mot · GW02MJ459 · 2008-10-03 00:00:00 — Även för ett annat viktigt bestånd, Rügensillen i sydvästra , ser man nu problem. Sammantaget rekommenderar man att sillfångsterna från , och sydvästra bör minskas med jämfört med nuvarande kvoter. Regeringen bör därför i EU agera för att i enlighet med Ices rekommendationer minska sillfångsterna . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Ices framhåller att ett fiskestopp skulle ge en snabb återhämtning. Även mot bakgrund av att torsken som topp-predator har betydelse för ekologiska balans, då den begränsar bestånden av skrapsill och därmed i förlängningen, enligt forskning, motverkar övergödningen i haven bör regeringen även agera för ett moratorium för storskaligt torskfiske till dess att återhämtningen av torsk kan garanteras i , , och . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.3Fasa ut subventionerna till det fossila överfisket EU:s skattebefrielse på bränsle har haft en avgörande betydelse för utfiskningen av haven. Forskare vid och bioteknik, , visade att det i genomsnitt går åt diesel för att fånga ett kilo svensk havskräfta, en ekvation som inte skulle gå ihop om inte bränslet var subventionerat. Av klimatskäl är detta förkastligt då trålning efter havskräfta orsakar rekordstora utsläpp av växthusgaser för varje ton havskräfta, mer än dubbelt så mycket som biff. En energislösande och miljöförstörande verksamhet är enbart möjlig genom subventioner. Sedan gick med i EU har svensk fiskenäring fått från . Ju mindre fisk det finns kvar, desto mera bidrag från EU. Subventioner har byggt upp en allt större fiskeflotta, och systemet med gemensamma kvoter gör det omöjligt att få till stånd hållbara fångstkvoter. Fiskenäringen ska baseras på en sund anpassning till hållbara fiskebestånd. bör därför agera i EU för att de subventioner som bidrar till att underhålla en överdimensionerad fiskeflotta och subventionerar fiskarnas fossila bränslen fasas ut. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.4Inför förbud mot bottentrålning i EU:s vatten Bottentrålningen är ett stort hot mot känsliga och ofta relativt okända havsmiljöer och ekosystem. De flesta arter som lever i djuphaven har en långsam tillväxt- och reproduktionstakt, vilket gör att det tar mycket innan mängden fisk som tas upp kan ersättas. Extremt tunga redskap används som river upp skadliga stoftmoln och ödelägger livet på bottnarna. I enlighet med försiktighetsprincipen måste denna skadliga verksamhet förbjudas, vilket regeringen bör agera för på EU-nivå. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. På bottnar finns dumpade stridsmedel, och på många områden finns gifter och kemikalier lagrade i bottensedimenten som kan frigöras vid bottentrålning. Bottentrålning medverkar även till att fosfor frigörs ur sedimenten och bidrar till övergödning. 7.5Avbryt EU:s orättfärdiga fiskeavtal utanför Efter att åtta av tio fiskbestånd i europeiska vatten enligt Ices är överfiskade tömmer nu EU:s fiskeflottor andra hav på fisk. Att utnyttja fattiga länders fiskbestånd i fallet ett land under ockupation när de egna vattnen är utfiskade är inte förenligt med internationell solidaritet, folkrättsliga principer eller hållbar utveckling. Synnerligen allvarligt är det att även svenska fartyg fiskar i de västsahariska vattnen, trots att sagt nej till EU:s fiskeavtal med ockupationsmakten . Regeringen bör agera för att stoppa allt svenskt fiske i de västsahariska vattnen i avvaktan på att EU:s fiskeavtal med hävs. Rovfisket förstör inte bara havsmiljön utan också livsvillkoren för lokalbefolkningen som blir bestulna på både arbetstillfällen och livsmedel. av EU-flottans fångster beräknas komma från fiskevatten utanför EU. EU har bilaterala fiskeavtal med cirka 20 länder. Ett femtontal av avtalen är med länder i och . Enligt vetenskapstidskriften har de kommersiella fiskebestånden i världshaven minskat , och för denna helt oacceptabla statistik har EU:s fiskeflotta ett historiskt delansvar. Enligt rapporten fiskeriavtal med utvecklingsländer från resurstillträde till partnerskap? (Finfo 2005:2, informerar av ) kan tredjelandsavtalen bli ett instrument för att uppnå ett hållbart fiske, men EU:s nuvarande fiskeriavtal främjar inte ett sådant. Enligt rapporten finns stora brister i såväl kunskapsgrund som tillämpning. Övervakning och fiskerikontroll är fortfarande otillräcklig, ibland obefintlig. Inget av avtalen