allmänheten har enligt allemansrätten. Strandskyddet kan även ha betydelse för djur- och växtliv. är det också så att är ett stort land med mängder av sjöar. Befolkningen är också väldigt ojämnt fördelad, vilket innebär att strandskyddet, som det ser ut , inte är anpassat efter hur förutsättningarna är lokalt utan mer efter hur det ser ut i väldigt tätbefolkade områden. Enligt strandskyddets bestämmelser finns det ett generellt strandskydd från strandlinjen, vilket kan utökas om förordar så. Strandskyddets grundbestämmelser är snäva och relativt hårt reglerade. kan i vissa fall bevilja dispens men det har utgångspunkt i ett restriktivt förhållningssätt. Strandskyddet är och kan vara ett hinder för en önskvärd utveckling av landsbygden. Därför är det viktigt att arbetet med att göra strandskyddet mer flexibelt utifrån regionala samt lokala behov och förutsättningar fortsätter. Ägare av strandnära mark måste kunna ges ökade möjligheter att nyttja sin mark på ett sätt som de själva väljer. Lagen behöver reformeras för att framförallt landsbygd och vattennära områden ska kunna utvecklas positivt. I t ex län finns det många sjöar och vattendrag som skyddas av strandskyddet. En flexiblare och mer tillåtande lagstiftning skulle innebära att det är markägare och kommunerna själva som får avgöra vilka sjöar och vattendrag som skall skyddas. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GW02MJ363 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör initiera en dialog med livsmedelsbranschen och de areella näringarna om en förbättrad ursprungsmärkning. Utifrån flera aspekter är det viktigt för konsumenterna att det finns en säker och informativ märkning på våra livsmedel. Det kan både handla om att förhindra allergier eller andra symptom till att endast ge möjlighet att göra val utifrån egna önskemål. För att konsumenter skall kunna känna sig säkra och ha möjlighet att göra medvetna val, krävs information och en tydlig märkning på våra livsmedel. får inte konsumenterna alltid den information de önskar eftersom stora delar av all mat i fiskfrysdiskarna samt chark- och köttdiskarna saknar riktig ursprungsmärkning. Enligt en tidigare vill närmare nio av tio konsumenter veta livsmedlens ursprung. finns många olika typer av märkningar som t ex Krav, Rättvisemärkt och Svenskt Sigill. Detta är bra och ger konsumenten en viktig information men det som saknas är ofta en gedigen ursprungsmärkning. Det är viktigt att veta vad vår mat innehåller och var den kommer ifrån. framgår det t ex inte varifrån foder till djuren hämtas, något som kan ha betydelse för både köttkvalitén och för miljön. Märkningen bör också vara utformad så att det framgår vilka livsmedelsproducenter som arbetar på ett miljövänligt sätt. För att förbättra informationen för konsumenterna bör regeringen initiera en dialog med livsmedelsbranschen och de areella näringarna. Det bör där föras en diskussion hur ursprungsmärkningen kan förbättras. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GW02MJ369 · 2008-09-23 00:00:00 — Ekologisk och rättvisemärkt produktion tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till ekologisk och rättvisemärkt produktion. Rättvisemärkt betyder att varorna är producerade med skäliga villkor för alla inblandade människor. Ekologiska varor är producerade med skäliga villkor för miljön och vår framtid. Målet måste vara en hållbar konsumtion som bär sina miljökostnader. Politiken ska därför syfta till att fler människor väljer att handla ekologiska och rättvisemärkta varor. Alla konsumenter ska ha möjligheter att välja produkter och tjänster som inte skadar miljön eller människors hälsa. En konsumentvägledning är en viktig resurs för detta. Konsumenternas makt kan stärkas genom konsumentkooperativa lösningar. Krav ska ställas på producenter och handlare så att mat som producerats rättvist och ekologiskt blir tillgängliga för alla till ett konkurrenskraftigt pris. Därför behövs åtgärder för att öka den certifierade jordbruksmarken och den ekologiska produktionen av livsmedel. Konsumenternas efterfrågan avgör i stor utsträckning hur mycket som produceras ekologiskt. Den offentliga sektorn bör vara pådrivande och öka konsumtionen av ekologiska produkter. Men det är också viktigt att jobba på EU-nivå, där jordbrukssubventionerna behöver reformeras och där en del av den reformeringen kan vara att mer och mer av stödet utgår till ekologiskt jordbruk. Särskilt angeläget är att omgående avskaffa jordbrukssubventioner på tobak och alkoholvaror. Också med investeringsstöd och subventioner riktade mot ekologisk och rättvisemärkt produktion kan priset sänkas.
