mot · GW02Sf329 · 2008-10-06 00:00:00 — En sjukförsäkring för alla 7Generell välfärd ett samhällskontrakt8 7.1Inkomstbortfallsprincipen höga tak och starka golv9 7.2Riskerna med att öppna för privatisering och avtalslösningar10 8En stärkt social trygghet11 8.2Använd överskott till att förbättra försäkringen12 9.3Mer personal och bättre service på Försäkringskassan15 10Reglering av rätt till ideellt engagemang17 11Övriga förbättringar av sjukförsäkringen17 11.2Sjukpenning med fler steg18 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen utreder frågan om problemet med arbetsgivare som anställer s.k. svart arbetskraft och återkommer med förslag till åtgärder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet med att skapa förbättringar inom socialförsäkringssystemet ska ta sin utgångspunkt i inkomstbortfallsprincipen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att motverka ökade inslag av privatiseringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att statens ansvar för de ekonomiska trygghetssystemen inte ska lämnas över till arbetsmarknadens parter. begär att regeringen återkommer med förslag om höjning av taket i sjukförsäkringen i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen återkommer med förslag till en ändrad beräkningsgrund för SGI i enlighet med vad som anförs i motionen. beslutar att samtliga försämringar som beslutats i och med proposition 2007/08:136 avskaffas och ersätts med de regler som gällde före . begär att regeringen återkommer med förslag om höjning av sjuk- och aktivitetsersättningen i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen återkommer med förslag om höjning av bostadstillägget i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att eventuellt överskott i socialförsäkringssystemet ska komma de försäkrade till del. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsgivare bör vara skyldiga att inkomma med rehabiliteringsutredningar till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör framgå i lagen om anställningsskydd vilka rehabiliteringsinsatser som krävs av arbetsgivare innan uppsägning kan bli aktuell.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att värna läkares sjukskrivningsrätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt ska återkomma med förslag om tillsyn av försäkringsläkarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag på införande av garanti om beslut eller ersättning från . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att socialförsäkringsnämnderna bör återinföras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen att regeringen bör göra en översyn med syfte att ändra lagen om allmän försäkring så att personer med sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning kan engagera sig ideellt utan att det inkräktar på deras rätt till ersättning från sjukförsäkringen. begär att regeringen återkommer med förslag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön i enlighet med vad som anförs i motionen om högriskskydd för långtidssjukskrivna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag till hur en sjukpenning med fler steg bäst kan genomföras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag på ändring som innebär att karensdagen avskaffas. 1 Yrkande 12 hänvisat till AU. Den svenska välfärdsmodellen har undergrävts och angreppen mot de offentliga trygghetssystemen blir allt mer intensiva. finns det mer resurser än någonsin i ekonomin och efterfrågan på just välfärdstjänster ökar. Regeringen har verkställt stora försämringar av sjukförsäkringen. har blivit ett land där cancersjuka får betala skattesänkningar. Försämringarna möjliggör miljardbesparingar på sjukförsäkringen och syftar till att skada tilliten till välfärdssamhället. Den borgerliga regeringens mantra om att minska bidragsberoendet för att det ska löna sig att arbeta präglar de förslag som regeringen överlämnat till sedan mandatperiodens början. Talet om att den som är arbetslös eller sjukskriven går på bidrag, och därmed underförstått parasiterar på dem som arbetar, används som ett retoriskt angrepp på det generella välfärdssystemet för att legitimera sänkta ersättningsnivåer och hårdare tag mot sjukskrivna, förtidspensionärer och arbetslösa. Detta grundar sig på en oärlig syn på våra sociala försäkringar. Dessa finansieras genom avstått löneutrymme från löntagarna och tillhör därmed alla invånare som en rättighet inte som välgörenhet, inte som bidrag. Retoriken om fusk och bidragsberoende används för att skyla över de miljardbelopp man vill spara på sjukförsäkringen för att finansiera skattesänkningar. Det handlar om hårdare tag, skärpt lagstiftning och ökad kontroll. Regeringens