mot · GW02Ju1 · 2008-09-22 00:00:00 — med anledning av skr. 2007/08:167 Handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål Nationell kommissionär och ambassadör9 Handlingsplan för ett mer jämställt Sverige12 Sexuell och reproduktiv hälsa14 Kvinnor, fred och säkerhet16 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utse en nationell kommissionär för arbete mot prostitution, människohandel för sexuella ändamål och mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utse en ambassadör mot prostitution och människohandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildning på området för beslutsfattare. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behov av stöd till kvinnor som utsatts för prostitution och människohandel för sexuella ändamål i form av stöd och skyddat boende i landets kommuner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet mot sexhandel och människohandel för sexuella ändamål vid stora idrottsevenemang måste fortsätta. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om arrangemang under ordförandeskap i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en parlamentarisk referensgrupp bör knytas till arbetet med att utvärdera sexköpslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förebyggande insatser till de män som köper kvinnor för sexuella ändamål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ny handlingsplan för resolution . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om resolution . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör uppmärksamma prostitution och människohandel för sexuella ändamål tillsammans med SRHR under ICPD+15-jubileet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör verka för att antar starka rådsslutsatser för ICPD+15. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska ratificera konvention mot människohandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om särskild rapportör i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behov av en ny sexualvaneundersökning av hur ungas och vuxnas sexualvanor har förändrats och som skulle kunna ge svar på frågor om prostitution och människohandel för sexuella ändamål i dagens samhälle. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen aktivt ska hävda sexköpslagen i relevanta kontakter med representanter för andra länder. I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna läser vi i Artikel 1: Alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. De har utrustats med förnuft och samvete och bör handla gentemot varandra i en anda av gemenskap. Detta åtföljs i Artikel 4 av: Ingen må hållas i slaveri eller träldom; slaveri och slavhandel i alla dess former äro förbjudna. fyller den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna . En majoritet av länder kunde 1948 samlas i generalförsamlingen för att anta detta historiska dokument. Man kungjorde även att medlemsstater skulle göra den spridd, känd, läst och förstådd framför allt i skolor och andra undervisningsinstitutioner utan hänsyn till olika länders eller regioners politiska förhållanden, antog dokumentet och beslutade om att sprida mänskliga rättigheter. Och FN har sedan vid ett flertal tillfällen tagit avstånd från prostitution. The Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and the Exploitation of the Prostitution of Others tog 1949 helt avstånd från prostitution. , Cedaw, , föreskriver att konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive lagstiftning, för att bekämpa alla former av handel med kvinnor och utnyttjande av kvinnoprostitution. Se artikel 6. Vi har också FN:s deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor och Pekingplattformen från kvinnokonferensen som gör distinktionen mellan frivillig och påtvingad prostitution, vilket som befarat visat sig försvåra arbetet mot prostitution och sexslaveri. Palermodeklarationen anges som det första internationella dokumentet som nämner männen som efterfrågar prostituerade kvinnor. Palermoprotokollets fullständiga namn är FN:s protokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn. Men fortfarande väljer en del att läsa FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som gällande mäns rättigheter. Mänskliga rättigheter är kvinnors, barns och mäns rättigheter. Jämställdhet kan inte uppnås så länge män köper, säljer och utnyttjar kvinnor och barn genom att prostituera dem. Därför måste vi tidigt grundlägga attityder och värderingar som slår fast att det inte är rimligt att kunna köpa tillgången till en annan människas kropp. Prostitution och handel med kvinnor är en del av mäns våld mot kvinnor och barn. Om det inte