mot · GW02A385 · 2008-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv arbetsmarknadspolitik syftar till att uppnå full sysselsättning och skapa ett arbetsliv som präglas av goda arbetsvillkor, bra arbetsmiljö och ökat inflytande och utvecklingsmöjligheter för löntagarna. En arbetslöshetsförsäkring som ger trygghet och håller lönenivåerna uppe, en arbetsförmedling som har ett brett utbud av effektiva insatser för att rusta arbetssökande för ett föränderligt arbetsliv och ett ambitiöst arbetsmiljöarbete är viktiga beståndsdelar i denna politik. föreslår ett högre anslag till Arbetsförmedlingen för att ge utrymme för att prioritera arbetet med arbetssökande med särskilda behov. Vi budgeterar för en lång rad förbättringar av arbetslöshetsförsäkringen och återinför avdragsrätten för medlemskap i fack och a-kassa. Vi avsätter utrymme för fler platser och mer kvalitativa insatser i konjunkturberoende program. Vi prioriterar yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningar och riktade insatser för långtidsarbetslösa och personer som varit långvarigt sjukskrivna. Vi lanserar också en särskild utbildningssatsning på unga långtidsarbetslösa som saknar gymnasieutbildning. Vi förstärker också insatserna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga genom höjt tak för lönebidrag och utökat antal platser med lönebidrag och i offentligt skyddade anställningar. Vi ökar också merkostnadsersättningen till . Vi ökar anslaget till för att förbättra det förebyggande inspektions- och informationsarbetet. Vi avsätter också medel för arbetslivsforskning att fördelas av Fas och . Vi avvisar regeringens förslag om att inte kräva tillbaka utbetald lönegaranti vid konkurser och företagsrekonstruktioner. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv enligt uppställning: Regeringens förslag (tkr) Förändring (tkr) Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Kostnader för arbetsmarknads politiska program och insatser Arbetsförmedlingen fyller en central funktion för matchningen på arbetsmarknaden och för en fungerande omställning oavsett konjunktur. Vi har tidigare kritiserat regeringens kraftiga neddragningar av Arbetsförmedlingens resurser. Trots en mycket stark konjunktur med hög sysselsättningsökning under regeringens första har de personer som har allra svårast att komma in på arbetsmarknaden i hög grad lämnats kvar i arbetslöshet. Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, utlandsfödda, unga som saknar fullständig gymnasiekompetens och äldre har i väldigt liten utsträckning märkt av den goda konjunkturen på arbetsmarknaden. När nu konjunkturen vänder och fler arbetssökande förväntas strömma till är risken uppenbar att de som står längst ifrån arbetsmarknaden får ännu svårare att hävda sig i konkurrensen om såväl jobben som Arbetsförmedlingens knappa resurser. Arbetsförmedlingen påtalar i sin anslagsframställan för 20092011 att antalet inskrivna med särskilda behov dessutom kommer att öka som andel av de arbetssökande eftersom just de löper större risk än andra att förlora jobbet när företagen nu säger upp personal. Dessutom räknar Arbetsförmedlingen med att fler med funktionsnedsättning och nedsatt arbetsförmåga kommer att skrivas in som en effekt av de nya strängare reglerna i sjukförsäkringen. vill därför utöver en generell anslagsökning med 100 miljoner avsätta särskilda medel för att förbättra Arbetsförmedlingens arbete med inskrivna med särskilda behov. Vi höjer anslaget med för att anställa förmedlare som är specialiserade på att stödja personer som varit långvarigt sjukskrivna och personer med funktionsnedsättningar som medför nedsatt arbetsförmåga. En annan grupp som behöver extra stöd för att komma in i arbetslivet är nyanlända flyktingar och invandrade. Vi välkomnar regeringens förslag om individuella introduktionsplaner, men vi anser att det också behövs resurser till personal som är specialiserade på att jobba med etableringen av nyanlända. För det ändamålet avsätter vi . Vi avvisar regeringens överföring av 5,6 miljoner från Arbetsförmedlingen till eftersom vi avvisar förslaget att låta ta över prövningen av arbetstillstånd. Vi välkomnar arbetskraftsinvandring, men vi anser att prövningen av arbetskraftsbehoven bör göras av Arbetsförmedlingen som är den myndighet som har översikt över arbetsmarknaden. 4Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Regeringen har sedan sitt tillträde genomfört en lång rad omfattande försämringar av arbetslöshetsförsäkringen utan några som helst analyser av konsekvenserna för enskildas och samhällets ekonomi. För många arbetslösa har de hårdare kvalifikationskraven och de sänkta ersättningsnivåerna redan orsakat stora ekonomiska problem, men den goda konjunkturen har lindrat de samhällsekonomiska effekterna av försämringarna. Men vänder konjunkturen, och antalet arbetslösa förväntas öka under både 2009 och 2010. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att ökningen av utgifterna för arbetslöshetsersättning trots det inte blir så dramatisk eftersom antagandet om hur många arbetslösa som uppbär arbetslöshetsersättning reviderats ner. Bakgrunden till den ändrade prognosen är effekterna av regeringens nedmontering av arbetslöshetsförsäkringen: ca 500000 personer har valt att lämna a-kassan sedan regeringen tillträdde, och ytterligare ett stort antal är inte längre berättigade till ersättning på grund av strängare regelverk. Till de samhällsekonomiska effekterna av alla dem som är berättigade till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen ska läggas effekterna av sänkt tak och nedtrappningen av ersättningsnivåerna som kommer att få allt större genomslag. Det är nu det blir uppenbart att arbetslöshetsförsäkringens funktion som automatisk stabilisator vid konjunkturnedgångar med hög arbetslöshet har urholkats kraftigt. Betydligt fler än vid tidigare konjunkturnedgångar kommer att vara hänvisade till kommunalt försörjningsstöd, vilket i sig kommer att orsaka problem för kommunernas ekonomi. Den inkomstsänkning för stora grupper det innebär att hänvisas till försörjningsstöd jämfört med om de haft ersättning från a-kassan innebär dessutom förutom stora ekonomiska förluster för den enskilde en minskning av konsumtionsutrymmet i hela ekonomin, vilket är förödande i en konjunkturnedgång. Detta problem har uppenbart börjat oroa även regeringen. Man aviserar därför en rabatt på medlemskap i a-kassan på samt mer generösa inträdesvillkor i försäkringen. Vi välkomnar de generösare inträdes- och kvalifikationsvillkoren, som vi länge ansett bör genomföras, men då självklart permanent. Men när det gäller den lilla rabatten på medlemsavgiften betvivlar vi att den kommer att få någon avgörande effekt, med tanke på de betydligt högre avgiftshöjningar regeringen orsakat genom tidigare reformer. Rabatten på kommer inte heller att innebära någon förändring av avgiften i kassor med hög andel arbetslösa, vilka betalar de högsta avgifterna. För att locka tillbaka de många som lämnat försäkringen på grund av regeringens ogenomtänkta och kortsiktiga försämringar krävs betydligt mer radikala åtgärder. Arbetslöshetsförsäkringen måste återupprättas i grunden för att fylla sina viktiga funktioner att skydda den enskilde från stora inkomstförluster vid arbetslöshet och att upprätthålla lönenivåer och efterfrågan i ekonomin också i tider av hög arbetslöshet. 4.1Höjd ersättning i arbetslöshetsförsäkringen m.m. Arbetslöshetsförsäkringen måste ge en reell inkomstbortfallsersättning för en majoritet av löntagarna. är av a-kassornas medlemmar underförsäkrade, det vill säga de får ut av tidigare lön i ersättning. Det är oacceptabelt att arbetslöshetsförsäkringen inte ens ger en majoritet av medlemmarna full ersättning. Det urholkar försäkringens legitimitet och ökar risken för att gynnade grupper av löntagare helt drar sig ur försäkringen till förmån för privata alternativ. Vi anser att ett riktmärke bör vara att av medlemmarna ska kunna få ut av sin lön i ersättning. Vi höjer därför den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet från dagens till . En särskilt ekonomiskt utsatt grupp är de som inte kvalificerat sig till någon inkomstrelaterad ersättning och som enbart får ut grundbeloppet. Vi höjer därför också grundbeloppet från dagens till per dag, och den lägsta nivån i aktivitetsstödet höjs från till per dag. Vi delar inte regeringens uppfattning att de ekonomiska drivkrafterna för att aktivt söka jobb måste stärkas genom en gradvis nedtrappning av ersättningsnivån. Tanken bakom nedtrappningsmodellen är att den som inte lyckas få ett jobb med en viss nivå på sina anspråk på lön och andra villkor, ska tvingas sänka sina anspråk i takt med sänkt ersättning från försäkringen. Tanken är att sätta press nedåt på löner och anställningsvillkor och skapa utrymme för en arbetsmarknad med långt sämre villkor än vad vi haft i . Det är en utveckling vi motsätter oss. Nya arbetstillfällen ska inte skapas på bekostnad av löner och arbetsvillkor. Nedtrappningen av ersättningen drabbar inte heller alla lika. Människors utsikter att få jobb bestäms, förutom av tillgången till faktiska jobb, av faktorer som utbildningsnivå, ålder, kön, etniskt ursprung och bostadsort. I praktiken bidrar därför regeringens a-kassemodell till att förstärka redan existerande orättvisor och diskriminerande strukturer i arbetslivet. anser att det är samhällets uppgift att bekämpa dessa strukturer, inte de som drabbas av dem. Vi avskaffar därför nedtrappningen av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet så att ersättningen ligger på av tidigare lön upp till taket under hela ersättningsperioden. Vi återinför också rätten att deltidsstämpla upp till heltid under en hel ersättningsperiod eftersom det är orimligt at ekonomiskt bestraffa den som tvingas arbeta mindre än vad han eller hon kan och vill på grund av arbetsgivarens ovilja att erbjuda en heltidstjänst. föreslår en lagstadgad rätt till heltid, men så länge den rätten inte finns måste deltidsarbetslösa ha samma rätt som heltidsarbetslösa att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen för den tid de kan men inte får arbeta. Vi återställer också reglerna om karensdagar från dagens . I samband med att ovan nämnda reformer genomförs bör också resterande regelverk i försäkringen förändras för att få en stabil och långsiktigt hållbar försäkring. Vi presenterar utgångspunkterna för hur vi anser att framtidens arbetslöshetsförsäkring bör utformas i vår motion En solidarisk arbetslöshetsförsäkring (2008/09:A373). Vi föreslår där en utredning där de fackliga organisationerna ges stort inflytande som ska få i uppdrag att utforma arbetslöshetsförsäkringen . För att ge rimlig tid till utredning och beredning beräknar vi därför att samtliga ovan presenterade förändringar börjar gälla . Tabell 1: Finansiell effekt av att höja ersättningsgraden till för samtliga med a-kassa eller aktivitetsstöd, höjt tak till , höjt grundbelopp till , återinförd rätt till deltidsstämpling, höjd lägstnivå i aktivitetsstödet till samt reducering av antalet karensdagar till två från (miljarder kronor) 4.2Sänkt avgift till arbetslöshetsförsäkringen Hela idén med arbetslöshetsförsäkringen är att den ska sprida de ekonomiska riskerna för arbetslöshet solidariskt mellan löntagarna. Det finansieringssystem regeringen infört innebär bland annat att den andel av försäkringens kostnader medlemmarna betalar blivit så hög att många valt att lämna försäkringen av det skälet. Orsaken är att regeringen låter a-kassornas medlemmar finansiera en betydligt större andel av försäkringens kostnader. svarade medlemsavgifterna för i genomsnitt av den utbetalda ersättningen. I budgetpropositionen beräknas medlemsavgifter stå för av den utbetalda ersättningen. Det är en gigantisk urholkning av försäkringens solidariska finansiering. Dessutom har kopplingen mellan kassamedlemmarnas avgifter till försäkringen och arbetslöshetsnivån i respektive kassa kraftigt minskat den solidariska riskspridningen inom löntagarkollektivet. Systemet har lett till att en medlem i Hotell- och restaurangfackets a-kassa betalar betydligt mer till arbetslöshetsförsäkringen än en medlem i akademikernas kassa eftersom Hotell- och restaurangfackets kassa har högre andel arbetslösa. Regeringens tanke med systemet är att om medlemmarna i en viss kassa själva får bära kostnaderna för sin höga arbetslöshet kommer de att sänka sina löneanspråk. Förutom att det sambandet i verkligheten är svagt på grund av att kassorna och de avtalsslutande förbunden inte korresponderar är själva idén ett tydligt uttryck för regeringens orättfärdiga ambition att öka löneklyftorna. vill att alla löntagare ska ha råd att vara med i arbetslöshetsförsäkringen och att den solidariska riskspridningen ska återinföras som ett grundelement i försäkringen. Vi vill därför avskaffa systemet med arbetslöshetsavgifter och minska medlemsavgifternas andel av försäkringens finansiering till den genomsnittliga nivå där den låg 2006 innan regeringens förändringar träde i kraft. Vi vill också återinföra utjämningssystemet mellan kassorna för att ytterligare öka solidariteten i systemet. Det ger en inkomstminskning för staten med , som syns i vår budgetmotions inkomsttabell. I samma tabell redovisas finansieringen av reformen, liksom övriga reformer av arbetslöshetsförsäkringen i form av slopat jobbskatteavdrag. finansieringsmodell betyder för a-kassornas del räknat på antalet kassamedlemmar och den beräknade arbetslösheten en genomsnittlig finansieringsavgift på ca per medlem och månad. När kassornas kostnader för administration tillkommer kan den avgift medlemmarna betalar reduceras till någonstans . Vi återinför dessutom rätten att göra skatteavdrag för medlemskap i a-kassan liksom i facket. För a-kasseavgiften innebär det en ytterligare reduktion för den enskilde av avgiften. Ingen skulle med detta system betala mer än för medlemskap i a-kassan. Det skulle kraftigt förbättra människors möjligheter att vara med i a-kassan. Eftersom det är angeläget att så många som möjligt snabbt går med i försäkringen beräknar vi att reformen genomförs . 4.3Jobbsatsning för ökad välfärd värnar de solidariskt finansierade och fördelade välfärdsverksamheterna inom utbildning, vård, omsorg, kollektivtrafik, kultur osv., och vi motsätter oss att de bedrivs i vinstsyfte av privata företag. Vi vill i stället satsa på att förbättra, demokratisera och modernisera den verksamhet som bedrivs i offentlig regi. Både medborgarna som användare av tjänsterna och de anställda som utförare har rätt att förvänta sig bättre villkor än de som råder i många kommuner och landsting. En avgörande faktor för att förbättra kvalitet och tillgänglighet i välfärdssektorn är att det finns tillräckligt med rätt utbildad personal och att personalen får tillgång till kontinuerlig fortbildning. Vi uppskattar att det går att anställa omkring 11 000 personer i de yrkesgrupper vi undersökt. Det är det antal personer vi bedömer kan anställas utan föregående utbildningsinsatser. Framför allt handlar det om anställningar i äldreomsorgen, och sjukvården, men även bland skolpersonal och kulturarbetare finns ett betydande antal arbetslösa som kan matchas mot nya tjänster. För att kunna täcka de stora behoven av kvalificerad arbetskraft framöver avsätter vi också nya medel för utbildningsplatser inom komvux, kvalificerad yrkesutbildning, högskolor och arbetsmarknadsutbildningar. De kortare utbildningar vi vill satsa på inom framför allt vård och omsorg borde börja ge resultat . Därför är vår uppskattning att ytterligare 15000 personer kan anställas och 19 000 personer . Totalt räknar vi alltså med att kunna anställa 45 000 personer över de kommande tre åren genom jobbsatsningen. Till det tillkommer en del riktade satsningar vi gör, bland annat på lokaltrafiken. Att utbilda fler i akademiska bristyrken som lärare, sjuksköterskor och läkare kommer förstås att ta betydligt . Vi vill ge kommuner och landsting full kompensation för de ökade löneutgifter de får för att nyanställa. Den tekniska utformningen av kompensationen kan utformas på olika sätt, men vi har valt att tills vidare bokföra stödet som skattekrediteringar som syns på budgetens inkomstsida. Staten står för hela lönekostnaden, medan kommuner och landsting själva väljer om och i så fall vilka de vill anställa och var. När vi räknat på kostnaderna har vi utgått från medianlönen i offentlig sektor uppräknad . Vi har dragit av den förväntade ökningen av de kommunala skatteintäkterna som anställningarna skulle leda till från skattekrediteringen till kommunsektorn. Den förväntade ökningen av inkomster i arbetsgivaravgifter finns inlagd i våra uppskattningar av statens inkomster. Totalt sett kommer ungefär hälften av bruttokostnaden för en nyanställning tillbaka till den offentliga sektorn genom kommunalskatter och arbetsgivaravgifter ett starkt argument för att staten bör subventionera kommunernas nyanställningar. Naturligtvis blir den sammantagna effekten av kraftfulla satsningar på fler utbildningsplatser och de direkta stöden till fler reguljära anställningar att sysselsättningen ökar och arbetslösheten minskar. Det är dock alltid vanskligt att göra några uppskattningar av sådana effekter, varför vi valt att endast göra en ytterst försiktig avräkning på kostnaderna för a-kassa och aktivitetsstöd. Vi utgår ifrån att endast de direkta anställningarna ger effekt på arbetslösheten, och att endast hälften av de nyanställda kommer från a-kassa eller aktivitetsstöd. Tabell 2: Effekter på utbetalningarna från arbetslöshetsförsäkringen av jobbsatsningen1 Antal nyanställda i kommunsektorn varav från öppen arbetslöshet Genomsnittlig kostnad i dagpenning Minskade kostnader för betalningar från arbetslöshetsförsäkringen Tabell 3: Effekter på anslag 1.1 av satsningar, jämfört med regeringens förslag: Förändringar på anslag 1:2 på utgiftsområde 14 i jämförelse med regeringen Takhöjning till , höjt grundbelopp till samt höjt lägsta aktivitetsstöd till , fr.o.m. 30/6 2009 Avvisande av fler karensdagar och försämringar för deltidsarbetslösa 5Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader Regeringens huvudargument för de massiva nedskärningarna av arbetsmarknadspolitiska insatser , då efterfrågan på arbetskraft var hög, var att folk inte ska låsas in i åtgärder i högkonjunktur. Motsvarande argumentation, att folk inte ska låsas ute i öppen arbetslöshet under lågkonjunktur, lyser med sin frånvaro i årets budgetproposition. Trots att arbetslöshetssiffrorna beräknas bli högre under både 2009 och 2010 än beräknat i regeringens budgetpropositionen ligger antalet platser i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program fortsatt kvar på de låga nivåer som då aviserades. Regeringens skifte från en aktiv arbetsmarknadspolitik som syftar till att aktivera och rusta människor för att kunna ställa om och hitta jobb på en föränderlig arbetsmarknad till en passiv kontantstödsmodell blir nu mycket tydlig. Regeringen räknar med att antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program kommer att uppgå till i genomsnitt 91000 personer . De allra flesta kommer att vara långtidsarbetslösa som deltar i antingen jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för unga. Förebyggande och tidiga insatser, exempelvis tidiga utbildningsinsatser som skulle kunna förhindra att enskilda blir långvarigt arbetslösa, har i praktiken avskaffats. anser att en aktiv arbetsmarknadspolitik som underlättar omställning och förhindrar långtidsarbetslöshet och permanent utslagning från arbetsmarknaden behövs oavsett konjunktur. I tider av stigande arbetslöshet är det än viktigare att Arbetsförmedlingen har ett tillräckligt utbud av meningsfulla och målinriktade åtgärder. I stället för att, som regeringen, inteckna allt utrymme i arbetsmarknadspolitiska program till insatser för redan långtidsarbetslösa vill vi ge Arbetsförmedlingen resurser för att tidigt identifiera och sätta in insatser för dem som löper extra stor risk för långvarig arbetslöshet. Bara genom ett sådant arbetssätt kan man förebygga långvarig arbetslöshet och rusta de enskilda för att hitta varaktiga jobb. Vi befinner oss i ett läge där det trots många långvarigt arbetslösa och stigande arbetslöshet finns flera branscher som lider brist på arbetssökande med rätt kompetens. Regeringens nedskärningar av arbetsmarknadsutbildningar har bidragit till denna situation. Arbetsmarknadsutbildningar är förhållandevis dyra jämfört med andra åtgärder, men de ger å andra sidan mycket hög utdelning i form av varaktiga jobb. Statistik från Arbetsförmedlingen visar att av dem som genomgått en arbetsmarknadsutbildning har jobb efter avslutad utbildning. vill satsa på arbetsmarknadsutbildningar och utökar antalet månadsplatser i arbetsmarknadsutbildning med 12 000. Vilken typ att utbildningar det ska vara måste utgå från det som är arbetsmarknadspolitiskt motiverat, men vi anser att Arbetsförmedlingen bör ges i uppdrag att arbeta särskilt med att få in fler kvinnor i arbetsmarknadsutbildning eftersom kvinnor är underrepresenterade bland utbildningsdeltagarna. 5.2Kunskapslyft för unga långtidsarbetslösa Trots den goda konjunkturen, som inneburit en minskning av arbetslösheten totalt, har långtidsarbetslösheten bland unga ökat kraftigt under regeringens första vid makten. De unga som löper allra störst risk att bli långvarigt arbetslösa och som har särskilt svårt att hitta ett jobb är de som inte klarat gymnasiet. avsätter därför för en särskild utbildningssatsning för långtidsarbetslösa unga som saknar gymnasieutbildning. Det är den grupp unga som har allra svårast att hitta jobb även då konjunkturen är god eftersom gymnasiekompetens är ett minimikrav för i stort sett alla jobb på den svenska arbetsmarknaden . Vi menar därför att det är motiverat att erbjuda en möjlighet för dessa ungdomar att inom ramen för ett tidsbegränsat arbetsmarknadspolitiskt program skaffa en yrkesutbildning på gymnasienivå. Målgruppen är personer som fyllt 20 men inte , som saknar gymnasiekompetens och som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen i minst . Programmet ska också kunna erbjudas personer som i övrigt uppfyller kriterierna men som har varvat perioder av arbetslöshet med kortare anställningar och som sammanlagt varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen . För att täcka in dessa målgrupper bedömer vi att 2000 platser i snitt bör beredas inom ramen för programmet. Utbildningen köps in av Arbetsförmedlingen, och kommunerna står som anordnare inom ramen för gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen. Utbildningen ska vara på högst , och den primära målsättningen är att deltagarna ska få en yrkesutbildning som ökar möjligheterna att få varaktigt arbete. I målgruppen finns både personer som inte alls påbörjat gymnasieutbildning och sådana som lämnat gymnasiet efter olika . Programmet måste därför vara individuellt anpassat, och alla deltagare ska erbjudas att också läsa in de teoretiska kärnämnen som krävs för att få högskolebehörighet. Det ska dock inte vara ett krav att läsa teoretiska kärnämnen för att få ta del av programmet. Efter genomgånget program ska de deltagare som så önskar ges möjlighet att bygga på utbildningen inom ramen för komvux och på så sätt skaffa högskolebehörighet. Deltagarna i programmet ska vara berättigade till aktivitetsstöd. Kostnaderna för kommunerna och extra lärarresurser täcks in inom ramen för satsningar på kommunsektorn och den jobbsatsning som redovisas ovan. 6Anställningsstöd och krediteringar med skatteanknytning Regeringen säger sig vilja satsa mest på dem som står längst ifrån arbetsmarknaden, det vill säga de långtidsarbetslösa och de som varit borta från arbetsmarknaden på grund av ohälsa. I själva verket har de stora neddragningarna av riktade anställningsstöd som plusjobb, Gröna Jobb och det allmänna och förstärkta anställningsstödet kraftigt försämrat stödet till de långtidsarbetslösa.