förslag är var för sig och som helhet medvetna angrepp på den svenska modellen. Våra offentliga trygghetssystem finns till för att säkerställa att individerna har tillräckliga ekonomiska resurser oavsett livssituation. Konstruktionen av socialförsäkringssystemet bygger på viktiga grundvalar som skatt efter bärkraft, arbetslinjen, inkomstbortfallsprincipen och principen att det omfattar alla individer. Detta är viktiga principer som skiljer vårt generella system från andra som bygger på grundtrygghet för främst människor med små ekonomiska resurser. Systemet ska ge medborgarna en inkomstrelaterad ersättning vid olika livssituationer sjukdom, arbetslöshet, föräldraledighet och liknande med en angiven lägsta nivå. Individens rättigheter betonas genom att finansieringen och omfördelningen sker via ett progressivt skattesystem och inte genom individuella avgifter eller efter behovsprövning. Det är viktigt att betona att de sociala avgifterna utgörs av löneutrymme den anställde avstått från. Det är också viktigt att understryka att systemets grundvalar vilar ömsesidigt mot varandra. Om inte skatt tas ut efter bärkraft kommer systemet att underfinansieras och systemets omfördelande effekter delvis utebli. Om inte arbetslinjen gäller kommer systemet att erodera finansiellt och legitimitetsmässigt osv. I och med att socialförsäkringen genom inkomstbortfallsprincipen så nära är kopplad till arbetsmarknaden återspeglas den ojämlikhet och ojämställdhet som präglar arbetsmarknaden i försäkringen. Därför är vår kamp för starka sociala försäkringar och för att rättvisa och rättssäkerhet ska utmärka utbetalningarna från trygghetssystemen också en kamp för att minska klass- och könsskillnader. Den välfärdsmodell som vuxit fram i har betydande fördelar ur ett feministiskt perspektiv. Framväxten av en stark offentlig sektor var till att börja med en förutsättning för att kvinnor skulle kunna få ett eget förvärvsarbete. En förutsättning för att kvinnor skulle få en egen försörjning genom förvärvsarbete och vid barnledighet föräldraförsäkring, var skapandet av barnomsorg, äldreomsorg, skola och social service. Detta har inneburit att arbetsuppgifter som kvinnor tidigare förutsattes sköta har professionaliserats. Kombinationen av en aktiv arbetsmarknadspolitik med full sysselsättning som mål, rättigheter kopplade till individen och större samhällsansvar för barnomsorg har varit viktig för kvinnors självförsörjning. Det faktum att socialförsäkringarna, med undantag av föräldraförsäkringen, är individbaserade, bör betonas i det här sammanhanget. ser som en prioriterad uppgift att värna den generella välfärden. Vi kämpar för att alla ska ha rätt till ekonomisk trygghet vid inkomstbortfall på grund av sjukdom, arbetslöshet, ålderdom, eller föräldraskap. De förbättringar som behöver göras av socialförsäkringssystemens olika delar ska göras för att stärka tryggheten för de försäkrade och med den generella välfärden som utgångspunkt. Vi kämpar för ett starkt och hållbart system som ger människor trygghet i förändring och tillit att klara olika livssituationer. Regeringen har sänkt taket och ersättningsnivåerna i sjukförsäkringen, vilket har medfört miljardbesparingar. Taket i sjukförsäkringen har sänkts från 10 till 7,5 basbelopp och andelen inkomsttagare som har inkomster över taket har ökat från 15 till 30procent . Ersättningsnivån har också sänkts för alla sjukskrivna och föräldralediga från 80 till 77,6procent genom att den sjukpenninggrundande inkomsten ska multipliceras med faktorn 0,97. Sjukpenningen för arbetslösa har sänkts. I och med prop. 2007/08:136 har regeringen infört historiska försämringar av sjukförsäkringen som består av snäva tidsgränser, sänkta ersättningsnivåer för långvarigt sjuka, avskaffande av ersättningsformen tidsbegränsad sjukersättning, införande av diagnosbaserad sjukpennig, försämringar för sjukskrivna personer som är arbetslösa och urholkning av arbetsrätten. Ohälsotalet har minskat men allt tyder på att människor hamnar i kläm. Enligt Kommuner och Landsting (SKL) har 70procent av landets kommuner fått ökade kostnader för socialbidrag på grund av striktare regeltillämpning. Försämringarna i prop. 2007/08:136 går under beteckningen rehabiliteringskedja men innehåller inga satsningar på förbättrad rehabilitering eller ökade möjligheter för den som drabbats av ohälsa att få jobb. Kommuner och Landsting, , Arbetsförmedlingen och regeringen själv tror att rehabiliteringskedjan kommer att medföra ett ökat behov av kommunalt försörjningsstöd. Preliminära beräkningar från SKL, och Arbetsförmedlingen visar att av de sjukskrivna som blir utförsäkrade kommer att söka försörjningsstöd, vilket