mot · GW02MJ388 · 2008-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förstärkt strategiprogram för ett levande . Övergödning från jord- och skogsbruket, utsläppen från avloppsreningsverken, trafiken och industriutsläpp av tungmetaller, kemikalier och andra miljögifter har påverkat ekosystemens funktion och delvis satt dem ur spel. är upp till en tredjedel av bottenyta i det närmaste död . I de djupaste delarna söder om råder ständig syrebrist. Det minskade inflödet av syrerikt saltvatten från och tillflödet av stora mängder näringsämnen har förvärrat syrebristen och stör reproduktionen av torsk i . Torskens situation är redan kritisk på grund av för stort fiske. Även den vilda Östersjölaxen är hotad. Den ökande sjötrafiken orsakad av att exporterar alltmer av sin olja via och medför fler oavsiktliga eller avsiktliga oljeutsläpp. De är särskilt allvarliga i eftersom nedbrytningen av spillolja går långsamt i det kalla vattnet. Men det är övergödningen som är det enskilt största hotet mot miljö. Övergödningsproblemen är mest påtagliga i öppna del. Utsläppen av näringsämnen fosfor och kväve från jordbruket och städer har pågått och har haft på sig att bidra till övergödning och försämrad miljö. Algblomningar är allt vanligare och mer omfattande än . har den omfattande algblomningen medfört att det varit näst intill omöjligt att bada utefter och på . har omfattande åtgärder genomförts för att minska övergödningen av . Men det har visat sig att åtgärderna inte haft den effekt som förväntats. Den långsamma vattenomsättningen i kan vara en orsak till uteblivna resultat. En annan orsak kan vara att upplagrade ämnen kan läcka ut . Det kan vara så att ekosystem har bytt jämviktsläge. Det tidigare näringsfattiga havet kan ha fastnat i ett övergött tillstånd, med större ytor av syrefritt och fosforrikt bottenvatten. Vissa forskare anser att har drabbats av ekologisk kollaps. miljökris är mycket allvarlig. Enligt en rapport från har utsläpp i inte minskat enligt de mål som miljöministrar enades om och som ska vara uppfyllda . Enligt rapporten kommer bara att klara av målen för kväve och för fosfor. alarmerande rapport ska bilda underlag till en svensk åtgärdsplan av regeringen. Det står helt klart att måste göra mycket mer än vad som gjorts för att minska övergödningen i . Vi kräver att regeringens åtgärdsplan för måste innehålla tydliga och långtgående insatser för att minska framför allt jordbrukets utsläpp av kväve och fosfor skyddszoner kring odlingsmark i nitratkänsliga områden, en kraftfull och långsiktig satsning på våtmarker, strängare regler för spridning av stallgödsel och ambitiösare mål för utvecklingen av ekologiskt jordbruk. Vi vill se ett förstärkt åtgärdsprogram för ett levande . Det behövs en forskarpanel för med möjligheter att följa utvecklingen och lämna förslag. Bland de mer konkreta exemplen på åtgärder ser vi behov av bättre rening på passagerarfärjor, fler åtgärder i jordbrukssektorn för att minska utsläppen av kväve och fosfor och restriktioner i fisket.
