ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02MJ307 · 2008-09-29 00:00:00 — Klassificering av svenska viner tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring av reglerna kring klassificeringen av svenskproducerade viner. Den internationella vinorganisationens regelverk angående geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för vin föreslås av att anpassas efter det övergripande kvalitetssystemet i rådets förordning (EG) nr 510/2006. Vidare finns det från förslag om att reglerna för märkning (artiklarna 4753) ändras på så sätt att druvsort och årgång får anges även på viner som saknar ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning. Detta föreslås råda under förutsättning att kravet på sårbarhet uppfylls. har i ett remissyttrande sagt sig vara positivt inställt till detta förslag under förutsättning att det inte strider mot vinförordningen. Enligt dagens regelverk tillåts inte våra svenska vinodlare att ange vare sig årgång eller druva på de viner som produceras i eftersom samtliga viner klassificeras som bordsviner. Det vore gynnsamt för vinodlare att tillåtas ange druva och årgång på vinflaskorna eftersom det ofta handlar om högkvalitativa, dyra viner som på intet sätt stämmer överens med gemene mans uppfattning om ett bordsvin. Förmodligen skulle förslaget öka försäljningen både till privatpersoner och till restauranger samt bidra till en ökad export. En annan aspekt i det hela är att kunna skydda produktnamn från missbruk och imitation och även att hjälpa konsumenter genom att informera dem om produkternas särart. Enligt förslaget från skulle märkning med årgång och druva få användas frivilligt av producenten. Det är min mening att vi bör ställa oss bakom detta förslag. Om förslaget står i strid med vinförordningen är det önskvärt med en översyn av förhållningssättet till denna.
mot · GW02MJ308 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av gällande regelverk för fångst utöver kvotfiske i syfte att kunna införa förbud mot dumpning. De som fiskar i yrkesmässig omfattning hävdar att de slänger tillbaka två tredjedelar av fångsten i havet, bl.a. all torsk som de får vid fiske av annan fiskart. Detta beror på politiska beslut om kvottilldelning. Men det kan inte vara så att yrkesfiskarna måste återföra för människor fullvärdig föda till havet på grund av gällande kvottilldelningssystem. Ett skäl till utkast i havet är att olika fisk- och skaldjursarter fångas tillsammans i blandfisken. När kvoten för en art är slut (t.ex. torsk) fortsätter man att fånga denna art i fiske riktat efter en annan art (t.ex. havskräfta). Följden blir utkast. finns s.k. artselektiva trålar försedda med ett galler som leder ut fisken ur trålen. Det innebär att man kan fortsätta fiska t.ex. kräfta utan betydande bifångster av torsk. En ganska stor del av den svenska kräftan fångas med sådana trålar. En ökad användning av artselektiva trålar skulle minska mängden utkast. Ett sätt att komma till rätta med problemen med utkast är att begär undantag i EU att få föra i land fisk som fångats utöver kvot för att på så sätt kunna införa förbud mot dumpning. Eventuell fångst utöver kvot ska naturligtvis inte saluföras. i (s)
mot · GW02MJ313 · 2008-09-30 00:00:00 — Fiske i statens vattendrag i fjällen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fiske i statens vatten i fjällen. Att vandra i den svenska fjällvärlden innebär fantastiska naturupplevelser och möjligheter till rekreation och ett rikt friluftsliv. Än större blir upplevelsen om man delvis kan fånga sin egen mat under vandringen. Det är emellertid tyvärr mycket krångligt att få fiska på statens mark om man är ute och fjällvandrar i de svenska fjällområdena. Man måste ha fiskekort giltigt för ganska många sjöar för att ha tillstånd till att fiska. Och i de bästa vattnen är det ofta de bofasta som har fiskerätten. För att underlätta för turistande fjällvandrare borde det därför vara möjligt att till ett rimligt pris lösa ett fiskekort som gör det tillåtet att fiska i alla statens sjöar under förutsättning att den fisk man tar upp anrättas och äts på plats.