skulle medföra en kostnadsökning om för kommunerna. Förslaget kan därför bättre beskrivas som en utsorteringskedja. Försämringarna drabbar alla löntagare, men slår särskilt hårt mot kvinnor eftersom kvinnor är sjukskrivna i högre utsträckning än män. Enligt prognoser kommer 33000 personer att bli utförsäkrade ur sjukförsäkringen 2010 när deras period med förlängd sjukpenning löper ut. 20000 av dessa kommer att utförsäkras på en och . Dessutom räknar med att 30000 personer av de 80000 personer som har tidsbegränsad sjukersättning inte kommer att få sin ersättning förlängd när deras period är slut. Enligt regeringen ska dessa människor antingen hänvisas till tredje fasen i jobb- och utvecklingsgarantin eller socialbidrag. Utsorteringskedjan möjliggör stora besparingar i sjukförsäkringen. Men det finns ingen anledning att spara pengar på sjuka. är rikare än någonsin, och överskotten i sjukförsäkringen uppgår enligt till 19miljarder kr 2009 och 22miljarder kr 2010. Det är resurser som borde komma alla försäkrade till godo. Utöver den minskning av utgifterna för sjukförsäkringen som enligt regeringens förslag följer av direkta regelförändringar och minskade ersättningsnivåer, sker en neddragning av anslagen som exempelvis är kopplade till förändringar i praxis och förhållanden på arbetsmarknaden. Även detta bör ses som ett resultat av regeringens åtstramningspolitik. Regeringens inslagna väg är en symbolpolitik som riktar udden mot sjuka och arbetslösa för att genomföra det systemskifte man föresatt sig. vill understryka att våra gemensamma medel inte ska användas till panikåtgärder som leder oss in i ett kontrollsamhälle, eller till att förödmjuka sjuka och arbetslösa. Kraften ska ägnas åt att stärka försäkringen. Våra insatser måste riktas mot att människor ska bli friska, på att skapa ett rymligt arbetsliv och på att människor ska känna trygghet och tillit att klara olika livssituationer. tillsatte den dåvarande socialdemokratiska regeringen en utredning med uppdrag att analysera och lämna förslag till en reformering av socialförsäkringssystemet med pensionssystemet som förebild. Utredare blev den tidigare generaldirektören på dåvarande , , som alltså utrett samma verksamhet som hon tidigare varit ansvarig för. Värt att notera är att just också var socialdemokraternas representant i pensionsarbetsgruppen och därmed en av huvudkonstruktörerna bakom pensionssystemet. har utöver en lång rad s.k. idéskrifter även presenterat sitt slutbetänkande Mera försäkring och mera arbete (SOU 2006:86). Utredningen hade tydliga direktiv att se över socialförsäkringssystemet med pensionsreformen som förebild. Enligt utredningens förslag ska inslagen av egenavgifter och avtalslösningar öka. Socialförsäkringarna ska utgöra en mer ekonomiskt självständig del utanför statsbudgeten. Samma lösning återfinns i pensionssystemet, som härigenom gjorts oberoende av politiskt inflytande. Det övergripande syftet sägs vara att skapa ett system som är mer ekonomiskt robust och mindre beroende av konjunkturen. Med detta avses systemets känslighet bl.a. för skenande sjukkostnader att minska. Ett nytt inkomstbegrepp som baseras på mer historiskt beräknade inkomster ska ligga till grund för ersättningen från försäkringarna. Företagshälsovården ska få en aktiv roll i rehabiliteringsprocesser och en bortre gräns ska införas i sjukförsäkringen. Regeringen har tydligt angivit tonen för vad man tänkt sig angående socialförsäkringarna. Förutom en rad genomgripande inskränkningar och neddragningar inom socialförsäkringsområdet, vilka vi kommer att argumentera mot längre fram i denna motion, avser man också att göra om socialförsäkringssystemet enligt ovanstående politiska utgångspunkter. En parlamentarisk utredning ska nu tillsättas för att fullfölja detta avgörande systemskifte. Enligt budgetpropositionen ska en parlamentarisk utredning med uppgift att se över socialförsäkringssystemet tillsättas . är mycket kritiskt till detta. Vi kommer i det följande att redogöra för vår syn på socialförsäkringssystemet och argumentera för behovet av att värna försäkringens grundläggande principer genom att förbättra systemet inifrån, i stället för att genomföra ett systemskifte som angriper den bakomliggande ideologin i våra socialförsäkringar. har arbetslivet, inte minst i offentlig sektor, genomgått radikala förändringar. Personalpolitiken har prioriterats ned i kommuner och landsting, som åtskilliga miljarder har sparats. Konsekvenserna av detta visade sig redan efter 90-talets första hälft. Åren 19922002 ökade antalet långtidssjukskrivna kraftigt, framför allt bland kvinnorna. I samma takt ökade sjuknärvaron och övertidsarbetet, och stressrelaterade