mot · GW02Fö295 · 2008-10-07 00:00:00 — I stället måste i samverkan med de fackliga organisationerna särskilda överenskommelser träffas. Det kan förväntas att försvaret främst kommer att vilja behålla ett större antal av de yngre medarbetarna och att många äldre officerare och andra medarbetare kommer att föras över till det nya . Uppgiften för detta kommer att bli att hitta nya vägar att tillvarata dessa personers resurser för nya uppgifter i det civila samhället. Det kan ske genom rådgivning, omskolning, vidareutbildning, arbetsförmedlingsinsatser etc. För avveckling av överflödiga lokaler finns betydande erfarenheter från tidigare nedläggningar, bland annat inom det statliga fastighetsbolaget . Avvecklingen av överflödig materiel gäller både befintlig materiel och beställd men ännu inte levererad materiel för vilken man gör bedömningen att den inte kommer att behövas . Uppdraget gäller då att avveckla denna materiel och omförhandla inneliggande beställningar. Det som bör bildas måste få en egen budget som täcker de omställningskostnader som beräknas uppstå . Det är en stor fördel om på det här sättet omställnings- och avvecklingskostnaderna kan urskiljas från försvarets ordinarie kostnader. anser att kostnaderna för förbandsverksamheten borde kunna sänkas med eller från dagens till (baserat på budgetposterna 1.1 och 1.2). Vi anser det fullt realistiskt att kostnaderna för materielförsörjningen kan sänkas med ungefär lika mycket. 9.1Ledningsorganisation, skolor m.m Högkvarteret, de för Försvarsmakten gemensamma kostnaderna och skolor och centrum m.m. bör kunna reduceras ungefär proportionellt mot den verksamhet de har att serva, vilket betyder en 25-procentig reducering av kostnaderna. Militärhögskolorna koncentreras till en enhet och behovet av andra skolor och särskilda centrum m.m. ses över i syfte att uppnå en så långt möjligt slimmad och kostnadseffektiv organisation. Utbildning på högre nivå (Försvarshögskolan) bör om möjligt ske i samverkan med våra nordiska grannländer. Den internationella insatsstyrkan byggs upp med hjälp av kontraktsanställd personal som ska möjliggöra snabba insatser. bör ha möjlighet att kunna hålla upp till 2000 kvinnor och män ur markstridskrafterna insatta internationellt och nationellt. Vi har i våra räkneexempel räknat med att denna styrka ska bestå av tre personalkategorier. Kontraktsanställda soldater kan utgöra huvuddelen, ca 1 400 personer. Antalet officerare har beräknats till ca 400 och antalet specialister till 200. De senare ska kunna hyras in vid behov. I budgetmotion för utgiftsområdet 6 tillför vi resurser till insatsförbanden, totalt för . 10Arméns m.m. dimensionering och organisation Den internationella insatsstyrkan ska i huvudsak rekryteras från armén då sådan kompetens är den mest efterfrågade internationellt. De kontraktsanställda soldater som tjänstgör internationellt ska utgöra en viktig resurs för den nationella insatsorganisationen. Under sina hemmaperioder mellan de internationella insatserna ska de, som de vidareutbildar sig, utgöra en del av den nationella beredskapen med snabbare tillgänglighetskrav. Efter avslutad kontraktstjänstgöring ska de kunna kvarstå som en del av denna beredskap med både snabbare tillgänglighetskrav och i reserv. Då inte alla kompetenser inom armén och amfibiestyrkorna är lika efterfrågade internationellt kommer det också att behöva grundutbildas vissa soldater inom t.ex. luftvärn, artilleri och amfibiestyrkor, som sannolikt inte kommer att komma i fråga för kontraktsanställning för internationella insatser. Dessa soldater ska också efter sin grundutbildning ingå i den nationella beredskapen med snabbare tillgänglighetskrav och på i beredskapen i reserv. Eftersom betydligt färre soldater än kommer att grundutbildas kommer de också efter utbildningen och eventuell internationell tjänstgöring att behöva ingå i den . Därmed