mot · GW02A402 · 2008-10-07 00:00:00 — Politiken är angelägen och de nationella minoriteterna intar i kraft av sin plats i svensk historia och sin del i vårt kulturarv tveklöst en särställning bland minoriteterna. Det är dock så att många av de skäl som finns för att säkra de nationella minoriteternas rätt till identitet, språk och kultur också gör sig gällande för andra minoriteter. Utan att rättigheterna för eller hänsynen till de nationella minoriteterna minskas bör minoritetspolitiken därför breddas till att omfatta samtliga etniska minoriteter. Lägg till att vi vill stärka de nationella minoriteterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en minoritetspolitik införs som omfattar alla etniska minoriteter. 6.2Följ upp om de nationella minoriteternas situation I om skyddet för nationella minoriteter i förs ett antal kritiska synpunkter fram. Synpunkterna rör bland annat den långsamma takten i implementeringen av lagstadgad rätt att använda de nationella minoritetsspråken och att det politiska förvaltningsmässiga ansvaret för de minoriteterna varit otydligt. menar att bör tas på största allvar och att åtgärder bör vidtas för att säkerställa att kritiken följs upp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten att följa upp om skyddet för de nationella minoriteterna. 6.3Stärk finansieringen till de etniska minoritetsorganisationerna Som berördes inledningsvis i motionen är det avgörande för ett samhälle som strävar efter lika rättigheter att de som anser sig tillhöra etniska minoriteter kan formulera sitt perspektiv och artikulera sina krav. Den naturliga formen för att göra detta är genom olika minoritetsorganisationer. Organisationerna fyller dessutom en viktig roll vad gäller främjandet av den egna kulturen och det egna språket. Av dessa skäl bör staten bidra till de etniska minoritetsorganisationernas grundläggande finansiering. Det gäller inte minst de minoriteter som av olika anledningar, bland annat diskriminering på arbetsmarknaden, har sämre ekonomiska förutsättningar än majoritetsbefolkningen. delade 53 etniska minoritetsorganisationer på , alltså i genomsnitt. Det räcker inte på långa vägar för det breda uppdrag organisationerna har. Anslaget kan jämföras med att 91 ungdomsorganisationer delade på , det vill säga drygt 10 gånger mer per organisation. I vissa avseenden är det särskilt angeläget att finansiering till de etniska intresseorganisationerna kan säkras inom . För somliga organisationer finns det penningstarka krafter i utlandet som gärna stärker sitt inflytande bland grupperingar i . Det är angeläget att värna minoritetsgruppernas självbestämmande i detta avseende. Det är också viktigt att minoritetsorganisationerna står fria i relation till staten. Denna bör ställa vissa grundläggande krav på demokratisk styrning och demokratiska grundvärderingar. Stödet ska få användas till att stärka gruppens identitet, kultur och språk, att stärka gruppens inflytande i samhället, att motverka diskriminering och liknande verksamhet. Utöver dessa krav ska organisationerna uppmuntras till att ta egna initiativ i utvecklandet av sin verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att finansieringen till de etniska minoritetsorganisationerna bör stärkas. 6.4Säkerställ tillgången till högskoleutbildning i minoritetsspråken På samma sätt som särskilda uppdrag getts vissa högskolor att erbjuda kurser i de nationella minoritetsspråken bör regeringen säkerställa att de tio största minoritetsspråken går att läsa på svensk högskola. Dessa språk är i högsta grad en del av vårt nutida svenska samhälle. Det är angeläget att de går att tillgodogöra sig på högskolenivå, både för människor i och utanför minoritetsgrupperna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillgång till högskolekurser i de tio största minoritetsspråken bör säkras. 6.5Överväg fördelningsprinciperna för bidragen till trossamfunden Dagens fördelningssystem för bidragen till trossamfunden baseras på trossamfundens egeninsats, antal betjänade per präst/rabbin/imam och tidigare års bidrag. Ingen hänsyn tas till den ekonomiska situation samfunden respektive deras medlemmar har. Många samfund har funnits i landet och har byggt upp ansenliga tillgångar, medan andra bygger från noll. har dessutom en medlemsbas med en svag ekonomi (vilket, som nämndes ovan, till inte oansenlig grad beror på diskriminering på arbetsmarknaden), vilket påverkar både samfundens förmåga att uppbåda egeninsats och att täcka kostnader utöver statsbidraget. menar att det finns anledning att överväga en reformering av fördelningsprinciperna till trossamfunden detta inte minst eftersom risken är stor att vissa samfund i brist på inhemsk finansiering tvingas vända sig till ekonomiskt starka grupper i utlandet, vilket inte alltid är helt bra. Det finns goda skäl att så långt möjligt verka för ekonomiskt självbestämmande för trossamfunden i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en översyn bör göras av fördelningsprinciperna för bidragen till trossamfunden. Tanken med är att centret som paraplyorganisation ska samla de etniska minoritetsorganisationerna och andra frivilligorganisationer som arbetar mot rasism och främlingsfientlighet. Funktionen är betydelsefull, såväl för landets organisationer som för staten. Motsvarande konstruktion finns för exempelvis ungdomsorganisationer, handikapporganisationer och inom idrottsrörelsen. Även om dragits med svårigheter har det en oumbärlig roll att spela och har alla förutsättningar att, med en säkrad stabil och långsiktig finansiering, fylla den funktionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stödet till bör återinföras.