mot · GW02MJ314 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kraftfulla åtgärder för skogsvårdande insatser. har det kunnat konstateras stora brister i skötseln i en del av våra skogar. En av orsakerna till bristerna kan vara att många skogsägare inte uppfattar kraven i skogsvårdslagen på återföryngring som tillräckligt skarpa. En annan orsak kan vara att de skogliga beredskapsarbeten som tidigare stod för en stor del av röjningsarbetet har försvunnit. Detta har lett till att vissa skogsägare försummar att röja skogen och bedriva det miljömässiga och skogsvårdande arbete som är nödvändigt. Sammantaget leder detta till att återväxten i skogen blir mindre. Det bidrar till att allvarligt påverka landets ekonomi , eftersom skogsproduktionen är en så viktig del av landets försörjning. Det är därför angeläget att regeringen vidtar kraftfulla åtgärder för att öka de skogsvårdande insatserna när det gäller plantering, röjning och gallring.
mot · GW02MJ322 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av ett mer dynamiskt strandskydd. Dagens strandskyddsbestämmelser har stora legitimitetsbrister i stora delar av vårt land. Trots att bestämmelserna är desamma för hela landet har tillämpningen lett till en överexploaterad strandnära bebyggelse i vissa delar av landet, exempelvis kusten i , på och delar av den skånska kusten. Detta visar att det på vissa håll, särskilt i tätt befolkade delar av landet, finns behov av ett strandskydd för att kunna reglera byggande nära vatten och därmed trygga alla människors tillgänglighet till strandnära områden. Vi anser emellertid att den utformning som det generella strandskyddet har är föråldrat samt försvårar för många kommuner att få en välbehövlig inflyttning. Nuvarande lag ger inte tillräckliga möjligheter att göra rimliga avvägningar mellan intresset att bevara och behovet av att skapa utveckling. Framför allt gör lagen ingen skillnad på högexploaterade områden och områden som är glesbefolkade och där antalet sjöar och strandkilometer är fler än antalet invånare. Befolkningsutvecklingen i vissa delar av har varit och är ett stort problem. Det är därför angeläget att goda krafter samverkar för att trenden ska vändas. Det är också viktigt att bättre förutsättningar ges och prövas när det gäller möjligheten till ett strandnära boende, som för många är det avgörande när man vill flytta till vårt län. Möjligheten kan också i hög grad bidra till att människor stannar kvar på den berörda orten, vilket är en nödvändighet för många glesbygdskommuner.
mot · GW02MJ333 · 2008-09-30 00:00:00 — Jordbrukspolitik för mindre gynnade områden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av produktionskopplade ersättningar i landets mindre gynnade områden. Jordbrukspolitik för mindre gynnade områden Jordbrukspolitiken i kännetecknas av ett behov och en strävan att minska livsmedelsproduktionen. För mindre gynnade områden, och Sydsvenska Höglandet, gäller det motsatta. närmar sig produktionen en miniminivå för att kunna producera nödvändiga råvara till livsmedelsindustrin och för att kunna upprätthålla servicen till lantbrukarna. Även för det öppna landskapet och den biologiska mångfalden krävs minst nuvarande produktion. Produktionen ligger nära den nivån och har inom vissa områden underskridits. Politiken måste därför ha som utgångspunkt att produktionen ska öka inom dessa områden. Såväl som EU har som övergripande mål att det ska finnas ett jordbruk i hela landet respektive i hela unionen. För att klara den målsättningen är det nödvändigt med ett speciellt regelverk för jordbruket i de perifera områdena. I dessa LFA-områden handlar det helt enkelt om att stimulera produktionen i syfte att den inte ska minska ytterligare. Nuvarande regelverk för jordbruket i LFA-områden behöver därför kompletteras med ytterligare åtgärder med målet att dagens produktionsnivåer inte långsiktigt får underskridas. Det viktigaste incitamentet för att behålla produktionen på dagens nivå är att ersättningarna till jordbruket i LFA-områdena även fortsättningsvis är direkt kopplade till produktion. Mot den bakgrunden är de reformer som genomförts av jordbrukspolitiken olyckliga. Den frikoppling av ersättningarna från produktionen som skett har lett till att livsmedelsproduktion inom vissa områden har övergått till ett passivt brukande av marken. För jordbruket i norra och övriga skogs- och mellanbygder skulle det innebära förödande konsekvenser om dagens ersättningar som är knutna till produktion omvandlades till ersättningar som stimulerar former av passivt brukande.