tillgodogörs det kapital som lagts ned i utbildningen av dem. För att underhålla kompetensen bör också repetitionsutbildningar återinföras. Vi tänker oss i detta exempel att 3000 personer tas in för en första förberedande soldatutbildning . Redan vid rekryteringen till denna bör det göras klart att utbildningen syftar till att en stor del av dem ska vidareutbildas till och kunna delta i internationella insatser. Denna utbildning ska fungera som en första urskiljare där soldater som själva eller av Försvarsmakten inte bedöms lämpliga att fortsätta kan sorteras ut. Vi har sedan räknat med att 2 000 soldater fortsätter i en ettårig grundutbildning och att 1 000 av dessa går vidare i kontraktsanställning till varvade internationella insatser och vidareutbildning/nationell beredskap i . De övriga 1 000 som fått grundutbildning kan utgöras dels av soldater som utbildats i vapenslag som inte är så internationellt efterfrågade, dels av soldater som själva eller av Försvarsmakten framfört starka invändningar mot fortsatt kontraktsanställning i internationella insatser. Vi har slutligen räknat med att ca 500 av dem som genomfört en första kontraktsanställning för internationella insatser kommer att önska förlängning med ytterligare ett till . Totalt kan detta innebära att knappt 4 800 soldater kommer att befinna sig i olika stadier av utbildning eller tjänst i hemlandet jämfört med kanske 70008000 värnpliktiga i grundutbildning . Trots det väsentligt lägre antalet kan dessa prestera en avsevärt högre nytta till följd av den större erfarenhet och skicklighet de hinner förvärva, att denna erfarenhet kan utnyttjas av Försvarsmakten under en väsentligt . består armén av tio förband, vartill kommer amfibieregementet som organisatoriskt ingår i marinen. Dessa elva förband bör kunna krympas till sex förband med i genomsnitt 800 soldater i olika stadier av utbildning eller tjänst i . Försvarsmakten har uttalat att det operativa behovet är 6080 JAS-plan jämfört med de 100 som finns inom den nuvarande organisationen. En enig försvarsberedning skrev i sin rapport att antalet stridsflygplan reduceras i väsentlig grad. Enligt vår mening kan även siffran 6080 stridsflygplan ifrågasättas. De flesta länder av storlek nöjer sig med betydligt mindre flygstridskrafter. För övervakning av territorium i fredstid och för att upprätthålla erforderlig utbildning av piloter m.m. torde storleksordningen 40 plan, det vill säga två divisioner, vara fullt tillräckligt. Men i vår beräkning räknar vi med tre divisioner och knappt 70 plan. Det finns ingen efterfrågan på JAS 39 i internationella insatser. avvisar alla eventuella planer på att ställa JAS 39 till förfogande för internationella uppdrag, t.ex. ISAF i . Flygvapnet består av tre flygflottiljer, F7 , F17 och F21 . En av dessa, sannolikt någon av de sydsvenska, bör läggas ned, vilket ger en besparing med . Försvarets helikopterverksamhet bör finnas kvar i nuvarande utsträckning, liksom transportflyget. Så sent som beslöt att godkänna regeringens begäran att uppgradera 31 39 till Natostandarden C/D till en kostnad av . Skälet för detta var enligt regeringen att en ensad flygplansflotta som består av JAS 39 C/D kombinerat med att antalet flygplan reduceras ner till 100 innebär att långsiktiga besparingar uppnås. Så lät det 2007. När försvarsminister åkte till för att överlämna offerten föregicks det av ett regeringsbeslut innan med innebörden att även ska skaffa 810 39 E/F om skulle bestämma sig för att köpa planet. Problemet är bara att när en svensk försvarsminister överlämnar en offert till ett annat lands regering är det ett bindande löfte som i god demokratisk ordning borde kräva ett riksdagsbeslut först. Vidare blir inkonsekvensen ett för den borgerliga regeringen när de efter beslutet att ha en ensad flygplansflotta föreslår att köpa in nya plan så att vi återigen får en flygplansflotta