mot · GW02U208 · 2008-09-15 00:00:00 — 4.3Svenskt inflytande över gruvfyndigheter4 5.1Stora behov av energi5 5.3Utbyggnad på befolkningens villkor6 6.1Skulder som inte längre existerar7 6.3Skuldavskrivning på mottagarlandets villkor8 7Mäns våld mot kvinnor9 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om i FN och inte minst i EU kraftfullt måste verka för ett ingripande mot plundringen av östra naturtillgångar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom IMF, och FN bör verka för att komponenttillverkare och elektronikbolag i väst tar ett större ansvar för att de mineraler som importeras utvinns under förhållanden där mänskliga rättigheter inte kränks. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i FN och EU på ett kraftfullt sätt måste verka för att de restriktioner mot politiker, militärer och affärsmän som FN rekommenderar genomförs i praktiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i FN, EU och andra internationella sammanhang bör medverka till att stabilisera den bräckliga fred som har förhandlats fram så att de fredsöverenskommelser som man enats om förverkligas i praktiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att svenska företag måste uppträda som mönsterföretag i arbetet med att ta till vara Demokratiska republiken naturtillgångar och i relation till befolkningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att , FN, EU och andra internationella organisationer bör verka för att Ingadammens utbyggnad sker på befolkningens villkor, i enlighet med Uneps och Världsnaturfondens rekommendationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ta initiativ till en ändring av DAC-reglerna så att skuldavskrivningar inte ska få ske inom ramen för biståndsbudgeten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att för egen del bör avstå från att räkna in skuldavskrivningar i det svenska biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för IMF, , , de regionala utvecklingsbankerna och ska arbeta för att stryka illegitima skulder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för IMF och ska arbeta för en översyn av kraven inom HIPC så att de inte motverkar möjligheter till återuppbyggnad och en fredlig utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att insatserna mot mäns våld mot kvinnor och för ökad jämställdhet måste utgöra en central del av utvecklingssamarbete med . Kampen om Demokratiska republiken (DRK) naturresurser har varit en röd tråd genom landets historia och fortsätter att döda människor . I den här motionen avser lyfta fram den roll som utländska företag spelar i den kongolesiska tragedin. Vi menar att och EU på ett kraftfullt sätt måste ingripa mot plundringen av östra naturresurser. Det är framförallt mineralet coltan som är särskilt eftertraktat, eftersom det finns i våra vardagliga produkter såsom datorer, mobiltelefoner, kameror och bilar. Det kongolesiska folket har fått betala ett högt pris för produktionen av dessa varor. Det blodigaste kriget efter slut ägde rum och kostade tre till fem miljoner människor livet. Kvinnor drabbades särskilt hårt, våldtäkter systematiserades och användes som ett medel i krigföringen. Kriget, som kom att kallas för världskrig, fördes mellan olika rebellgrupper med vacklande lojaliteter till olika regeringar i grannländerna och till centralmakten i . När kriget officiellt avslutades drog sig trupper tillbaka till respektive ursprungsländer men på många håll har striderna alltjämt fortsatt. En bräcklig fred framförhandlades mellan , ett tjugotal rebellgrupper och DRK:s president . Men inte heller detta avtal har hållit särskilt bra. pågår det stridigheter i landet, framförallt i de östra delarna. har striderna blossat upp igen i Nordkivu och uppgifter finns om hundratusentals flyktingar. Kampen om mineralerna är fortfarande en av de faktorer som driver stridigheterna vidare. De vinster som kommer från råvaruexport till multinationella företag som i sin tur producerar produkter, är mycket höga. anser att det är skamligt att den rika världens efterfrågan på dessa produkter leder till massdödandet av människor i DRK och andra länder. Vi menar att de företag som importerar naturresurser bör se till att framställningen sker under förhållanden där rätten till liv kan skyddas och där andra mänskliga rättigheter inte kränks. Varje långsiktig lösning på konflikten i måste garantera detta. Kriget i DRK kan inte sägas vara en konflikt utan det har varit flera konflikter med många inblandade parter. Inte sällan har striderna