mot · GV02Sf23 · 2008-04-01 00:00:00 — med anledning av prop. 2007/08:136 En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete 6Förslag om införande av tidsgränser i sjukförsäkringen5 8Övergången från och med 180 dagars sjukskrivning6 11Förlängd sjukpenning med sänkt ersättning8 12Införande av diagnosbaserad sjukpenning9 13Remissinstanserna kritiska till snäva tidsgränser10 15Rätten att behålla den sjukpenninggrundande inkomsten12 16Inga individuella hänsyn vid bedömning av arbetsförmågan13 18I strid med jämställdhetspolitiska mål15 avslår regeringens proposition 2007/08:136 En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete. I proposition 2007/08:136 föreslår regeringen historiska försämringar av sjukförsäkringen. Regeringen föreslår att fasta tidsgränser införs i sjukförsäkringen och att tidsgränser införs för när och hur arbetsförmågan ska prövas. i en sjukperiod ska bedöma om den försäkrade har förmåga att klara sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder. Från och med dag 91 i en sjukperiod ska pröva om den försäkrade kan utföra något annat arbete hos arbetsgivaren. Personer med sjukpenning ska på begäran inkomma med ett utlåtande från sin arbetsgivare. Från och med den 181:a dagen i en sjukperiod ska pröva rätten till sjukpenning baserat på om den försäkrade kan utföra något förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden. Regeringen föreslår att sjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten endast ska betalas ut inom en ramtid av . Regeringen föreslår införande av diagnosbaserad sjukpenning där personer med vissa typer av sjukdomar ska få ersättning . Regeringen föreslår också att personer som har uppburit sjukpenning under en ramtid av ska kunna ansöka om förlängd sjukpenning med sänkt ersättningsnivå till av den sjukpenninggrundande inkomsten. Förlängd sjukpenning ska betalas ut under maximalt . Regeringen har i och med budgetpropositionen ändrat beräkningsgrunden för den sjukpenninggrundande inkomsten i lagen om allmän försäkring så att den sjukpenninggrundande inkomsten ska multipliceras med faktorn 0,97. Det har medfört en sänkning av ersättningsnivåerna för samtliga föräldralediga och sjukskrivna med . Sjukpenningen är således är av den sjukpenninggrundande inkomsten utan i stället . En sänkning av ersättningsnivåerna till innebär således en sänkning till av den sjukpenninggrundande inkomsten. Regeringen föreslår även att sjukersättning endast ska betalas ut om den försäkrades arbetsförmåga är stadigvarande nedsatt och att ersättningsformen tidsbegränsad sjukersättning ska upphöra. Vidare föreslår regeringen att individuella faktorer så som ålder och kön inte längre ska tas i beaktande vid bedömning av arbetsförmågan. Regeringen föreslår även att personer som efter en period med sjuk- och aktivitetsersättning saknar anställning ska enligt regeringens förslag inte få behålla sin gamla sjukpenninggrundande inkomst och därmed inte vara berättigade till sjukpenning om de insjuknar igen efter en period med sjuk- eller aktivitetsersättning. Regeringen skriver i propositionen att syftet med de föreslagna tidsgränserna är att ge bättre drivkrafter för återgång i arbete. Vidare skriver regeringen att i regeringens åtgärdspaket ingår att genom satsningar på en rehabiliteringsgaranti och en utvecklad företagshälsovård skapa ett mer effektivt stöd till den enskilde. I propositionen presenterar regeringen däremot inga förslag på förbättrade möjligheter till rehabilitering. I propositionen skriver regeringen att den totala effekten av rehabiliteringskedjan och de ändrade reglerna för sjukersättning förväntas bli att antalet människor som befinner sig i utanförskap reduceras kraftigt. Detta kommer också att innebära betydande minskningar av utgifterna för sjukförsäkringen. 