fanns män som såg det som en självpåtagen rättighet att köpa andra människors kroppar skulle vi inte ha prostitution. Sexköp handlar inte om kvinnans sexualitet, utan om mäns sexualitet och mäns kontroll av kvinnor. Sexköpslagen är en normativ lagstiftning. Feminismen är en analysmetod och ett angreppssätt för att nå verklig jämställdhet i samhället. Feminismens mervärde är att förstå att det finns en struktur, en maktordning som är baserad på kön och att den även skär genom klass. Den tydliggör könsmaktsordningen att män är överordnade och att kvinnor är underordnade. Maktobalansen måste erkännas av regeringen och den nuvarande majoriteten i . När haft socialdemokratiska feministiska regeringar har de varit medvetna om denna maktordning och det har funnits en stark önskan och vilja till förändring. Detta har inneburit att resurserna har fördelats mer jämställt än under innevarande mandatperiod. Däri ligger en stor skillnad mellan den nuvarande regeringen och en feministisk regering. Vi är förvånade över att partier som i opposition gav ordet feminism ett värde, åter stigmatiserar ordet och tömmer det på sitt innehåll. Kvinnor och män har lika formella rättigheter, men vi har inte ett jämställt samhälle. Exempel på detta är handel med kvinnor i prostitutionssyfte, mäns våld mot kvinnor och att kvinnors löner är lägre än mäns, då kvinnors arbete värderas lägre än mäns. Mäns makt är större ekonomiskt, men också genom traditionella värderingar och att män länge varit dominerande i beslutande positioner. Att utmana den rådande maktobalansen väcker motstånd vid alla nödvändiga steg som tas. Ändå måste orättvisor och ojämställdhet synliggöras. Vi återfinner, om än i mindre antal, män och HBT-personer i prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Diskriminering av HBT-grupperna är en försvårande omständighet i arbete mot prostitution av HBT-personer. En negativ syn på samkönade äktenskap är ett uttryck för diskriminering. Och när homosexualitet är förbjuden i länders lagstiftning leder det till att bekämpande av denna gränsöverskridande brottslighet, begränsas i effektivitet. Det är framför allt i rättsliga, särskilt straffrättsliga, sammanhang som det finns ett behov att absolut definiera och ringa in människohandel. Men det behövs också gemensamma utgångspunkter för informationsinhämtning, analys, åtgärder och opinionsarbete som komplement till lagföring. Regeringens handlingsplan anger inte den ansatsen, vilket vi beklagar. studie visar att det förekommer prostitution och därmed människohandel i storstadsområden, men även i städer i övriga landet. Vi har även konstaterat att kunskapen och beredskapen att agera har varit begränsad hos polismyndigheter men även hos andra berörda myndigheter. Och den oro som framförts om att hushållsnära tjänster ska utgöra täckmantel för prostitution måste tas på allvar. Statsrådet angav regeringens ståndpunkt i en riksdagsdebatt, där hans attityd visar att frågan nonchaleras och ger fel signaler till berörda myndigheter som t.ex. . De borgerliga partierna tillåter inte att den borgerliga regeringens jämställdhetsarbete tar sig an könsmaktsperspektivet. Detta leder till att uppfyllelse av jämställdhetsmålen försenas. Det krävs initiativ till utbildning i feminism och till att förverkliga ett jämställdhetsperspektiv inom alla politikområden. Alla som har en beslutsposition måste förstå vad feminism innebär, hur arbetet med könsperspektiv och jämställdhetsintegrering kan bedrivas och vilka verktyg som kan användas. Såväl statsråden, statssekreterarna, departementsråd, politiskt sakkunniga, handläggare och utredare skulle med fördel kunna ta del av en sådan utbildning. Varje statsråd har ansvar för jämställdhet inom sitt ansvarsområde och enligt regeringsformen ansvar för helheten, och på så sätt kommer alla i kontakt med de frågor som ingår i handlingsplanen. Exempelvis har näringsminister ansvar för att turistnäringens kopplingar till prostitution och människohandel uppmärksammas, såväl som att regeringen i nästa steg kan lägga fram åtgärder. Utlänningslagen har ändrats till följd av rådets direktiv /81/EG om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel och som har fått hjälp till olaglig invandring. Lagändringarna innebär en tydligare reglering av vilka kriterier som ska gälla för beviljande och återkallelse av tidsbegränsat uppehållstillstånd för en utlänning som medverkar vid förundersökning eller huvudförhandling i brottmål. Ansvarigt statsråd är migrationsminister . Hans förslag att offer för människohandel ska få permanent uppehållstillstånd bara om de ställer upp och vittnar, är ett