mot · GW02MJ389 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att när regeringen presenterar ett förslag till ny förvaltning av vildsvinsstammen måste en tydlig reglering av vildsvinsjakt, i enlighet med förslag, ingå som en viktig del, inte minst vildsvinsjakt vid åtel. Den svenska vildsvinsstammen har ökat kraftigt . finns cirka 60000 vildsvin i landet från och söderut. inträffade cirka 1500 trafikolyckor med vildsvin inblandade. rapporterades 815 kollisioner med vildsvin. Det är en fördubbling jämfört med . toppar listan med 223 kollisioner. Därefter följer , och län. För att minska vildsvinens skadeverkningar i jordbruket och antalet trafikolyckor måste vildsvinsstammen beskattas genom jakt. En jaktform som används för att beskatta stammen är så kallad jakt vid åtel. Det finns många synpunkter på jaktformen, men den har stora fördelar när det gäller att selektera vilka djur som skall tas bort, och skadeskjutningsrisken är betydligt mindre än vid andra jaktformer. Tyvärr har en del väldigt små markägare missbrukat jaktformen. Genom att kraftigt utfodra vildsvinen har man skapat en onaturligt stor viltstam som förorsakar skador på grannarnas jordbruk. På dessa marker, ofta mindre än 10 ha, utarrenderas sedan åteljakt på denna onaturliga stam till i många fall väldigt höga arrenden. Arrendena är från dagsarrenden och uppåt. Denna jaktform är både oetisk och skapar problem för omgivningen. har på regeringens uppdrag redovisat förslag till hur en ny förvaltning av vildsvinsstammen bör se ut. Bland annat föreslår att planerad åtling och utfodring ska ske på platser som ligger på behörigt avstånd från odlingsmark. Med behörigt avstånd avser eller till främmande jordbruksmark och endast en automatutfodring per och max . Ingen utfodring får ske på marker mindre än , anser . Genom att reglera detta avstånd till grannmarker går det att styra jakten så att den sker på en naturlig stam, inom den egna jaktmarken eller inom ett överenskommet jaktvårdsområde. anser också att förvaltning av vildsvin kräver mer organiserat samarbete mellan berörda intressenter och från förvaltningssynpunkt över större geografiskt område än övriga klövviltarter i för att förebygga och balansera de skador vildsvin orsakar. Ökat samarbete behövs också för att minska konflikterna mellan jägarnas intressen och jordbruksarrendatorernas intresse att kraftigt begränsa vildsvinens skador i jordbruket samt för att minska antalet trafikolyckor med vildsvin inblandande. Genom att kraftigt utfodra vildsvinen har man skapat en onaturligt stor viltstam som förorsakar skador på grannarnas jordbruk. På dessa marker, ofta mindre än 10 ha, utarrenderas sedan åteljakt på denna onaturliga stam till i många fall väldigt höga arrenden. Arrendena är från dagsarrenden och uppåt. Denna jaktform är både oetisk och skapar problem för omgivningen. När regeringen presenterar ett förslag till ny förvaltning av vildsvinsstammen måste en tydlig reglering av vildsvinsjakt, i enlighet med förslag, ingå som en viktig del, inte minst vildsvinsjakt vid åtel.