genomförs på ett sätt som uppfyller kraven i FAO:s uppförandekod. Kuststaterna, som anses huvudansvariga för en hållbar marin resursförvaltning, saknar såväl tillräckliga medel som engagemang. Olika utvärderingar har funnit att uppskattningarna av överskottsresurser inte bygger på öppna och allmänt granskade vetenskapliga råd. Dessutom sluter kuststaterna avtal med andra stater eller privata företag och kontrollerar sällan ett betydande tjuvfiske. Vidare efterlever inte aktörerna, vare sig EU:s medlemsstater, kuststaterna eller fartygsägarna, kravet på att tillhandahålla de data som behövs för att säkerställa en hållbar resursförvaltning. Utveckling av fiskerisektorn och förvaltningen får nu en större del av den finansiella ersättningen för fisket i tredjelandsvatten, men det är tveksamt om detta upplägg någonsin kan bli förenligt med utvecklingsmålen. Resurstillträdet bör i stället helt skiljas ifrån utvecklingsåtgärderna. Det är enligt rapporten oklart vilka följder avtalen får för tredjeländersekonomi. Flera icke-statliga organisationer anser att avtalen till övervägande del har negativa följder för kustsamhällen, snarare än att de bidrar till hållbar utveckling. De verkar däremot ge en väsentlig fördel till privata intressen inom EU, som det skapas en situation med ojämn konkurrens som inte gynnar tredjelandsflottor. Världsnaturfonden påpekar att det omfattande fisket i ekonomiska zoner länder med svag administration ofta leder till utarmning av fiskeresurserna och hämmar utvecklingen av det nationella fisket. innebär fiskeriavtalen ett ibland betydande bidrag till statsinkomsterna. Att ett land blir beroende av försäljning av fiskerättigheter kan dock innebära långsiktiga problem. Risken att hamna i en utpressningssituation är uppenbar, och det kan vara förödande med ett stort inflöde av utländsk valuta från försäljningen av en naturresurs som riskerar att uttömmas. På lång sikt är det mycket sannolikt att det skulle vara mer gynnsamt att utveckla fisket och beredningsindustrin inom landet. bör mot bakgrund av detta agera för att de fiskeavtal EU tecknat med utvecklingsländer som bidrar till rovdrift på fiskebestånden och förstör livsvillkoren för lokalbefolkningar stoppas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Så länge dessa avtal inte baseras på folkrättsliga principer och respekt för invånarna i avtalsländerna, deras försörjningsmöjligheter och en ekologisk hållbar grund ska inga subventioner till denna orättfärdiga verksamhet utgå utan upphöra. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. EU:s framtida fiskeriavtal ska garantera att fisket i tredjelandsvatten sker på verkliga överskottsresurser, det vill säga vad som hållbart kan tas ut när det inhemska fisket tagit sitt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Efterlevnaden av avtalen måste skärpas, inte minst fångstrapporteringen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De utvecklingsåtgärder som finansieras inom avtalen måste garanteras genom uppföljning. Stödet får inte minska även om EU-fisket får minskat tillträde. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Inför förhandlingar om nya avtal eller protokoll måste en konsekvensbeskrivning finnas, inklusive konsekvenser för det viktiga småskaliga kustfisket. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.6Satsa på musselodlingar för renare hav Övergödning av våra vatten är ett miljöproblem som måste åtgärdas. Det kräver stora insatser. Ökad tillförsel av växtnäringsämnen, främst kväve och fosfor, har orsakat en ökad produktion av växtplankton och fintrådiga alger. Detta har i sin tur medfört en rad negativa effekter på havsmiljön som grumligt vatten, syrefria bottnar, förändrad artsammansättning och att grunda vikar växer igen. Trots åtgärder har halten näringsämnen och produktionen av plankton och alger i kustzonen inte minskat nämnvärt. Odling av blåmusslor är ett exempel på en åtgärd som kan användas för att kompensera för utsläpp av närsalter till kustzonen. Musselodling används som ersättning för rening i kommunala reningsverk. Experiment visar att musselodling också är möjlig i , där musslorna kan användas som djurfoder eller gödselmedel. Som exempel kan nämnas att kommun valt musselodling i stället för utbyggd kväverening. Enligt miljömål ska kvävebelastningen på kustvattnet minska med fram . , eller , beräknas kunna åtgärdas med hjälp av odling och årlig skörd av musslor längs . Denna reningsmetod kostar nästan mindre än om traditionell teknik med kväverening hade använts. anser att en kraftig utveckling av den här reningsmetoden bör ske som ökade åtgärder ska vidtas för att stoppa utsläppen vid källan. Det finns EU-medel genom Europeiska fiskerifonden för nyinvesteringar i vattenbruk som med fördel kan riktas till musselodlingar för att minska övergödningen av främst . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.7Avsätt fler fiskefria områden Det är nödvändigt att fler fiskefria områden avsätts i och . Enligt rapporten , (publicerad i Oceans in Peril ) är det av stor vikt för att vända den negativa trenden för minskade fiskbestånd att utestänga fiske från skyddsområden. Enligt rapporten är av världens fiskbestånd fullt utnyttjade eller överutnyttjade och den biologiska mångfalden i havet allvarligt hotad. Till de överutnyttjade bestånden hör både de östra och västra torskbestånden i . Rapporten ger ytterligare belägg för att reservat och nationalparker i högre grad ska innefatta fiskeförbud samt bättre skydd från mänsklig påverkan. Med anledning av detta bör agera inom EU för att fler områden med fiskeförbud avsätts i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.8Fasa ut subventioner till konstgödsel och bekämpningsmedel Enligt uppgift från världsnaturfonden WWF går i bidrag från EU till jordbrukare i EU:s Östersjöstater. Det innebär att vi svenskar via våra skattepengar bidrar till att göda . En inkomst på beräknas bidra med till algblomningen. För av dessa EU-bidrag går till ekologisk hållbar verksamhet och resten till intensiva jordbruk med konstgödsel och bekämpningsmedel. EU-medborgares skatter ska inte subventionera verksamhet som bidrar till att döda livet i . Skattepengarna bör i stället bidra till Helcom och gemensamma miljömål. bör inom EU verka för att dessa subventioner ska fasas ut. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.9Reglera djurhållningen i kustnära zoner Även om reformer i rätt riktning har gjorts bidrar fortfarande EU:s jordbrukspolitik till utvecklingen mot djurfabriker och industriella jordbruk, vilka skapar negativa miljöeffekter genom kemikalieanvändning, genmanipulation, minskad biologisk mångfald och ökade transporter och övergödning av sjöar och hav. För minskad belastning på havet är det nödvändigt att inom EU verkar för odlingsförbud och andra begränsningar för jordbruk och djurproduktion inom känsliga kustområden i avrinningsområde. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. EU:s jordbrukspolitik måste förändras eftersom den genom bidrag gynnar en utveckling mot storskaliga industriella jordbruk och djurindustrier med långa djurtransporter. Det är en utveckling varken konsumenterna eller jordbrukarna själva vill ha. 8.1Respektera medborgarnas vilja gör EU till en GMO-fri zon Enligt opinionsundersökningar beställda av (ATL), av och är det tydligt att varken svenska bönder eller svenska konsumenter vill ha genmodifierade organismer. Undersökningar på EU-nivå visar samma tydliga resultat. Det är därför allvarligt ur demokratisk synpunkt att den är en av de mest GMO-vänliga i EU och systematiskt röstar ja till nya GMO när frågan behandlas i EU. Det är allvarligt att , till skillnad från många andra EU-länder, låter försiktighetsprincipen få stå tillbaka när det gäller genmodifierade organismer. Sju EU-länder har infört nationella förbud mot vissa GMO som innebär miljö- och hälsorisker. När omröstningar ägt rum på EU:s miljörådsmöten om dessa länder ska få införa ett förbud har , med stor majoritet, avgjort att länderna ska få behålla sitt förbud. Men har tillsammans med en liten minoritet röstat emot ländernas rätt att införa förbud. Vi tar starkt avstånd från denna linje och anser att den svenska linjen i EU på området ska respektera både försiktighetsprincipen och subsidiaritetsprincipen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi anser att det är oacceptabelt att marknadskrafternas starka lobby inom EU-systemet öppnar upp för GMO trots att varken konsumenter eller flertalet producenter vill ha GMO. Att medborgarnas åsikter inte beaktas är allvarligt ur demokratisk synpunkt. anser att medborgarnas vilja ska respekteras och överordnas handelsintressen. bör därför verka för att utforma EU till en GMO-fri zon. Det demokratiska underskottet i GMO-frågorna är allvarliga. Regeringen bör i en demokratisk process ge möjlighet att ta ställning i grundläggande GMO-frågor. 8.2Märk produkter där GMO ingår i livsmedelskedjan Det ska vara en rättighet som konsument att veta att en vara är fri från GMO. I valet mellan att utveckla GMO i odling och att ge upp möjligheten att kunna garantera att ekologiskt certifierade produkter är fria från GMO anser vi valet vara enkelt. Att värna ekologiskt certifierade produkters frihet från GMO är av högsta vikt. Konsumenter ska kunna veta att animalieprodukter som kött, mjölk och ägg inte är producerade med GMO. Som ett led mot ett införande av ett nationellt förbud enligt ovan menar vi att det är av vikt att införa en märkning av alla produkter där GMO ingår i livsmedelskedjan. 8.3Skärp tillståndsgivningen, kontrollen och ansvaret för GMO Samexistens spelar en avgörande roll för beslut som gäller tillstånd för odling av GMO. Principen bakom samexistensreglerna är att man ska kunna odla vad man vill, oavsett om det är genmodifierat, konventionellt eller ekologiskt. Men erfarenheter visar att samexistens enbart fungerar i teorin. I praktiken kan inte spridning av GMO förhindras. Till exempel har Eko-bönder i , , lämnat in en stämningsansökan mot företagen eftersom det inte längre går att odla ekologisk raps i provinsen på grund av spridningen och förorening av GMO-raps. Vi anser att samexistens och utsättning av GMO inte kan ske i enlighet med försiktighetsprincipen. GMO har enligt vetenskaplig forskning oväntade effekter när de sprider sig och interreagerar med omgivningen. Stora ekonomiska värden i form av smittade skördar och förluster av ekosystemtjänster och nya hälsoproblem står på spel. Därutöver saknas tillräcklig forskning för att veta de långsiktiga konsekvenserna. Frågan om ansvar och skadestånd på en internationell nivå har ännu inte lösts. Formerna för ett internationellt regelverk som reglerar skador orsakade av spridningen av GMO måste bestämmas inom ramen för Cartagenaprotokollet. Partiet anser att ingen utsättning bör få ske innan ansvarsfrågan är klar. bör agera för att ansvars- och skadeståndsfrågan på internationell nivå regleras genom bindande ansvarsregler för dem som är skyldiga till spridning av GMO i enlighet med principen att förorenaren betalar (polluter pays principle). Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En fond bör etableras för att kompensera för de miljöskador och ekonomiska skador som spridningen av GMO orsakar. De som är skyldiga till spridningen, det vill säga industrin bakom de genmodifierade grödorna, ska stå för kostnaderna som spridningen ger upphov till enligt denna princip. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Tillståndsgivningen, beslutandeprocessen och kontrollen av all GMO i ska hanteras i en organisation som innefattar större bredd av kompetens. Större öppenhet behövs. Målet måste vara att nå de svenska miljökvalitetsmålen och utveckla etisk hänsyn. Vi vill se att befogenheter i deras samordningsansvar i denna process stärks. 9För friska och välmående djur Alla djur ska ha rätt till ett gott liv och kunna bete sig naturligt. Stora djurfabriker där djur hanteras som råvaror och plågas under långa transporter är inte förenligt med hållbar utveckling och god djuromsorg. Djur ska behandlas som levande varelser som kan känna smärta och rädsla. anser att grundläggande förändringar i EU:s lagstiftning måste till för att garantera friska och välmående djur. Men det är viktigt att medlemsländer tillåts införa strängare krav på nationell nivå. I grunden anser vi att djurskyddet ska beslutas av medlemsländerna själva. 9.1Levande djur är inga varor Djurtransporterna i EU upprör. Inom EU måste färre djur födas upp och transport ska ske efter slakt i närmiljön. En orsak till att djurtransporterna inte kan förhindras ligger i om varors fria rörlighet som klassar levande djur som grisar och kalvar- på samma sätt som vilka varor som helst. Den nya förordningen för skydd av djur under transport som gäller leder inte till någon nämnvärd förbättring eftersom den inte tar tillräcklig hänsyn till djurens välbefinnande. Jämfört med tidigare svenska regler är den tyvärr en försämring. bör kraftfullt agera för att levande djur ska undantas från EU:s princip om varors fria rörlighet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 9.2Sverige ska ta ledningen i stoppet av exportbidrag Bidrag för export av djurprodukter och levande djur från EU-länderna till länder utanför unionen är en av de mest kontroversiella delarna av EU:s gemensamma jordbrukspolitik. EU har fattat ett klokt beslut att fasa ut exportbidrag för djurtransporter. Men det finns ingen anledning att dra ut på lidandet för djuren. Enligt statistik från och betalade ut i exportbidrag för levande djur. har tusentals kor och kycklingar transporterats till Bosnien, , och till andra länder utanför EU finansierat med våra skattepengar. Detta står i strid med den officiella hållningen att inga exportbidrag för levande djur tagits emot. Tio EU-länder har däremot inte tagit emot exportbidrag (bland annat , och de baltiska staterna). måste sluta ta emot dessa exportbidrag och till skillnad från sluta betala ut exportbidrag för levande djur och agera för att EU:s övriga medlemsländer gör detsamma. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Bidrag för export av levande nötkreatur från Källa: och jordbruksverket 2007. har en viktig uppgift att driva på utvecklingen mot att transporter av levande djur minimeras. transporteras enligt den svenska regeringsrapporten eller okänsliga varor (SOU 2003:6) över 20miljoner stora boskapsdjur och över 500 miljoner fjäderfä inom EU:s länder (15) under stort lidande. Endast kortare transporter som inte överstiger totalt bör tillåtas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bör också agera för att medlemsländer som vill införa nationella hårdare krav gällande djurtransporter ska få göra detta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 9.4Inför nytt system för närproducerade livsmedel Den utveckling mot stora djurfabriker som sker i EU anser vi strider mot god djurhållning, mål om hållbar utveckling, EU:s klimatmål och internationella åtagande gällande biologisk mångfald. Ett nytt regelsystem behöver införas på EU-nivå som gynnar små lokala slakterier och lokala och närproducerade livsmedel av god kvalitet. Det är även motiverat utifrån djuromsorg och smittskyddssynpunkt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 9.5Stöd forskning för alternativa djurförsök Alltför många djur lider under djurförsök, vilket måste förändras. Enligt utgivna rapport användes drygt 12 miljoner djur i djurförsök i EU . Och enligt jämförelser ökar antalet djur som används vid försök. Även i ökar antalet djur som används. Jämfört med ökade antalet till totalt drygt 507000 djur. Det finns mycket kvar att göra för att minska, ersätta och avskaffa djurförsök. Det är viktigt att mer görs för att ersätta djurförsök med laboratoriebaserad teknik. En stor del av forskningen om cancer, aids och andra sjukdomar sker redan nu utan djurförsök. Mycket kunskap om människan och våra sjukdomar kommer från undersökningar av sjuka människor och experiment på frivilliga människor. En allt större del av dagens forskning sker också på celler och vävnader (till exempel hud) från människa. Små bitar av ett organ (vävnadsbitar) kan till exempel tas till vara vid en operation utan att människan skadas. I de flesta djurförsök används djuren som modeller för människan för att forska om människokroppen, människors sjukdomar och hur människor riskerar att skadas av olika kemikalier, produkter, miljögifter med mera. Men det finns många skillnader mellan djur och människor som gör det svårt att översätta resultaten från försök på ett djur till vad som händer i människokroppen. Att använda djur som modell för människan är alltså långt ifrån optimalt. Därför finns många skäl till att utveckla och använda alternativ för djurens skull men också för människans. De alternativa metoderna när de väl finns är ofta billigare, mer pålitliga och ger snabbare resultat än djurförsök. Det är inte självklart att djurförsök bör tillåtas bara för att det saknas alternativ. Alla djurförsök är inte livsviktiga. Många djurförsök har redan ersatts med alternativa metoder, men för att kunna ersätta fler djurförsök behövs mer forskning. Det behövs också mer information och utbildning till dagens och morgondagens forskare, för att till exempel visa på vilka framsteg som gjorts med cellodlings- och datormodeller. Men också för att få forskare att själva undersöka möjligheterna att vidareutveckla existerande metoder som skulle kunna ersätta de djurförsök som de använder. bör i EU agera för ökade forskningsanslag till forskningen för alternativa djurförsök. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.