90-talets lågkonjunktur präglades av stora personalminskningar, omorganisationer och nedskärningar. Enklare reträttjobb rationaliserades bort och människor fick slita hårt i slimmade och underbemannade organisationer. Antalet sysselsatta minskade från 4,5 miljoner människor 1990 till 3,8 miljoner människor 1993. gick från en ekonomisk politik med full sysselsättning som överordnat mål till en politik med låg inflation som överordnat mål. Enligt SCB:s arbetsmiljöundersökningar framgår att alltfler upplevde minskad kontroll över arbetssituationen, ökade krav, ökad oro och ångest samt ökade sömnsvårigheter . Konsekvenserna visade sig tydligt i ökningen av antalet långtidssjukskrivningar, framför allt bland kvinnor. I samma takt ökade sjuknärvaron och övertidsarbetet, och stressrelaterade sjukdomar slog igenom i statistiken med full kraft. Sjukskrivningarna ökade som en följd av 90-talskrisen och nådde sin kulmen 2003. Kvinnor står för en stor del av ökningen av de långa sjukfallen sedan slutet på 90- talet. blev svenskarnas hälsa bättre, färre dör nu i hjärtsjukdomar, cancer och självmord. Vi lever allt längre. Men försämrades den mentala hälsan och ohälsotalet har ökat. Detta är för många en paradox. Men i själva verket kanske det är en av förklaringarna till att vi blir friskare och lever . En generös sjukförsäkring förhindrar att människor tvingas arbeta trots att de är sjuka och förhindrar därmed att vi dör . Ett ensidigt mål om minskat ohälsotal riskerar att leda till ökad sjuknärvaro. Studier visar att människor med dålig hälsa som jobbar har ökad risk för hjärtinfarkt. Sjuknärvaron är enligt en undersökning från SCB och vanligast bland lärare, fritidspedagoger, undersköterskor och vårdbiträden. Orsaken till sjuknärvaro är t.ex. lojalitet med arbetskamraterna, att arbetet hopar sig samt att man anser att man inte har råd att vara sjukskriven. Andra följder av sjuknärvaro är att vissa virus smittar, att produktiviteten minskar samt att risken för olyckor ökar. Det finns således all anledning att minska sjuknärvaron genom en generös sjukförsäkring. Regeringen har sedan regeringsskiftet gjort miljardbesparingar på sjukförsäkringen genom sänkt tak i sjukförsäkringen från 10 till 7,5 basbelopp. Detta har medfört besparingar för regeringen om 2008, 2009 och 2010. Dessutom har ersättningsnivån sänkts för alla sjukskrivna och föräldralediga från 80 till . Det har medfört ytterligare miljardbesparingar. Ohälsotalet har minskat och avslagen på sjukpenningansökningar har ökat. Regeringen har ett mål om sänkt ohälsotal men saknar ambitioner att minska ohälsan i samhället. Det står klart mot bakgrund av att resurserna till minskas fram . Regeringen gör miljardbesparingar på sjukförsäkringen och nedskärningar på det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Regeringens förslag i den föreliggande propositionen tar sin utgångspunkt i utredningen försäkring och mera arbete (SOU 2006:86) som menade att otrygghet, rättsosäkerhet, höga frånvarotider, långa sjukfallstider och stor utslagning från arbetsmarknaden är följder av en alltför mjuk sjukförsäkring. En förändring som utredningen förordade var införande av tidsgränser i sjukförsäkringen. Införande av tidsgränser i sjukförsäkringen kommer enligt regeringen att medföra ytterligare miljardbesparingar på sjukförsäkringen utan stärkt rätt till rehabilitering eller möjligheter för personer som drabbats av ohälsa att få plats på arbetsmarknaden. Förslagen i den föreliggande propositionen är inget annat än ett besparingspaket. Genom sänkta ersättningsnivåer och fasta tidsgränser hotas socialförsäkringssystemets grundvalar och därmed individens rätt till ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp. Regeringens inslagna väg är en symbolpolitik som riktar udden mot sjuka och arbetslösa. Vi vill i stället stärka sjukförsäkringen och satsa på insatser för bättre folkhälsa, ett rymligt arbetsliv, full sysselsättning