sjukdomar slog igenom i statistiken med full kraft. Arbetet med att komma till rätta med dessa problem borde koncentreras på att undanröja orsakerna till att människor far illa i dagens arbetsliv och att försöka ge dem som drabbats så goda förutsättningar som möjligt att komma tillbaka till arbetslivet. Det handlar om insatser för ett rymligt arbetsliv och för individuellt anpassad rehabilitering av hög kvalitet. I stället har debatten kommit att fokusera på fusk och överutnyttjande av socialförsäkringarna och på åtgärder för hårdare tag mot sjukskrivna och arbetslösa. Ränta vid återkrav har införts för att stävja s.k. överutnyttjande. Riktlinjer vid sjukskrivning har införts med särskilt fokus på s.k. diffusa diagnoser. En bidragsbrottslag har införts. Regeringen har trots skarp kritik infört möjlighet för arbetsgivare att kräva sjukintyg vid första sjukdagen. Kontroll vid uttag av tillfällig föräldrapenning för vård av sjukt barn har införts trots att det tar resurser i anspråk hos personalen på förskolor och skolor. Stora resurser satsas på s.k. fuskjägare hos som allt mindre resurser läggs på att handlägga försäkringen för dem som är sjuka och arbetsskadade. är övertygat om att det samhällsklimat av kontroll och misstänkliggörande som riskerar att breda ut sig i efterverkningarna av denna häpnadsväckande debatt är ett betydligt mer allvarligt hot mot samhället än fusket i sig. Fuskdebatten används som ett retoriskt angrepp på det generella välfärdssystemet och för att legitimera försämringar för sjuka och arbetslösa. Det handlar om sänkta ersättningsnivåer och om att försvåra sjukskrivningsprocessen. Förekomsten av oegentligheter i våra gemensamma trygghetssystem är i sig en kränkning mot och riskerar att underminera det generella välfärdssystem som omfattar oss alla. blev det möjligt för berörda myndigheter att öka inbördes informationsutbyte på elektronisk väg i syfte att förebygga oegentligheter, öka effektiviteten och förbättra servicen. Det är möjligt att detta utbyte kan förfinas ytterligare för att uppnå avsett resultat utan att inverka på integritet och rättssäkerhet. En del av de oegentligheter som det här är fråga om rör den s.k. svarta arbetskraften, t.ex. individer som uppbär sjukersättning och trots det förvärvsarbetar. Den typen av oegentligheter skulle inte existera om det inte fanns skrupelfria arbetsgivare som skapar en efterfrågan på svart arbetskraft. Dessa arbetsgivare gör sig skyldiga till brott genom att de inte betalar in skatt eller socialavgifter på lönesumman, något som i förlängningen är till skada för den försäkrade. Det betalas t.ex. inte in några avgifter till pensionssystemet, vilket leder till en låg pension. Efterfrågan på s.k. svart arbetskraft måste strypas. Att det finns arbetsgivare som är beredda att hänsynslöst utnyttja människors utsatthet för att slippa betala riktiga löner kräver kraftfulla åtgärder. Regeringen bör därför utreda frågan om problemet med arbetsgivare som anställer s.k. svart arbetskraft och återkomma med förslag till åtgärder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Generell välfärd ett samhällskontrakt Det offentliga välfärdssystemet är så konstruerat att det bidrar till en solidarisk omfördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, mellan lågavlönade och högavlönade och mellan olika perioder i individernas liv. Omfördelningen sker genom skatter och avgifter, och konstruktionerna varierar mellan olika delar av socialförsäkringen och de socialpolitiska förmånerna. Denna strävan efter solidarisk omfördelning är viktig i ett samhälle som på allvar strävar efter att minimera skillnader på grund av klass och kön. värnar om en gemensam och solidarisk sektor, grundad på principen av var och en efter förmåga, åt var och en efter behov. Det ekonomiska offentliga trygghetssystemet är alltså ett av våra redskap för att utjämna klass- och könsskillnader och för att fördela resurser över livet. Ekonomiska resurser ska komma alla invånare till del som en rättighet inte som välgörenhet. För kvinnor innebär det ett minskat ekonomiskt beroende av enskilda män. För arbetstagare leder systemet till en mildrad beroendeställning gentemot enskilda arbetsgivare och till en stärkt möjlighet att byta arbete och därmed slippa vara livegen. En av grundtankarna bakom den generella välfärdspolitiken är att de olika delarna verksamheterna, socialförsäkringssystemet enligt inkomstbortfallsprincipen, det generella bidragssystemet och de behovsprövade insatserna ska ses som fristående men kommunicerande kärl. Det ekonomiska trygghetssystemet är, på samma gång som det är nödvändigt för den enskildes ekonomiska trygghet, också avgörande för hela samhällsekonomins funktion och därmed för alla medborgares välfärd. Utmärkande för det ekonomiska trygghetssystemet är att många individers riskpremier samlas ihop genom skatte- och avgiftssystem, för att sedan kunna finansiera ersättningar till individer vid situationer som inte drabbar alla lika och . Stabila offentliga ekonomiska välfärdssystem skapar trygga människor, som på ett bra sätt kan tillvarata sina livsmöjligheter. Genom att föra en politik för full sysselsättning och värna det ekonomiska trygghetssystemet skapar vi ett mer rättvist och solidariskt samhälle. 