mot · GW02MJ391 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att effektivisera tidnings- och förpackningsinsamlingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kostnaderna för tidnings- och förpackningsinsamlingen ska ligga inom lagen för producentansvaret. Trots att handeln och industrin har det lagstadgade ansvaret för insamling och återvinning av förpackningar och tidningar är det hushållen som betalar den största delen av kostnaderna. Detta och andra brister visar en undersökning som HSB, , och branschorganisationer har genomfört. Producentansvaret är tänkt som ett ekonomiskt styrmedel i syfte att få producenter att miljöanpassa sina produkter så att förbrukningen av resurser minskar och påverkan på miljön minimeras. Ansvaret innefattar även att förpackningar och tidningar samlas in, transporteras bort och tas om hand på ett för miljön godtagbart sätt. Insamlingen ska vara lättillgänglig, ge god service och underlätta för dem som lämnar material för återvinning. I förarbetena till lagen framgår att det är fastighetsnära insamling som avses och ska eftersträvas. Kostnaderna för insamling av förpackningar drabbar boende i flerfamiljshus som är anslutna till fastighetsnära insamling, av samtliga flerfamiljshus. Kostnaden uppgick vid det senaste beräkningstillfället till i genomsnitt /lägenhet. Av den totala kostnaden på 1,6 miljarder tar boende i flerfamiljshus ca 0,9 miljarder av kostnaden. Handeln och industrin, som är bärare av producentansvaret, tar 0,7 miljarder, alltså mindre än de boende. Kommunerna betalar i form av bl.a. renhållning. Tar man i beaktande de förpackningar som finns i det vanliga hushållsavfallet står kommunerna för av kostnaderna. Detta innebär att boende i flerfamiljshus får betala producentens ansvar , som konsument, boende och skattebetalare. Den önskvärda utvecklingen mot mer fastighetsnära insamling leder till att boendesektorn kommer att stå för ännu större andel av kostnaderna än . Då blir principen om producenternas ekonomiska ansvar i stort sett verkningslös. Många kommuner kan redovisa stora problem med de s.k. återvinningsstationerna. Det är svårt att få samsyn när det gäller placering, kostnaden för iordningställande, städning, och hämtningsintervaller. Ett skäl till detta torde vara att Förpacknings- och Tidningsinsamlingen (FTI) inte har tillräckligt mandat från materialbolagen i många frågor. Att man trots brister och ojämn fördelning av kostnaderna ändå når långt när det gäller uppsatta mål, kan till stor del förklaras av fastighetsägarnas och de boendes insatser. Här finns ett stort miljöintresse. Detta borde resultera i att FTI står för kostnaderna även för den fastighetsnära insamlingen. Det är därför nödvändigt att arbeta för att effektivisera tidnings- och förpackningsinsamlingen samt att kostnaderna för denna ska ligga inom lagen för producentansvaret.
mot · GW02MJ392 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla landsbygden. Jordbrukslandskapet av yta har genomgått stora förändringar . Från småskaliga lantbruk med naturbetesmarker har jordbruket nu omvandlats till storskaliga jordbruksföretag med få grödor och brukningsformer. Det har medfört att framför allt jordbrukslandskapets allra artrikaste naturtyper ängs- och hagmarker kraftigt minskat. Det har i sin tur lett till att många arter som varit vanliga i det öppna landskapet minskar eller rent av är på väg att försvinna. Bland de rödlistade arterna finns både däggdjur, fåglar, fjärilar, andra insekter, kärlväxter, lavar och svampar. Att bevara den biologiska mångfalden av djur, växter och vårt öppna landskap är en av naturvårdens viktigaste uppgifter. Det är av avgörande betydelse för att vi ska nå våra av beslutade miljökvalitetsmål, bland annat Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Naturbetesmarkerna är jordbrukslandskapets äldsta markslag. Betesmarkerna myllrar av insekter som fjärilar, gräshoppor, skalbaggar och mängder av kärlväxter. För att rädda de viktigaste naturbetesmarkerna krävs ett genomarbetat landsbygdsutvecklingsprogram som bygger på basnäringen jordbruk. Ett sådant landsbygdsutvecklingsprogram bör innehålla strategier för att skapa förutsättningar för långsiktigt och bärkraftigt jordbruk och ett uthålligt nyttjande av naturbetesmarker, att skapa hållbar landskapsutveckling med modellprojekt i skärgård, fjäll och skogsbygd och att bevara, restaurera och utveckla de biologiska och kulturhistoriska värdena. Regeringen bör därför ta initiativ till ett sådant genomarbetat och långsiktigt landsbygdsutvecklingsprogram i syfte att skapa en levande och hållbar landsbygd i .