framställts som etniska konflikter mellan olika stammar. Detta är helt felaktigt. Det har också påståtts att grannländer varit i DRK av säkerhetsskäl; det är också felaktigt. Kriget var inget annat än en enda stor plundring av landets naturresurser. Det är en plundring som påbörjades redan under kolonialismen och som fortsatt till våra dagar. Krigets orsaker har fastställts av säkerhetsrådet 2002 i rapporten of Experts on Illegal Exploitation of and other forms of Wealth of the Democratic Republic of the (S/2002/1146). Enligt säkerhetsrådet fanns en rad amerikanska och västeuropeiska legoförband bakom de regimer som deltagit i kriget eller haft samröre med krigförande parter. Den drivande kraften har varit jakten på naturresurserna. I den resolution som antogs vid säkerhetsrådets 4691:a sammanträde förklarades följande: Genom det enhälliga antagandet av resolution noterar säkerhetsrådet med oro den fortsatta plundringen av naturresurser som var ett av sätten att leverera bränsle till konflikten. kräver att alla berörda stater vidtar omedelbara åtgärder för att sätta stopp för dessa illegala aktiviteter, som underblåser konflikten, hämmar ekonomisk utveckling och förvärrar befolkningens lidanden. I rapporten presenterades en lång lista av företag och personer som varit inblandade i exploateringen och krigföringen och brotten mot mänskliga rättigheter. Det bör noteras att det språkbruk som kom till användning i såväl rapporten som resolutionen är osedvanligt rättframt och kraftfullt jämfört med den återhållsamhet som annars är bruklig i FN-sammanhang. Det står alltså utom allt tvivel att befolkningen i , som är ett av världens fattigaste länder, är svårt plågat av fientliga staters och legoförbands krig samt utländska företags inblandning i plundringen av landets naturtillgångar. De kan med rätta hysa en stark misstänksamhet mot utländska företags och andra staters inblandning i landets angelägenheter. Krigets orsaker fastslogs alltså officiellt , men är landet DRK drabbat av väpnade konflikter som har sin grund i striden om naturresurserna. Det torde vara en skyldighet för att i FN och inom EU lägga ned stor möda på att ta itu med den hänsynslösa plundringen av DRK:s naturtillgångar och med kraft medverka till att det kriminella nätverk som byggts upp av korrumperade politiker, militärer och företag tillintetgörs. Vi anser att i FN och inte minst i EU kraftfullt måste verka för ett ingripande mot plundringen av östra naturtillgångar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För flera bolag tycks det vara viktigare att bevisa att problemen i inte berör dem än att använda sitt inflytande till att stödja en fredlig lösning på en av världens värsta humanitära kriser. Vi menar istället att komponenttillverkare och elektronikbolag i väst måste ta ett större ansvar för att de mineraler som importeras utvinns under förhållanden där mänskliga rättigheter inte kränks. bör inom IMF, och FN verka för detta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi menar att i FN och EU på ett kraftfullt sätt måste verka för att de restriktioner mot politiker, militärer och affärsmän som FN rekommenderar genomförs i praktiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Slutligen menar vi att i FN, EU och andra internationella sammanhang bör medverka till att stabilisera den bräckliga fred som framförhandlats så att de fredsöverenskommelser som man enats om förverkligas i praktiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.3Svenskt inflytande över gruvfyndigheter Svenska företag är inblandade i exploateringen av DRK:s naturtillgångar. Det svenska lyckades 1996 att få tillgång till en av världens största koppar- och koboltfyndigheter (). äger 24,75procent av TFM. 57,75procent ägs av och (Freeport) och de sista 17,5procenten ägs av det kongolesiska statliga gruvföretaget . Flera av de svenska statliga AP-fonderna har aktier i och Freeport McMoRan. Andra ägare av är familjen , och en rad svenska fonder såsom Robur, och Fonder samt några pensionsfonder. Svenskt kapital spelar alltså en betydande roll för genom delägaren och indirekt via svenska pensionsfonder. Det gör att vi har ett omfattande inflytande över delar av hur det kongolesiska näringslivet och villkoren för hur en del av den kongolesiska befolkningen utvecklas. Följaktligen är det viktigt att följa upp hur denna verksamhet påverkar landets befolkning och DRK som stat. TFM:s stora gruvprojekt har sedan det inleddes fått stark nationell och internationell kritik. och har undersökt