ställningstagande av principiell karaktär som kan påverka fler samhällsområden och som vi inte delar. Migrationsminister förslag pressar offren för människohandel och bryter mot rätten till individuell prövning, vilket i förlängningen riskerar att försvaga just kvinnors ställning i asylprocessen. Vi oroas av migrationsminister uppfattning. Migrerande och papperslösa kvinnors extra utsatthet borde leda till åtgärder. Statsrådet har ansvaret för kommunikationer. Internationalisering märks också genom att de globala rörelserna påverkar mönstren för prostitution. Den internationella handeln med kvinnor över gränserna, trafficking, använder sig av infrastrukturen. efterlyser vi samarbete mellan tull och polis, men det krävs samarbete också med andra myndigheter och olika yrkesgrupper. har en roll i arbetet att motverka trafficking i kontakterna med sina motsvarigheter i andra länder och regionala organisationer, genom att t.ex. bekämpa olaglig verksamhet i samband med uppställning av lastbilar. Lastbilschaufförer är en grupp som kan komma i kontakt med människohandel. Chaufförer kan berätta om obehag när de väntar och rastar till följd av att de uppmärksammas på prostitution. har en uppförandekod för sina medlemmar när det gäller köp av sex, vilket kan bidra till att öka medvetenheten om problemet. Regeringen borde inte fortsätta att avvisa samverkan med aktörer som , och Transportgruppen i arbetet för att bekämpa prostitution och människohandel. Arbetet mot prostitution och människohandel måste bedrivas av regeringen i sin helhet, tillsammans med och brett i samverkan med det omgivande samhället. Den tidigare socialdemokratiska regeringen hade långt framskridna planer på att upprätta en särskild nationell handlingsplan för att bekämpa människohandel. Den borgerliga regeringen är försenad och talar om tre handlingsplaner. En om sexuell exploatering och den ser vi , en handlingsplan om arbetskraftsexploatering och ytterligare en om sexuell exploatering av barn. Därutöver har regeringen ansvar för frågan om illegal organhandel. Samordningen av detta arbete, handlingsplaner samt finansieringen för genomförandet är oklart. konstaterar vi att regeringen valt att inte lägga fram en samlad handlingsplan. Vi kan dela det förhållningssättet, men ett samlat förhållningssätt såväl till som mellan de olika formerna av människohandel och människohandel för sexuella ändamål, sexslaveri, hade behövt redovisas i denna nu framlagda handlingsplan. Men kan, vilket vi önskar, under arbetet med kommande betänkande tillföra dessa perspektiv till handlingsplanen. Vi har huvudsakligen valt att använda ordet människohandel för att förhålla oss till begrepp i regeringens handlingsplan, men ordet trafficking förekommer i texten liksom i debatt och i relevanta texter. Men vi förordar att ordet sexslaveri, som tydligare än människohandel för sexuella ändamål uttrycker allvaret och brottets karaktär, ska tillämpas mer genomgående. Vi ser ett värde i att i denna motion ge några exempel på det arbete som ofta under hård kritik drivit fram konventioner, lagar och attitydförändringar. Genom att också något peka på att arbetet för att stärka kvinnors rättigheter mött hårt motstånd blir det lättare att förstå dagens politik. Borgerliga partiers motstånd till sexköpslagen behöver hållas känd tills detta tankegods och motstånd övergetts. Vidare menar vi att prostitution och människohandel ska motarbetas varhelst det förekommer i samhället. Och vi finner det märkligt att viktiga dokument tagits bort från regeringens webbplats. Dåvarande jämställdhetsminister tog till vara intresset inom fackföreningsrörelsen och inledde sitt välkomsttal till Fackförbundsinternationalen i med en historia om en ung kvinna som lockades från till med hopp om ett arbete och ett bättre liv. Hon fick aldrig ett vanligt arbete utan blev prostituerad och tog sitt liv. menade att om vi inte pratar om dem som befinner sig på den absoluta botten, hur de behandlas och vilket värde de tillerkänns, så kommer inte något samhälle någonsin att bli jämställt. En halv miljon kvinnor säljs och köps till från , och för att prostitueras. Det finns miljoner män som köper dessa kvinnor. Unifem , den nationella kommittén för , kommer i samarbete med , Pappers, Skogs- och träfacket, , Transport och Livs att anordna en konferensserie om människohandel för sexuella ändamål. Konferenser har redan hållits på flera platser i landet. Syftet är att öka medvetenheten om vad människohandel för sexuella ändamål innebär samt visa på den vikt männens medverkan har i kampen mot detta avskyvärda brott, speciellt då det gäller att ifrågasätta efterfrågan