bestående av två versioner. Det finns alltså ingen hejd på regeringens illa dolda industristöd som uppgraderingen till C/D-versionen innebar och satsningen på E/F med syfte att hjälpa att sälja planet till . kommer regeringen att i efterhand söka godkännande. Det blir alltid fel när man diskuterar försvarspolitik som om det viktigaste vore näringspolitik eller en arbetsmarknadsåtgärd. Självklart är det viktigaste att få ut mest operativa effekt av Försvarsmakten. har tillåtits svälja alltför stora resurser från försvaret. Innan vi ens har slutat att betala för den tredje delserien är det nu dags igen att kasta ytterligare miljarder av skattebetalarnas pengar i det svarta hål som stavas JAS 39 . har varnat för att teknikutvecklingen går mycket fortare än vad man från officiellt håll vill göra sken av. De plan av C/D-version som fattade beslut om är redan ointressanta på exportmarknaden. De flesta intresseanmälningar nu får gäller nästa generation E/F. Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att för ramanslaget 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar fatta beslut om beställningar av materiel och anläggningar som inklusive tidigare gjorda beställningar medför behov av framtida anslag på högst 35miljarder kronor efter 2009. Detta säger nej till. Vi vill inte ge regeringen fria händer att utan nämnvärd debatt besluta om ytterligare en delserie JAS-plan när varken Försvarsmakten eller en enig försvarsberedning anser att försvaret har behov av det nya planet. vill därför minska anslaget i bemyndigandet till regeringen med 7miljarder kronor till högst 28miljarder . Behovet av marin medverkan i internationella uppdrag är mycket begränsat. Svenska minröjningsfartyg har efterfrågats, och här ser vi en fortsatt möjlighet för att kunna delta. Utöver detta finns behov av territorialvattenintegritet och kontroll av svenska farvatten. Ett antal små förband med stridsbåt 90 och ett fåtal kustkorvetter räcker för denna uppgift. Det är också snabbgående resurser som kan ställas till det civila samhällets förfogande vid krissituationer. konstaterar också att det tidigare inköpet av kustkorvetter var en rejäl felsatsning. har också regeringens genomförandegrupp dragit samma slutsats och strypt finansieringen för att beväpna dessa med luftvärnsrobotar från . Detta är något välkomnar. Regeringen har inlett konstruktionsfasen av nästa generations ubåt detta trots att det inte längre finns något invasionshot mot territorium och att efterfrågan för ubåt i internationella insatser är minimal eller obefintlig. drar en konsekvens av det säkerhetspolitiska läget och föreslår att ubåtsvapnet i stället avvecklas. Ubåtsförsvaret kan inte motiveras med att man ska kunna vara övningsobjekt för den amerikanska marinen. Under alla förhållanden finns det inte några skäl till att fortsätta utvecklingen och sedermera beställa nya ubåtar, något som inom mandatperioden beräknas bli aktuellt då marinen planerar att göra beställningar på fyra nya ubåtar, av typ A26, till en uppskattad kostnad av styck. De befintliga ubåtarna borde kunna hållas moderna om de skulle uppgraderas efter hand. Ubåtarna har en beräknad livstid . Då det operativa behovet av ubåtsvapnet inte längre finns är berett att, som ett första delmål , reducera antalet ubåtar i aktiv tjänst från fyra till tre för att helt avveckla ubåtsvapnet. När det gäller marinbaser bör en huvudbas vara fullt tillräcklig. Den borgerliga regeringen gör en del besparingar på materielförsörjningen i budgetpropositionen, vilket välkomnar. Men det sätt som regeringen gått till väga på måste ändå kritiseras. Genomförandegruppen, som den arbetsgrupp inom kallades, hade till uppgift att ta fram beslutsunderlag för en fortsatt effektivisering av försvaret. kritik mot Genomförandegruppens dödslista grundar sig först och främst på gruppens oklara direktiv. Det finns inget skrivet