mot · GW02MJ335 · 2008-09-30 00:00:00 — Vissa frågor kring torskfiskekvoter i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i större utsträckning bör följa Internationella havsforskningsrådets (Ices) rekommendationer avseende torskfiskekvoter i . är trenden tydlig: mängden torsk minskar i de svenska vattnen. Allt färre torskar tas i land, och antalet vuxna torskar har också minskat. Torskbeståndet i är betydelsefullt främst för att upprätthålla ett hållbart ekosystem i . Det biologiska systemet är mycket komplext, och vetenskapliga bevis finns för att torskens successiva minskning i har en direkt negativ inverkan på ekosystemet med bland annat ökade algblomningar som följd. Forskare från och våra grannländer gör olika beräkningar av mängden torsk i svenska vatten och bedömer bland annat hur mycket som måste finnas kvar för att återväxten ska kunna tryggas. Arbetet leder fram till rekommendationer från det europeiska , det internationella havsforskningsrådet. Denna rådgivning bildar sedan grunden för de kvoter som beslutas på EU-nivå, som sedan tilldelas berörda länder. De fiskekvoter som beslutas av ministerrådet har dock konsekvent varit högre än de rekommendationer som Ices har givit, vilket lett till ett högre uttag av torsk ur . Till detta måste även konsekvenserna av tjuvfisket inräknas, vilket gör de egentliga uttagen betydligt större. Följderna för och Östersjötorsken är omfattande. har uttryckt en stark vilja att bevara torsken i , och arbetet med fiskeri- och miljöfrågorna kring detta fortsätter. Att värna om Östersjötorsken kräver ett brett engagemang med väl avvägda handlingsplaner och en långsiktig politik. Vi vill inte att torsken utrotas. Som ett led i detta bör vi aktivt verka för att i större utsträckning applicera torskfiskekvoter i nivå med rekommendationerna från . Bevarandet av torsken och återupprättandet av ekosystem bör vara en vägledande princip, och har i dessa frågor goda förutsättningar att föregå med gott exempel och anta en ledande roll i detta arbete.
mot · GW02MJ336 · 2008-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om återinförande av bilskrotningspremien. Den svenska bilparken innehåller fortfarande alltför många uttjänta fordon. Vissa är fortfarande i bruk medan en allt större del slutar som övergivna bilvrak. Miljöpåverkan och kostnaden för samhället är betydande. De fordon som är i bruk saknar avgasreningssystem och har höga koldioxidutsläpp, men miljöpåverkan är än större bland övergivna fordon som innehåller flertalet miljöfarliga kemikalier och metaller. Såväl samhället som individen har ett ansvar för att dessa fordon omhändertas. Efter borttagandet av bilskrotningspremien saknas nu ett ekonomiskt incitament för enskilda bilägare att ta ansvar för skrotningen av uttjänta bilar. De nuvarande reglerna för skrotning av uttjänta bilar lägger kostnadsansvaret för själva bilskrotningen på biltillverkarna, men systemet ger inte tillräcklig drivkraft för folk att ta ansvar för att bilskrotningen ordnas. Då eventuella kostnader för transporten av uttjänta bilar, oftast fordon i väldigt dåligt skick som inte kan köras, läggs på den enskilde bilägaren finns lite incitament för bilägarna att transportera sina bilar till skrotning. Att som bilägare ensam anordna transporten av uttjänta bilar till skrotning samt stå för eventuella kostnader gör att allt färre bilägare bryr sig om att skrota sina bilar. När dessutom relevant lagstiftning