som orsakar människohandel för sexuella ändamål. Denna samverkan är unik. har visat viljan att ta fram uppförandekoder och vara samverkanspartner. Andra samverkanspartner för regeringen kan vara näringslivet, grupper med särskilda förtecken som handikapporganisationer, och idrottsrörelsen. Vunna erfarenheter från i och den omfattande debatten om den befarat stora ökningen av sexhandeln i samband med evenemanget kan tas till vara. Det förefaller som om ökningen inte blev så stor som fruktat utan att den kraftfulla kampanjen gav resultat. Uefa, den europeiska fotbollsorganisationen, framhöll vid en konferens med att man tvingades ta intryck av kritiken. Arbetet mot sexhandeln vid stora idrottsevenemang måste fortsätta. Rött kort för sexhandel är vad vi förväntar oss ska vara regeringens linje i samarbetet inom bl.a. med dess 46 medlemsländer och EU. Men så här långt har vi inte sett att regeringen tar del i arbetet mot sexhandeln i samband med varken små eller stora idrottsarrangemang. i har inte lett till något agerande från sida. arrangeras i och på samma sätt som i är oron stor att sexhandeln kommer att öka. Det är därför angeläget att regeringen och idrottsministern inleder samarbete med bl.a. den sydafrikanska regeringen, politiker, kvinno- och idrottsorganisationer, för att motverka detta. Den socialdemokratiska regeringen beslutade att stödja visningen av filmen om människohandel. Det är viktigt att elever får se denna typ av angelägna filmer som informerar, leder till debatt och samtal kring detta samhällsproblem. Denna inriktning bör följas upp i det fortsatta arbetet. tog initiativ till den nordisk-baltiska kampanjen mot handel med kvinnor i syfte att skapa debatt om kvinnohandeln i de åtta länderna och att öka medvetenheten hos allmänheten, myndigheter och frivilligorganisationer. valde att fokusera på mannen, på köparen, med motiveringen att köparen är nyckeln till problemet ingen efterfrågan, ingen handel. Initiativ togs för att genom arbetsmarknads- och utbildningsprojekt ge kvinnor och flickor möjlighet till ett annat liv. har även genomfört en kampanj tillsammans med och mot handel med kvinnor på i . En omfattande prostitution med ryska kvinnor i och svenska män misstänkta för sexköp och koppleri föranledde en stor informationssatsning i norra , norra , norra och nordvästra . Satsningen riktades till allmänheten och olika myndigheter i regionen. Det arbete som EWL bedrivit i regionen för att möjliggöra för kvinnor som vill återvända till sitt hemland och få skydd och stöd för att skapa sig en utkomst upphör. Regeringen anslår inte medel för att EWL:s arbete ska kunna fortsätta. Vid har ett medlemsförslag krävt en nordisk handlingsplan mot människohandel för sexuella ändamål, och ett annat förslag lyfter fram frågan om att upprätta särskilda skyddshus för kvinnor som utsatts för människohandel. Dessa hus skulle ligga i de baltiska länderna och i nordvästra . Vi understryker vikten av skyddat boende och stöd till offer för prostitution och människohandel samt en nordisk handlingsplan. I finns behov av stöd till kvinnor som utsatts för prostitution och människohandel för sexuella ändamål i form av stöd och skyddat boende att tillgå i kommunerna. var särskild utredare för stöd till våldsutsatta kvinnor och presenterade betänkandet Att ta ansvar för sina insatser. stöd till våldsutsatta kvinnor (SOU 2006:65). Den överlämnades till folkhälso- och socialtjänstminister som 2006 tillsatte utredningen med uppgift att göra en kartläggning och översyn av stöd till våldsutsatta kvinnor. I utredningen togs bl.a. upp det kommunala ansvaret för genomförandet och vad ansvaret egentligen innefattar av stöd till våldsutsatta kvinnor. En av de viktigaste punkterna som utredningen betonar är behovet av skärpning och förtydligande av lagtexterna beträffande kommuners ansvar. I socialtjänstlagen stod det specifikt en paragraf som man föreslog skulle ändras: bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. bör härvid särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Utredningen ansåg att de tidigare formuleringarna har varit för mjuka. Vi välkomnar att det ledde till förändringar och positivt mottagande av skrivningar i utredningens betänkande. Men det finns mer som med fördel kan följas upp. trädde nya bestämmelser i kraft i utlänningslagen för att underlätta lagföring av brottslingar. Bestämmelsen gör det möjligt att bevilja tidsbegränsat uppehållstillstånd för utländska vittnen, målsägande och offer när det anses befogat för genomförande av förundersökning och huvudförhandling i brottmål. Det är viktigt att kunskaper om detta tidsbegränsade uppehållstillstånd sprids inom rättsväsendet och landets kommuner. Möjligheten att erbjuda offren tidsbegränsade uppehållstillstånd är bra. Men uppehållstillståndet borde kunna beviljas sammanhållet för de sex månaderna. Då kunde skydd och stöd få stabilare förutsättningar och förberedelser för ett ev. återvändande bli föremål för en mer konstruktiv planering. Men saknas det fortfarande skyddade boenden med en särskild kompetens för denna grupps problematik och skyddsbehov. Nationell kommissionär och ambassadör Vi vill inrätta en nationell kommissionär för arbete mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål samt mäns våld mot kvinnor. En särskild nationell kommissionär för arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål samt mäns våld mot kvinnor motiveras utifrån frågans allvar, omfattning och behovet av uppbyggnad samt spridning av kunskap. Vi menar att en nationell kommissionär skulle kunna bli en välkommen kraft för att involvera fler i detta viktiga arbete. Bristen på kvinnors mänskliga rättigheter i det svenska samhället kräver såväl ytterligare åtgärder och implementering som uppföljning av redan fattade beslut. En nationell kommissionär kan samverka med MR-kommissarie. Denna post innehas av . Likaså finns förutsättningar till samverkan med FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter. Den sydafrikanska domaren har utsetts till denna post. Tre kommissionärer på lika många nivåer, alla med ansvar för kvinnors rättigheter, skulle innebära ett viktigt steg. Och vi skulle få en instrumentell struktur med syfte och kraft att kunna fokusera på arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål, men också mot våld mot kvinnor då sexuellt våld ingår; alla är former av kriminaliteter som förstärker varandra. Genom att inrätta en nationell kommissionär skulle politiskt markera viljan till ett starkt mandat och signalera att åter är berett att gå före i jämställdhetsarbetet. Mot vårt förslag med en nationell kommissionär står regeringens förslag om ett mandat till , , att vara nationell rapportör kring människohandel. Det är ett administrativt och begränsat uppdrag som visserligen skulle motsvara minimikrav på i detta avseende, men som inte är ett förslag som motsvarar en rimlig ambitionsnivå. Vi förordar att regeringen utser en särskild nationell kommissionär mot prostitution och människohandel samt mot mäns våld mot kvinnor. Våld mot kvinnor inkluderar problematiken med sexuellt våld. Arbetet kring människohandel är en fråga som flera departement är involverade i. Vid departementsöverskridande frågor är behovet av samordning stort. Att det återinrättas en tjänst som ambassadör för internationellt samarbete mot människohandel och trafficking vore en viktig markering för frågans betydelse och ambitioner att driva på för bekämpning av olika former av slaveri. Prevention, protection och prosecution är tre internationella ledord jämställdhet, utbildning och att skydda offret såväl socialt, medicinskt som säkerhetsmässigt och att rättsliga och polisiära åtgärder vidtas samt lagstiftning och internationellt samarbete liksom opinionsbildning. När vi känner till spännvidden i denna problematik, behovet av europeiskt och internationellt samarbete, att kriminaliteten inom området växer, är tjänsten som ambassadör viktig att återinrätta. Det är viktigt att ha en svensk ambassadör som kan verka i förhållande till utrikeskontakter, liksom för stöd till svenska ambassader och beskickningar, biståndskontor samt konsulat och handelskontor. Ett redskap för att bekämpa människohandel är öronmärkning av pengar till polisen. Varför togs öronmärkningen av pengarna bort? ser vi i regeringens skrivelse att man öppnar för att återinföra en likartad hantering av anslag, men ännu återstår oklarheter att redogöra för. Vilken nivå på de särskilda medlen avses och är det nya pengar eller en omprioritering av verksamheten? Totalt hävdar regeringen att man satsar . Av dessa medel ska fördelas bland de brottsbekämpande myndigheterna, varav Operativa rådet fördelar . Utöver detta ska särskilda medel delas ut till polisen och . Hur mycket medel som egentligen kommer att ges till polisen framstår också som oklart. Inte heller har vi kunnat utröna vad kvinnojourer i landet fått i form av statliga medel eller kan förvänta sig under de resterande åren under innevarande mandatperiod. Kopplerilagen bygger på en förlegad syn på brottets art. Därför ser vi vikten av att avskaffa kopplerilagen för att istället kunna benämna alla brott människohandel där någon utnyttjats för prostitution. Och formuleringen otillbörliga medel bör tas bort.