och på att människor ska känna trygghet och tillit att klara olika livssituationer. avvisar de försämringar som föreslås i den föreliggande propositionen. Förslagen går under beteckningen rehabiliteringskedjan men innehåller inga förslag på förbättrad rehabilitering eller ökade möjligheter för den som drabbats av ohälsa att få jobb. Fasta tidsgränser, mer exkluderande bedömningar av arbetsförmågan och sänkta ersättningsnivåer i kombination med den fortsatt svåra arbetsmarknadssituationen för personer som drabbats av ohälsa kommer att leda till ett ökat behov av kommunalt försörjningsstöd. Förslaget kan därför bättre beskrivas som en utsorteringskedja. Remissinstanserna som har yttrat sig över regeringens förslag är mycket kritiska till att tidsgränserna är för snäva, att reglerna är för krångliga, att regeringen föreslår införande av diagnosbaserad sjukpenning och att behovet av kommunalt försörjningsstöd kommer att öka. De föreslagna försämringarna slår hårt mot kvinnor eftersom kvinnor är sjukskrivna i högre utsträckning än män. Vi befarar också, i likhet med en rad remissinstanser, att reglerna kommer att urholka anställningsskyddet. Utsorteringskedjan måste ses i ett större sammanhang; tillsammans med nedskärningarna i arbetslöshetsförsäkringen, skatterabatter för överklassnära tjänster, försämring av arbetsrätten, sänkta socialavgifter för ungdomar och nedskärningarna på arbetsmarknadspolitiken är urholkningen av anställningsskyddet för sjuka och utsorteringskedjan ytterligare en pusselbit i skapandet av en låglönearbetsmarknad i . som regeringen gör historiska försämringar i sjukförsäkringen, finns det stora överskott inom försäkringen. Enligt beräkningar som lämnats in till regeringen uppgår överskottet i sjukförsäkringen till 2007, 2008 och 2010. Om man tar hänsyn till alla de avskaffade socialavgifter som regeringen inför så beräknar att överskottet uppgår till 2010. Det är pengar som tillhör alla vanliga löntagare som avstått löneutrymme. Försämringarna av sjukförsäkringen som föreslås i den föreliggande propositionen skadar tilliten till välfärdssamhället på oöverskådlig sikt. avvisar införande av tidsgränser i sjukförsäkringen. Enligt ska sjukförsäkringen vara en generell, obligatorisk, solidariskt finansierad försäkring som ersätter inkomstbortfall vid nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom. Vi avvisar därför regeringens samtliga försämringar av sjukförsäkringen. En sjukförsäkring som bygger på arbetslinjen förutsätter däremot, till skillnad från , en ekonomisk politik för full sysselsättning. 6Förslag om införande av tidsgränser i sjukförsäkringen I proposition 2007/08:136 föreslår regeringen införande av fasta tidsgränser i sjukförsäkringen för när och hur arbetsförmågan ska prövas samt för hur sjukpenning ska kunna utbetalas. Regeringen föreslår att i en sjukperiod ska bedöma om den försäkrade har förmåga att klara sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder. Från och med dag 91 i en sjukperiod ska pröva om den försäkrade kan utföra något annat arbete hos arbetsgivaren. Om gör bedömningen att de försäkrade har viss arbetsförmåga, men att det finns en risk att denna inte kan tillvaratas inom den ordinarie arbetsgivarens verksamhet, så ska den försäkrade söka annat arbete med hjälp av Arbetsförmedlingen och erhålla sjukpenning. Regeringen föreslår att en försäkrad på begäran ska lämna in ett utlåtande av sin arbetsgivare som anger vilka möjligheter som finns att tillvarata den försäkrades arbetsförmåga inom arbetsgivarens verksamhet efter omplacering eller rehabiliteringsåtgärd. Enligt regeringens förslag ska ersättning dras in om den försäkrade inte lämnar in utlåtande från sin arbetsgivare. avskaffades arbetsgivarnas obligatoriska rehabiliteringsutredningar för sjukskrivna anställda. Dessa skulle tidigare upprättas efter fyra veckors sjukfrånvaro. I utredningen skulle arbetsgivaren kartlägga vilka rehabiliteringsbehov som en sjukskriven medarbetare hade. Få utredningar inkom , men i och med avskaffandet har ansvaret att inhämta dessa upplysningar fallit på . Det är mycket olyckligt eftersom granskning i rapporten sjukskrivnas arbetsförmåga till vara? kontakter med arbetsgivare (2007:19) visar att arbetsgivarkontakter är lågt prioriterade på och att besluten därför ofta är baserade på bristfälliga underlag avseende möjligheterna att vidta åtgärder på arbetsplatsen. föreslår regeringen att ansvaret för att inkomma med rehabiliteringsutredning läggs på den försäkrade. Om den försäkrade inte inkommer med utlåtande ska sjukpenning inte betalas ut, enligt regeringens förslag. anser att detta är olämpligt eftersom arbetstagaren befinner sig i underläge i förhållande till arbetsgivaren. Regeringen skriver dock att endast i ett begränsat antal fall ska begära utlåtande från arbetsgivaren. Det är i sådana fall oklart vad ska grunda sina beslut på. LO framför i sitt remissvar kritik mot förslaget om att ansvaret för utlåtandet ska ligga på den försäkrade. Dessutom framför LO kritik mot att arbetsgivarna inte måste förhandla eller samråda med den fackliga organisationen innan utlåtandet avges. Det innebär att arbetsgivaren kan skriva godtyckliga utlåtanden. Vidare föreslår regeringen att ska kunna begära läkarintyg om den försäkrades funktionsförmåga. Sådana intyg ska ha karaktären av friskintyg och fokusera på de möjligheter den försäkrade har trots sin sjukdom eller skada. 8Övergången från och med 180 dagars sjukskrivning Regeringen föreslår att arbetsförmågan i en sjukperiod ska prövas mot hela den reguljära arbetsmarknaden. Bedömningen ska göras mot varje typ av arbete och det ska räcka med att den försäkrade ska kunna utföra något sådant arbete på arbetsmarknaden för att inte vara berättigad till sjukpenning. I begreppet reguljär arbetsmarknad ska även nystartsjobb ingå. får personer som är sjuka och saknar anställning sin arbetsförmåga prövad mot hela arbetsmarknaden i ett tidigt skede vilket resulterat i att de får avslag eller indrag av sjukpenning oftare. Vid bedömning av arbetsförmågan ska enligt regeringens förslag inte längre få ta hänsyn till individuella omständigheter så som ålder, kön, utbildning, tidigare verksamhet eller andra liknande omständigheter. Den nya ordningen kommer att försämra arbetsmarknadens funktionssätt genom att löntagares yrkeskunnande och utbildning blir värdelös redan efter sex månaders sjukskrivning. Många människor behöver en vidareutbildning för att komma vidare i arbetslivet efter sjukdom. Regeringen har däremot genomfört kraftiga nedskärningar på arbetsmarknadspolitiska program och halverat antalet platser i arbetsmarknadsutbildning. Det kommer att ytterligare försvåra återgången till arbetsmarknaden för många sjukskrivna. Sjukpenning ska endast betalas ut längre än om det finns särskilda skäl. Det ska enligt regeringen framgå av det medicinska underlaget att det finns en välgrundad anledning att anta att den försäkrade kan återgå i arbete hos arbetsgivaren och en tidsplan för när så förväntas kunna ske. Enligt regeringen bör särskilda skäl därför endast beaktas vid tydliga diagnoser. Vid mer diffusa diagnoser torde det vara svårt att ha en välgrundad uppfattning om att en viss terapi har önskad effekt eller vilket läkningsförlopp som förväntas. Särskilda skäl ska inte kunna beaktas efter det att den försäkrade haft nedsatt arbetsförmåga . Regeringen skriver att anställningsskyddet inte påverkas av de föreslagna bestämmelserna. Även om regeringen inte avser att ändra lagen om anställningsskydd, så urholkas anställningsskyddet bakvägen genom att arbetsförmågan ska prövas mot hela arbetsmarknaden. Förslaget innebär att fler sjukskrivna kommer att gå miste om sin sjukpenning eftersom de anses kunna utföra ett annat arbete. Om den försäkrade kan utföra något arbete på den reguljära arbetsmarknaden föreligger inte rätt till sjukpenning och därför ska försäkrade från och med denna tidpunkt i stället söka ersättning från t.ex. arbetslöshetsförsäkringen. När personen som har gått miste om sin sjukpenning återgår till sin gamla arbetsplats kan det uppstå problem. Sjukdom utgör inte saklig grund för uppsägning. Men däremot måste den anställde enligt Arbetsdomstolens rättspraxis utföra arbete som är av betydelse för arbetsgivaren för att saklig grund för uppsägning inte ska föreligga. Först måste dock möjligheten till rehabilitering och omplacering prövas. Enligt regeringens förslag ska möjligheterna till rehabilitering och omplacering prövas under de första i en sjukperiod. Om det föreligger en tvist och frågan går till en rättslig prövning i Arbetsdomstolen kommer AD att bedöma huruvida arbetsgivaren har fullgjort sitt rehabiliteringsansvar. Regeringen skriver att det kan stå helt klart att arbetstagaren inte kommer att kunna komma tillbaka i arbete hos den befintliga arbetsgivaren trots att denne har vidtagit de åtgärder i rehabiliteringshänseende som rimligen kan krävas. I sådana fall finns det knappast från någon av parternas utgångspunkt någon mening med att ett anställningsförhållande består och arbetsgivaren kan säga upp arbetstagaren (s. 73). Ordningen riskerar att leda till att arbetsgivare i ett tidigare skede säger upp sjukskrivna arbetstagare. De löntagare som är fackliga medlemmar kan få rättslig hjälp av sin fackliga organisation. Men socialförsäkringssystemet bör inte vara konstruerat så att enskilda individer ska behöva utkämpa rättsliga tvister för att få behålla sin anställning. Att alltfler sjukskrivna kommer att gå miste om sin ersättning tidigare och att arbetsgivarens rehabiliteringsansvar inte är förknippat med några sanktioner kommer sammantaget att innebära en urholkning av anställningsskyddet. vill i stället se en skärpning av kraven på arbetsgivarna att vidta rehabiliteringsinsatser och en precisering av vilka insatser som är rimliga innan arbetsgivaren kan säga upp en arbetstagare. Vi instämmer i LO:s krav att arbetsgivarens skyldighet att vidta rehabiliteringsåtgärder bör regleras i lagen om anställningsskydd. Regeringen föreslår att sjukpenning endast ska betalas ut i en sjukperiod. Dessutom vill regeringen undvika att personer kringgår ettårsgränsen genom att genast sjukskriva sig igen efter att de har fått med sjukpenning. Därför ska sjukpenning endast utgå under en ramtid av . Vid beräkning av antalet dagar beräknas , oavsett om sjukpenning har lämnats som hel eller partiell ersättning. För att återigen få sjukpenning på krävs enligt förslaget att den försäkrade inte uppbär sjukpenning . 11Förlängd sjukpenning med sänkt ersättning Regeringen föreslår att en försäkrad som har fått sjukpenning motsvarande av den sjukpenninggrundande inkomsten för maximalt antal dagar efter skriftlig ansökan kan beviljas förmånen förlängd sjukpenning med sänkt ersättning till . Den försäkrade kan efter en period med förlängd sjukpenning inte få nya dagar med förlängd sjukpenning, utan måste först få med sjukpenning på . För att en försäkrad ska kunna få sjukpenning igen krävs att den försäkrade inte uppbär ersättning . Den som med förlängd sjukpenning ännu inte kunnat återgå till arbete men som har viss arbetsförmåga ska, enligt regeringens förslag, anvisas t.ex. samhällsnyttig sysselsättning som ska erbjudas inom ramen för jobb och utvecklingsgarantins tredje fas. 12Införande av diagnosbaserad sjukpenning Om det föreligger synnerliga skäl får sjukpenning av SGI, enligt regeringens förslag, lämnas efter ansökan av den försäkrade, trots att sådan sjukpenning redan har lämnats . Regeringen anser att: det inte är rimligt att tidsbegränsa ersättning för en person som lider av en allvarlig