dokument i botten. Ingen parlamentarisk utredning endast ett pressmeddelande finns tillgängligt eftersom gruppens rapport är hemligstämplad. Trots utlovade löften att Genomförandegruppen skulle samråda med Försvarsberedningen blev det aldrig något samarbete. Någon koppling mellan Genomförandegruppens arbete och Försvarsberedningens analyser har inte heller gjorts. Inte heller har Genomförandegruppen bemödat sig med att involvera oppositionens försvarspolitiker i processen. Allt detta sammantaget ger betyget Icke godkänd för regeringens förslag och arbetssätt. Trots regeringens ovilja att förankra sina förslag i dialog med oppositionen delar regeringens uppfattning att det går att spara pengar inom budgetposten 1:3. Materiel och anläggningar. Ett mått på detta är att har en ovanligt hög andel av försvarets budget som går till anskaffning av materiel, . Motsvarande siffra i EU är . Naturligtvis krävs en bättre kostnadskontroll men framför allt en bättre affärsmässighet vid upphandling. Det är också en hög omsättningshastighet på materielförsörjningen, vilket är ett problem som vi måste lösa eftersom det är ohållbart i längden. Givetvis ska försvaret ha tillgång till moderna försvarsmateriel för att uppfylla sina uppgifter på ett professionellt sätt. Materielen måste också successivt förnyas för att kunna följa med i den tekniska utvecklingen. Detta betyder dock inte att försvaret behöver ett så omfattande materielprogram som ligger till grund för dimensioneringen av dagens materielanslag och -beställningar. Med avskaffade eller kraftigt bantade ambitioner inom områden som t.ex. ubåtsvapen kan flera av nu pågående eller planerade vapenprogram slopas eller bantas kraftigt. Detta kommer med största sannolikhet att få konsekvenser för den svenska försvarsindustrin. Det är dock inte rimligt att upprätthålla dyra försvarsbeställningar bara för att hålla i gång en överdimensionerad svensk försvarsindustri. Denna måste i fortsättningen klara sig helt på egna meriter på kontrakt de kan ta hem hos både det svenska försvaret och godkända utländska försvarsmakter. Sannolikt kommer detta att leda till en betydande bantning av försvarsindustrin och också en fortsatt utveckling mot sammanslagning och samverkan med utländska samarbetspartner. Inför fortsatta övervägningar om materielförsörjningen bör den danska modellen studeras, innebärande att man köper modernt materiel när den behövs, men kanske inte alltid den absolut mest avancerade, på den europeiska marknaden. sparar utöver regeringens besparingar på budgetposten 1:3 ytterligare . 12Inflytande och transparens i materielprocessen har under en lång följd av år och slagit fast behovet av bättre redovisning, större transparens och reell möjlighet för att fatta formella beslut om större materielprojekt. Regeringen skriver i budgetpropositionen på följande sätt: I de fall sådana förändringar måste hanteras avser regeringen särskilt återrapportera sina ställningstaganden till . Hanteringen av denna typ av beslut kommer att ske inom ramen för beslutade ekonomiska villkor för anslaget. Då måste markera kraftfullt mot försök till sådana gummiparagrafer. Det kan inte bli fråga om att regeringen kan fatta nödvändiga beslut om materielprojekt beroende på oförutsedda förutsättningar. Regeringen måste återkomma till med sådana förändringar gentemot redan redovisade projekt och fattade beslut. Vidare måste regeringen återkomma till med en beskrivning av pågående och genomfört arbete när det gäller en bättre redovisning av materielförsörjningsprocessen, i enlighet med återkommande beslut . Regeringen ska för redovisa hur man avser att förbättra redovisningen till budgetpropositionen . 13Miljöpartiets budgetförslag utgiftsområde 6 1.3 Anskaffning av materiel och anläggningar 1.5 Forskning och teknikutveckling 2.7 Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Summa för utgiftsområdet: