mot · GV02Xmp62 · 2008-06-12 00:00:00 — med anledning av prop. 2007/08:154 Miljöskyddet i ekonomiska zon tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör analyseras om inte bör vara prövningsmyndighet när det berörda Natura 2000-området finns i den ekonomiska zonen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag om reglering av andra områdesskydd än Natura 2000 i den ekonomiska zonen. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av lagen om ekonomiska zon som stärker miljöskyddets ställning i relation till t.ex. Gasledningar och andra aktiviteter till minst den nivå som framgår av havsrättskonventionen. Det är bra att regeringen klargör att miljöskyddsregler också ska gälla i ekonomiska zon. Det är t.ex. bra att reglerna rörande Natura 2000 områden gäller också i ekonomiska zon. när det berörda Natura 2000-området finns i den ekonomiska zonen ifrågasätter om det är lämpligt att, som regeringen föreslår, i det län där Sveriges sjöterritorium ligger närmast det berörda området ska vara prövningsmyndighet för åtgärder och verksamheter som kan påverka Natura 2000 områden inom ekonomiska zon. Flera remissinstanser har pekat på svåra gränsdragningsproblem. Det är vidare inte helt klart att länsstyrelserna normalt tar de övergripande hänsyn som behövs vid områden utanför territorialgränsen. Länsgränserna blir särskilt godtyckliga där. Ju längre från kusten man kommer, desto mindre relevanta blir länsgränserna. (SOU 2008:48) har föreslagit att en central statlig myndighet, , får ett specifikt ansvar för planeringen i den ekonomiska zonen. anser att mycket talar för att det skulle vara lämpligt att frågor rörande förhållanden i den ekonomiska zonen hanteras på nationell nivå. har ett övergripande samordningsansvar för det nationella havsmiljöarbetet. Förutsättningarna för att kan vara prövningsmyndighet för analyseras. Om inte det visar sig vara lämplig bör övervägas om inte frågorna bör hanteras av vattenmyndigheterna. Även i det fallet blir det mindre gränsdragningsproblem. Andra former av områdesskydd än Natura 2000 har föreslagit att tillämpningen av i den ekonomiska zonen borde utvidgas till att omfatta även andra former av områdesskydd enligt 7 kap. . Särskilt naturreservat pekas ut. Erfarenheter visar att skyddsområden kan vara av stor betydelse för miljön, inte minst för fisk. Regeringen avfärder förslaget med motiveringen att andra former av områdesskydd enligt 7 kap. inte följer av EG-rätten. Detta är ett uttryck för ett minimalistiskt förhållningssätt, där enbart inför de regler som EU kräver av oss. Detta är olämpligt på miljöområdet, och avvisar ett sådant förhållningssätt. Regeringen bör återkomma till med förslag på hur andra former av områdesskydd än det som följer av EG-rätten kan tillämpas inom den ekonomiska zonen. 10§ lagen (1992:1140) om ekonomiska zon tar upp folkrättsliga grundsatser. 10 § slår fast att villkor och regler som meddelas med stöd av lagen inte får innefatta någon inskränkning av de enligt folkrätten gällande rättigheterna till frisjöfart inom den ekonomiska zonen eller andra rättigheter som följder av t.ex. havsrättskonventionen. Regeringen föreslår nu att detta utvidgas till att omfatta delar av . anser att redan nuvarande lydelse i 10 § innebär en klar inskränkning av förpliktelser att skydda miljön enligt havsrättskonventionen. Det är en inskränkning som är både onödig och skadlig, samt möjligen i strid med konventionen. Denna inskränkning bör upphävas. Den bör absolut inte utvidgas till att omfatta delar av . Havsrättskonventionens Del XII handlar om skydd och bevarande av den miljön. Artikel 192 slår fast en allmän skyldighet för stater att skydda och bevara den miljön. Artikel 194 preciserar en skyldighet för stater att vidta åtgärder för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening av den miljön. Punkt 2 anger t.ex. att stater skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att verksamheter under deras jurisdiktion bedrivs på ett sådant sätt att de ej genom föroreningar skadar miljön. Av konventionens inledande definitioner framgår att förorening av den miljön avser människans direkta eller indirekta tillförsel av ämnen eller energi i den miljön, inbegripet flodmynningar, som får eller kan tänkas få sådana fördärvliga följder som skador på levande tillgångar och på det livet, risker för människans hälsa, hinder för marin verksamhet,, inbegripet fiske och annan tillåten användning av havet, försämring av havsvattens användningsmöjligheter samt begränsning av skönhets- eller rekreationsvärden. Hur dessa bestämmelser förhåller sig till rättigheter att bedriva sjöfart eller för den delen lägga gasledningar enligt havsrättskonventionen är inte klarlagt. Det är därför fel att i lagen om ekonomiska zon rubba den balans mellan miljö- och andra intressen som framgår av havsrättskonventionen. Sjöfart kan påverka miljön genom val av olämpligt fartyg för ändamålet (fartyg som inte är anpassade för vintertrafik som används för oljetransporter), hantering av ballastvatten och risk för införandet av främmande organismer, m.m. I en artikel i 2007 02 06 skriver Professor , kanske främsta expert på området, att Det är särskilt svårt att förutsäga hur avvägningen mellan rätten att lägga ut undervattensrörledningar och skyddet av den miljön, såsom de har kommit till uttryck i havsrättskonventionen, kommer att bedömas. Mig veterligen har denna fråga inte varit föremål för en internationell rättslig prövning. Det är därför fel att i lagen om ekonomiska zon generellt prioritera sjöfart, gasledningar och andra aktiviteter före förpliktelsen att skydda miljön. Denna prioritering bör inte utvidgas till att omfatta delar av . I stället bör miljöskydd få minst samma tyngd i lagen om ekonomiska zon som enligt havsrättskonventionen. bör begära att regeringen återkommer med förslag om ändring av lagen om ekonomiska zon för att stärka miljöskyddets ställning.