saknas kring ansvarsförhållande vid övergivning av uttjänta fordon finns lite uppmuntran kvar för bilägarna. Systemet med bilskrotningspremien visade sig vara ett mycket effektivt sätt att få bilägare att ta ansvar för sina gamla fordon. Fram tills premiens borttagande ökade antalet bilar som lämnats in för skrotning med rekordartade 160000 skrotade bilar . Sedan premiens borttagande har den trenden dock minskat drastiskt. Det ligger i allas intresse att uppmuntra bilägare att byta ut gamla förorenande bilar till förmån för nya miljövänliga bilar. En bilskrotningspremie gör det inte bara lönsamt för konsumenten att ordna bilskrotning utan ger dessutom tydligare ekonomiska incitament för människor att byta till nyare bilar. I kombination med miljöbilspremien skulle en bilskrotningspremie ge stor verkan för relativt lite pengar. Bilskrotningspremien har utgjort ett effektivt ekonomiskt incitament för att minska miljöpåverkan till följd av att uttjänta bilar lämnas till skrotning. Regeringen bör överväga att återinföra premien för att uppmuntra fler bilägare att ta ansvar för sina bilar.
mot · GW02MJ341 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att märkning av transfett i livsmedel bör vara obligatorisk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör införa en regel om maximalt innehåll av transfett i livsmedel. Fettrelaterade hjärt-kärlsjukdomar är det största hotet mot folkhälsan. Det dagliga intaget av fett bör minskas totalt och då i synnerhet de mättade och enkelomättade fetterna. Härdat eller delvis härdat fett, så kallat industriellt transfett, bör inte ingå i livsmedel då dessa är skadligare för hälsan än andra fetter. Inom livsmedelsbranschen har användningen av transfett minskat avsevärt och många producenter har aktivt arbetat med att utesluta transfett i produkterna, trots transfetters positiva effekter på produktens ökade hållbarhet. Enligt gällande märkningsföreskrifter ska det i innehållsförteckningen framgå om härdat eller delvis härdat fett ingår i produkten. Däremot har industrin inga krav på sig att redovisa hur mycket transfetteren produktinnehåller. En mängd produkter på marknaden som bageriprodukter, pajer och pulversoppor innehåller stora mängder transfett, vilket konsumenter ofta är omedvetna om då relevant information ofta saknas om detta. Nya konsumtionsmönster talar för att en växande konsumentgrupp befinner sig i riskzonen. För storkonsumenter av snabbmat och konditorivaror kan det dagliga intaget av transfett bli mycket omfattande. Forskningen om hälsoeffekterna av intag av transfett är omfattande. Vetenskapliga studier i både och EU stöder teorin att transfett är skadligt för hälsan eftersom det höjer kolesterolhalten i blodet, vilket ökar risken att drabbas av hjärt-kärlsjukdomar och även bukfetma. Nutritionspanelen inom den europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, Efsa, konstaterar att det vetenskapliga underlaget avseende den negativa effekten av transfett för risk för hjärt-kärlsjukdom är övertygande. Det finns belägg för sambandet att storkonsumenter av transfett i högre grad drabbas av hjärt-kärlsjukdom. Stränga gränsvärden för transfettsyror skulle kunna rädda tusentals liv. Svensk lagstiftning kan välja att passivt invänta kommande EU direktiv om att införa regeln om maximalt innehåll av transfett i livsmedel samt att märkning av transfett i livsmedel ska vara obligatorisk eller gå före för att främja folkhälsan.
mot · GW02MJ342 · 2008-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undersöka möjligheterna att ändra regelverken i syfte att underlätta för mobila slakterier. I dagens samhälle ser vi ett ökat intresse för att äta mat som kommer från välmående djur. Det har varit mycket uppmärksamhet kring missförhållanden under bland annat transport. Detta har lett till att folk mer och mer bryr sig om djurens välfärd. Fördelarna med mobila slakterier som en alternativ slaktmetod är många i jämförelse med konventionell slakt ur djurskyddssynpunkt. Slakteriet kommer till gården, vilket minskar antalet transporter, och djuren blir mindre stressade. Detta ger bättre kvalitet på köttet. Vid konventionell slakt tillåts djur från olika besättningar att blandas, vilket kan leda till ökad smittspridning mellan gårdarna. Vid mobila slakterier minskas risken då utrustningen måste rengöras efter varje gårdsbesök. används mobil slakt i endast för ren, men slakterier för höns har godkänts. Det finns flera modeller och idéer för vidareutveckling av mobila slakterier. I övriga världen finns det mobila slakterier för nöt, får och höns i bruk. Det finns inga lagar i som gäller specifikt för mobil slakt. De lagar som finns gäller all form av slakt, och dessa hittas hos och . Med specifika lagar rörande mobil slakt skulle det bli tydligare och enklare vid startandet av mobila slakterier. Till exempel var en fårägarförening intresserade av att starta ett mobilt slakteri, men de ansåg att gällande lagstiftning om vattenkvaliteten och avfallshanteringen gjorde det omöjligt. För att driva frågan vidare om mobila slakterier är det viktigt att göra det tydligt och enkelt att starta mobila slakt. De små lokala slakterierna i landet kan utnyttjas bättre, liksom stora fasta gårdsslakterier som finns på sina håll. Det handlar om djurens välmående, vår egen och samhället i stort med fler och växande mobila slakteriföretag. Därför bör vi undersöka möjligheterna att ändra regelverken i syfte att underlätta för mobila slakterier.
mot · GW02MJ343 · 2008-09-25 00:00:00 — Strykning av ordet avsevärt i 31 kap. 4 § beslutar att stryka ordet avsevärt i 31 kap. 4 § enligt vad som anförs i motionen. Alltmer mark åläggs begränsningar i form av olika skyddsområden. Det kan gälla vattenskydd eller naturvårdsområden med mera. Det finns ofta goda och för samhället viktiga skäl till att så sker. Det är inte främst här det finns ett problem. Problemet är att fastighetsägaren mister sin rådighet över marken och att den ersättning som utgår för detta alltsom oftast är helt obefintlig. utgår ifrån att det är den som förorenar som ska stå kostnaden för föroreningen, och det är utmärkt. Men i fallet med vattenskyddsområden för exempelvis dricksvattentäkter blir tillämpningen orimlig. Självklart ska inte medel som kan förorena grundvattnet användas någonstans. Det är det Kemikalieinspektionen är till för att kontrollera. De ska se till att de medel som används i jord- och skogsbruk fyller de miljökrav som är rimliga att ställa. Effekten av lagen blir att risken för påverkan av grundvatten bedöms olika beroende på vad grundvattnet används till. Så fort det skall bli dricksvatten gäller strängare regler än annars. Då är det alltså inte föroreningsrisken som bedöms utan effekten av föroreningen. I det fallet är det rimligt att den som ska bruka en naturresurs även är den som står kostnaden för att skydda densamma. Det är rimligt att fastighetsägare som exempelvis förhindras driva jordbruk på grund av att deras mark används till vattentäkt får ekonomisk ersättning för det. Många domstolar avslår en begäran om sådan ersättning med hänvisning till just ordet avsevärt i 31 kap. 4 §. Ordet borde därför tas bort. På så sätt säkerställer vi att fastighetsägare får den ersättning som vederbörande rimligen har rätt till. [4 § Fastighetsägaren har rätt till ersättning på grund av beslut som innebär att mark tas i anspråk eller att pågående markanvändning inom berörd del av en fastighet avsevärt försvåras] [4 § Fastighetsägaren har rätt till ersättning på grund av beslut som innebär att mark tas i anspråk eller att pågående markanvändning inom berörd del av en fastighet försvåras]