omständigheterna kring det kontrakt som ingicks mellan Gécamines och . Det kontrakt som slöts mellan det statliga Gécamines krävde president godkännande för att kunna implementeras. Lundingruppens grundare, , träffade Mobutu och fick hans godkännande. Det godkännandet var enligt själv inte helt gratis. Diktatorn krävde en ordentlig donation till sin valkampanj för att gå med på affären. Det är svårt att bevisa om denna donation verkligen utbetalades. Men att själva löftet till Mobutu ändå kunnat spela en roll för det statliga kongolesiska gruvföretaget kan inte uteslutas. En efter det att kontraktet ingåtts störtades Mobutu från presidentmakten. Men mutanklagelserna upphörde inte i och med Mobutus fall. riktades mutanklagelserna mot . gjorde /en första utbetalning på 50miljoner US-dollar till DRK. En parlamentarisk kommission som senare undersökt vart pengarna verkligen gick visade att hälften av dem hamnat på företaget ett företag där själv var en viktig delägare. Det avtal som slöts mellan och Mobutu var ett ur flera synvinklar mycket oetiskt avtal och måste rimligen omförhandlas om inte och svenska företags anseende i tredje världen ska bli skamfilat. Av och framgår det också att TFM och McMoRan, där är delägare, inte uppfyllt de löften man gett till lokalbefolkningen när man påbörjade sitt gruvprojekt. menar att den noga bör följa svenska företags verksamhet i samt formulera en generellt gällande uppförandekod för svenska företags verksamhet i fattiga länder särskilt med avseende på exploateringen av fattiga länders naturtillgångar och befolkningens levnadsvillkor. Detta är viktigt inte enbart utifrån allmänna företagsetiska utgångspunkter. Det är mycket viktigt även när det gäller att bevara freden i regionen och skapandet av ett drägligt liv för befolkningen. Det betyder även att svenska företag till skillnad från tidigare måste uppträda som mönsterföretag i arbetet med att ta till vara DRK:s naturtillgångar och i relation till befolkningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.1Stora behov av energi av befolkningen i har tillgång till el. Ändå utgör världens största vattenkraftspotential. Den spelar en väldig roll i människornas vardagsliv och löper som en pulsåder genom landet. Dess möjligheter att producera elektricitet utnyttjas i ringa grad. Det finns en kraftverksdamm av format Ingadammen. Men den räcker inte för att tillfredsställa behoven av elektricitet. produceras i första hand till huvudstaden ; många hushåll är istället anslutna till illegala nätverk. Ingadammen levererar el även till grannländerna. 45procent av elförbrukningen i kom 2003 från Ingadammen. bildades Southern African Pool (SAPP) av länderna i regionen. Medlemsländerna förband sig att stödja varandra när det gällde produktionen av energi. planeras inte bara reparation utan även en utbyggnad av Ingadammen. Man söker investerare till ett jättelikt dammprojekt. Projektets anhängare menar att man genom att bygga ut Ingadammen på det sätt som planerades skulle kunna försörja hela med el. Ett nytt omfattande elnät planeras också att byggas ut. Ett sydafrikanskt bolag, , är engagerat i detta projekt. Eskom har 50procent av hela elmarknaden i . I har företaget praktiskt taget monopol på elmarknaden, 95procent. Världsnaturfonden och (FN:s miljöprogram) har i samband med diskussionerna kring projektet förklarat att man vid elplaneringen måste ta stor hänsyn till lokalbefolkningens behov. Det finns en omfattande kritik mot projektet. Kritikerna betonar med eftertryck projektets inverkan på miljön. Dammbygget skulle medföra omfattande folkomflyttningar. De som får glädje av stora dammprojekt är inte befolkningen i den drabbade regionen utan helt andra grupper i samhället. Stora områden skulle komma att sättas under vatten. En annan kritik mot projektet är att de områden där dammen ligger är mycket osäkra. Ingadammen ligger i ett område som utgör en härva av väpnade konflikter mellan olika maktgrupperingar. Rebeller från och har belägrat dammen och stängt av eller hotat att spränga elledningar och andra anläggningar. Sådana aktioner har medfört att vid minst ett tillfälle blivit utan el i . Det finns också en kritik som är av distributionsteknisk art. Det är svårt att även med moderna högteknologiska metoder transportera el över långa sträckor utan elförluster. Med högteknologiska metoder förmår man som bäst i att nedbringa elförlusterna till 3procent. När det gäller och handlar det om eltransporter över betydligt längre avstånd än i och . Ytterligare kritiska synpunkter har framförts av Fred Pearce i som menar att korruptionen är omfattande och kan medföra stora problem vid ett storskaligt dammbygge. 