7.1Inkomstbortfallsprincipen höga tak och starka golv Inkomstbortfallsprincipen innebär att i stort sett alla, inte bara de fattigaste, omfattas och gynnas av systemet. Därmed skapas en solidaritet även hos samhällets mellanskikt. Med inkomstbortfallsprincipen som kompass måste varje förändring i systemen analyseras så att vi inte omvägen hamnar i ett grundtrygghetssystem. Det samhällskontrakt som den generella välfärdsmodellen har sin utgångspunkt i, förutsätter att t.ex. medelklassen solidariskt och progressivt ska betala till systemet via skatter och sociala avgifter. Härmed ska de som en uppfyllelse av kontraktet också få ut en rimlig del. Detta minskar intresset för och betydelsen av privata lösningar och upprätthåller därmed systemets legitimitet. Eftersom kvinnor har större behov av socialförsäkringarna än män och lågavlönade män större behov än högavlönade blir höginkomsttagare nettobidragsgivare till systemet. Härmed bör han eller hon alltså också få ut sin del när han eller hon är sjuk. Ju fler som är med och betalar för välfärden, desto mer resurser kommer samhället att ha att omfördela och för att garantera inkomstbortfallet. Obligatoriska och generella socialförsäkringar, som är solidariskt finansierade på detta sätt, är en grundbult i den svenska välfärden. Inkomstbortfallsprincipen bidrar också i stor utsträckning till att frigöra medborgarna från de rikas välvilja, välgörenhet och fattigvård. Arbetet med att skapa förbättringar inom socialförsäkringssystemet ska ta sin utgångspunkt i inkomstbortfallsprincipen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den grundläggande tanken och ideologin är att en försäkrad ska kunna få sin standardtrygghet säkrad vid bortavaro från arbetet och att den största delen av befolkningen ska befinna sig under tak för att solidariteten och legitimiteten ska kunna upprätthållas. Om en allt större del av de försäkrade befinner sig i en situation där de dels, via skattesystem och sociala avgifter, ska vara med och betala till den generella försäkringen, dels ser att de inte kan behålla sin standardtrygghet utan tvingas ta privata försäkringar sviktar systemets legitimitet. Därmed sätts också solidariteten på spel. Det faktum att av löntagarna tjänar mer än taket i sjukförsäkringen har redan lett till att en rad fackförbund och enskilda arbetsgivare börjat teckna privata försäkringar för att täcka upp inkomstbortfallet för den enskilda arbetstagaren med inkomster över tak. Det bästa sättet att förhindra att klass- och könsskillnaderna ökar är att se till att alla har något att vinna på att försvara den generella välfärden. Höjda tak är en förutsättning för att vi ska kunna stärka golven. 7.2Riskerna med att öppna för privatisering och avtalslösningar växer marknaden och inslagen av privata försäkringar på socialpolitikens område. Regeringen avser att låta den privata trafikförsäkringen ta över sjukförsäkringens åtagande i de fall där trafikskador har genererat kostnaden. Som ett led i detta har skatt på trafikförsäkringspremien införts. Motivet är att öka riskmedvetandet med direkta individuella kopplingar till försäkringskostnaden. En första bit mark har därmed brutits upp för att sedan kunna efterföljas av speciallösningar för andra grupper. Det är inte otänkbart att så kallade riskgrupper som rökare och diabetiker skulle kunna komma att inrymmas i sådana lösningar. Inte minst ur klass- och könsperspektiv är detta en mycket farlig utveckling, exempelvis eftersom människor med förslitande arbetsuppgifter relativt sett skulle dra på sig högre försäkringskostnader än andra grupper. Vi avvisar detta och därmed den särskilda skatt på trafikförsäkringspremien som regeringen räknar med ger i ökade intäkter . Ökad privatisering urholkar jämlikheten i de sociala trygghetssystemen. vill understryka att riskerna med en sådan utveckling kommer att slå mot vissa grupper mer än andra. Det är därför oerhört viktigt att värna den generella karaktären i försäkringssystemen och att motverka ökade inslag av privatisering. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.