mot · GW02MJ344 · 2008-09-18 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förändra insamlingssystemet för avfall. I har vi ett system som bygger på producentansvar vid återvinning av avfall, det vill säga att alla kostnader för insamling och återvinning av förpackningar ligger på dem som producerar varan. I och med att producenterna har skyldigheten att ta hand om avfallet har de även fått ansvara för den fysiska hanteringen via så kallade återvinningsstationer detta för att de fritt skall kunna påverka sina kostnader. Konsumenterna betalar för insamling och återvinning redan i affären när de köper produkten. Tanken bakom idén är god men fungerar tyvärr inte i praktiken. Producenternas förpackningar hamnar exempelvis inte alltid i just den behållaren som producenterna ansvarar för. Den hamnar i stället i den fastighetsnära avfallssortering som de flesta fastighetsägare nu har tvingats bygga ut, alternativt i kommunens behållare tillsammans med hushållssoporna. är det kommunerna som har ansvar för sophanteringen medan producenterna har ansvar för förpackningsåtervinningen. Alltfler kommuner inför nu en fastighetsnära insamling av återvinningsmaterialet, vilket innebär att kommunen då tar över kostnaden från producenterna. Kommunerna får då ingen ersättning från producenterna eftersom deras intresse av den typen av hantering är obefintligt. Anledningen till detta ointresse kan vara att den fastighetsnära insamlingen ger en högre återvinningsgrad och därmed högre kostnader för att återvinna materialet i slutändan. Och för producenterna är det inte alltid en god affär med hög återvinning. Konsekvensen av detta blir att konsumenten betalar återvinningskostnaden , alltså inte enbart till producenten utan även till fastighetsägare och kommunen. Problemet med att konsumenten betalar för insamling och återvinning två gånger är så komplicerat att det kräver ett ingripande från staten. Studier visar att priserna för avfallshantering mellan kommunerna varierar betydligt mer än för övriga kostnadsslag. I har man provat ett nytt insamlingssystem som bygger på materialåtervinning. Det betyder att exempelvis stekpannor ska kunna kastas tillsammans med konservburkar och att trasiga plastleksaker ska kunna kastas med plastflaskor. Tanken är att öka materialåtervinningen och även göra det enklare för hushållen att återvinna. Genom de entreprenörer som kommunerna upphandlar tjänsten av kan man få en fastighetsnära insamling med samordningsvinster som är bra både för miljön och för konsumenterna. Producentansvaret skulle kunna finnas kvar och till och med utökas och finansiera en ny sorts återvinning där man sorterar efter material och inte förpackning. Kommunerna skall inte behöva bära ansvaret för insamling och återvinning själva. För att utforma ett nytt system krävs en statlig översyn av hur det kan förbättras och finansieras, för konsumenternas och miljöns skull.
mot · GW02MJ346 · 2008-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en komplettering av miljökonsekvensbeskrivningen i . I 6 kap. finns ett regelverk kring miljökonsekvensbeskrivningen (MKB) och dess utformning. Där finns beskrivet när en MKB ska göras och vad den ska beakta. Regelverket är relativt detaljerat gällande den inverkan som måste beaktas i en MKB men nämner inte eventuell minskad möjlighet att producera livsmedel på marken. Det är i 6 kap. 7 § 3 marken nämns. Här är det rimligt att tydliggöra markens betydelse för livsmedelsproduktionen då den är av vital betydelse. Det bör tydligare belysas att vid val av lokalisering ska markens avkastningsförmåga beaktas. Det leder i sin tur till att man i första hand bör välja att exploatera icke jordbruksmark och i andra hand, om så är nödvändigt, alltid välja den mark med lägst avkastning som står till buds detta beroende på den framtida stora efterfrågan på livsmedel som befolkningsökning och ökad levnadsstandard kommer att leda till. Det borde därför vara självklart att livsmedelsproduktion ska ges en större betydelse och vikt än de flesta alternativa användningarna av marken. Bebyggd kan aldrig återställas, men bevarad mark kan ges olika roller .