2003 fängslades i de ansvariga för ett stort dammbygge för att man begått en rad oegentligheter. Korruptionen i DRK är inte mindre än den i . 5.3Utbyggnad på befolkningens villkor bildades New Partnership for Development (NEPAD). Det skedde på initiativ av flera afrikanska ledare. NEPAD har förbindelser med G8 och stöds finansiellt av G8-länderna. NEPAD har kallats för Marshallhjälp. (Parallellen torde bestå i att man ger omfattande ekonomiskt stöd till ett krigshärjat land. I övrigt torde man få leta efter likheter.) Det framförs ofta att om stater samarbetar ekonomiskt eller på annat sätt minskar man risken för krig. Det ligger en del i detta, men tanken har fått mindre giltighet . fördes krig mellan stater. Stater för i allt mindre grad krig med varandra särskilt i . Där är det andra som startar och för krig rebellgrupper och förband av legosoldater som inte sällan får sitt stöd från transnationella företag som med kriget som medel söker ta vara på och utöka sina intressen. Detta gäller i högsta grad DRK. Det som är lösningen på framtidens energiförsörjningsproblem är inte de storskaliga projekten utan de småskaliga om man avser att tillgodose befolkningarnas behov och inte de stora företagens vinstintresse. Detta betonas inte minst av och Världsnaturfonden. Den stor utbygganden av Ingadammen i DRK står alltså när det kommer till kritan i motsättning till vad och Världsnaturfonden ytterst eftersträvar. Det är den sistnämnda ståndpunkten som borde vara utgångspunkten för praktiskt taget all energiutbyggnad om den ska betraktas som tjänlig ur miljösynpunkt. anser att , FN, EU och andra internationella organisationer bör verka för att Ingadammens utbyggnad sker på befolkningens villkor och har och Världsnaturfondens uppfattning som utgångspunkt, dvs. att man betonar småskalighet framför storskalighet när det gäller elproduktion och eldistribution. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.1Skulder som inte längre existerar I budgeten anslogs 1,5miljarder kronor till skuldavskrivningar, 1,2miljarder av detta avsåg fodringar på DRK. Men de skulder som regeringen menade skulle skrivas av visade sig vara exportkreditgarantier som fallit ut när det gäller affärer som svenska företag gjort i (nuvarande DRK) och . De företag som gjorde dessa affärer hade dock fått sina förluster täckta av (), som fungerar som ett självfinansierat försäkringsbolag för de företag som bedriver exportaffärer. hade fordringarna som EKN har på dessa länder skrivits ner till 60miljoner kronor. EKN hade erhållit några pengar ur statsbudgeten. När regeringen föreslog att 1,5miljarder för att täcka skulder som andra länder har till och svenska exportföretag var det första gången i EKN:s historia som detta inträffade. För att göra de skuldavskrivningar på 1,5miljarder kronor som aviserades i budgeten bör man på ett nöjaktigt sätt kunna presentera vari skulderna består och vem som är gäldenär. Så har det inte skett heller. Vad som var än mer uppseendeväckande var att 95procent av de avskrivningar som aviserades var avskrivningar av skulder som inte längre existerade. Regeringen hade i sin budget utgått från de nominella värdena istället för de reella och bokförda. Skulderna var i verkligheten värda 60miljoner kronor. Vad de resterande 1,14miljarderna ska användas till angavs inte, men vi vet i efterhand att pengarna aldrig gick till skuldavskrivningar eller utvecklingssamarbete utan tillbaka in i statskassan. Vad som i verkligheten inträffade var att regeringen undandrog 1,5miljarder från biståndsbudgeten och medvetet anslog pengar till avskrivningar av skulder som till 95procent inte existerar till en myndighet som inte äskat och inte behövde några anslag till några skuldavskrivningar men likafullt försökt ge sken av att det handlat om bistånd när det egentligen handlat om att skapa en anslagsbesparing som sedan ska kunna användas till vad som helst exempelvis skattesänkningar i . Detta var inget annat än ett försök att föra och svenska folket bakom ljuset. Skuldavskrivningar bör ifrågasättas som en form av bistånd av flera skäl. Felaktigt pådyvlas ansvaret för skuldsättningen det skuldsatta landet, medan den som beviljat lånet undslipper ansvar. En långivare bör rimligen undersöka låntagarens kreditvärdighet. Ofta har det allvarligt försummats. anser att långivaren måste ta sin del av ansvaret för skuldsättningen och att det är orimligt att nuvarande regimer ska betala för gamla diktaturers skulder genom uteblivet bistånd. Med detta i åtanke torde det vara olämpligt att rubricera skuldavskrivningar som bistånd och alldeles särskilt om skulden inte finns i verkligheten utan endast består i en bokföringsteknisk manöver. tillåter visserligen att skuldavskrivningar ska kunna betecknas som bistånd när givarländer beräknar andelen bistånd av BNI. anser dock att bör ta initiativ av en ändring av DAC-reglerna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. menar att för egen del bör avstå från att inräkna skuldavskrivningar i det svenska biståndet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. anser att stora delar av de skulder som har bör klassas som illegitima och därmed avskrivas helt och hållet. Den nya ledningen i DRK tvingas betala räntor och amorteringar som uppstod under diktatorn . Detta är lån som på inget sätt kom befolkningen till del. arbetade fram kriterier som kan ligga till grund för vad en illegitim skuld är. Det handlar om lån som inte kommit medborgarna till del, lån där medborgarna inte haft möjlighet att ge sitt godkännande samt lån där långivarna från början var medvetna om att pengarna inte skulle komma medborgarna till del. bör erkänna att stora delar av de skulder som har är illegitima. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bör också inom ramen för IMF, , , de regionala utvecklingsbankerna och arbeta för att stryka illegitima skulder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.3Skuldavskrivning på mottagarlandets villkor vill vi också framhäva att när skuldavskrivningar väl görs måste det ske utan ekonomiska tvångsmekanismer. För att fattiga stater ska kvalificera sig för skuldavskrivningar inom HIPC krävs att länderna genomför omfattande reformer, t.ex. avregleringar, privatiseringar och nedskärningar av offentlig sektor. Effekterna av dessa villkor har varit starkt omdiskuterade och mött omfattande kritik från syd, många har hävdat att de motverkar fattigdomsbekämpning. Villkoren innebär kraftiga inskränkningar i demokratin i syd och motverkar starkt ägandeskapet för utvecklingsarbetet. För som är ett av världens fattigaste länder är detta mycket negativt, eftersom det försvårar landets möjlighet till återuppbyggnad och fredlig utveckling. bör därför arbeta inom ramen för IMF och för en översyn av kraven inom HIPC så att de inte motverkar möjligheter till återuppbyggnad och en fredlig utveckling. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Mäns våld mot kvinnor Minst en tredjedel av kvinnor har blivit våldtagna. Under kriget var mäns våld mot kvinnor utbrett och systematiserat. Det användes av alla parter, även den kongolesiska armén. Sexslaveri, gruppvåldtäkter, könsstympningar, misshandel och mord var vanliga medel under kriget. Men även när de formella stridigheterna upphört ser vi i många fall hur våldet mot kvinnor fortsätter. Enligt UNHCR förekom 2200 fall av våldtäkt bara i Nordkivu. Många kongolesiska kvinnor har fått sina underliv så söndertrasade att de kommer att ha men för livet. En kongolesisk människorättsaktivist har sagt: We are not talking about normal rapes anymore. We are talking about sexual terrorism, because they are destroyed you cannot imagine whats going on in . We are talking about new surgery to repair the women, because theyre completely destroyed. Flera FN-soldater som skickats till har bidragit till dessa övergrepp. BBC har rapporterat att soldaterna betalar en banan eller kaka för sex med våldtagna tonårsflickor som desperat behöver försörja de barn som kommit ur tidigare övergrepp. Detta är mycket hemska brott i sig, men leder också till att trovärdigheten för internationella hjälpinsatser minskar. Det är avgörande att FN:s resolution genomsyrar alla delar av FN:s arbete i och att de fredsfrämjande insatserna är kliniskt rena från sexuella övergrepp. Våldet mot kvinnor har fortsatt även efter den bräckliga freden. går den största delen av Sidas pengar till DRK i form av humanitära insatser. Men en del går också genom Unifem i syfte att öka jämställdheten mellan kvinnor och män och till andra projekt och organisationer som arbetar med mäns våld mot kvinnor och jämställdhetsfrågor. menar att det är viktigt att stödja lokala initiativ i DRK där kvinnor organiserar sig för att stärka sina positioner. I fortsatta utvecklingssamarbete måste insatserna mot mäns våld mot kvinnor och för ökad jämställdhet utgöra en central del. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (v)