sjukdom i de fall en tidsgräns med all sannolikhet saknar betydelse för att åstadkomma återgång i arbete. Detta undantag ska omfatta personer som är arbetsoförmögna på grund av mycket allvarliga sjukdomar så som vissa tumörsjukdomar, neurologiska sjukdomar såsom eller om den försäkrade väntar på transplantation av ett vitalt organ. Någon bortre gräns för hur länge en person ska kunna få på grund av synnerliga skäl föreslås inte. Många remissinstanser är kritiska till att regeringen i och med detta föreslår införande av diagnosbaserad sjukpenning. Den vanligaste dödsorsaken i är hjärt- och kärlsjukdomar. Sådana sjukdomar nämns inte ens i regeringens uppräkning av de sjukdomar som ska berättiga till ersättning på . skriver i sitt remissvar att: Såväl medicinska som rättviseskäl talar för att vissa diagnoser inte skall ge rätt till högre förlängd sjukpenning än andra. [A]tt gradera sjukdomar på det sätt som föreslås i regeringsförslaget leder bara till ofruktbara, tidskrävande och uppslitande diskussioner mellan patienter, patientorganisationer och professionella inom hälso- och sjukvården och Försäkringskassa samt till tidskrävande ansökningar för prövning om rätt till högre ersättning. Även och avstyrker förslaget om diagnosbaserad sjukpenning. instämmer i remissinstansernas kritik mot införande av en diagnosbaserad sjukpenning. Sjukförsäkringen är en inkomstbortfallsförsäkring som ska ge ersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga, inte på grund av att man har en viss sjukdom. Införande av diagnosbaserad sjukpenning utgör ett systemskifte i sjukförsäkringen. 13Remissinstanserna kritiska till snäva tidsgränser Remissinstanserna är kritiska till de snäva tidsgränserna. De fackliga centralorganisationerna LO, TCO och avvisar förslaget om att arbetsförmågan ska prövas mot hela arbetsmarknaden eftersom anställningsskyddet försvagas. ifrågasätter de snäva tidsgränserna och skriver att: Vi bedömer att dessa är alltför snäva mot bakgrund av de förutsättningar som finns hos offentliga rehabiliteringsaktörer och arbetsgivare. ifrågasätter också de snäva tidsgränserna och skriver att: anser att det finns anledning att begrunda förutsättningar att, med rätt kvalitet och med nödvändig rättsäkerhet, klara den arbetsbörda som förändringen kan förväntas innebära. Kommuner och Landsting, , Arbetsförmedlingen och regeringen själv tror att de föreslagna tidsgränserna kommer att leda till ett ökat behov av försörjningsstöd. skriver att: Eftersom tidsramarna är alltför snålt tilltagna för de flesta psykiska ohälsotillstånd/sjukdomar, kommer ett stort antal människor med psykiska ohälsotillstånd att bli arbetslösa och utförsäkrade ur sjukförsäkringen. Detta kommer naturligtvis inte att leda till att flera sjuka kommer ut i arbete. Dessa personer kommer med nödvändighet att vara hänvisade till försörjning via socialbidrag. Arbetsförmedlingen är kritisk till de snäva tidsgränserna och skriver att alltfler kommer att ramla mellan stolarna. För personer som är så sjuka att de inte kan jobba är inte Arbetsförmedlingen rätt stöd eftersom reglerna förutsätter att man står till arbetsmarknadens förfogande. Regeringen föreslår att sjukskrivna redan efter tre eller ska övergå från sjukförsäkringen till arbetslöshetsförsäkringen. Försäkrade som har fått förlängd sjukpenning eller inte är berättigade till sjukersättning ska också få hjälp på Arbetsförmedlingen. I sitt remissvar skriver Arbetsförmedlingen att: Det vore ingen tillfredsställande lösning att en stor grupp personer, som är och uppfattar sig som så sjuka att de inte kan arbeta, tvingas befinna sig som arbetssökande på Arbetsförmedlingen. Vidare skriver Arbetsförmedlingen att: personer i denna situation har mycket små möjligheter att få en anställning eller kunna behålla ett arbete. [I] konkurrensen med andra arbetssökande har de med ohälsa en mycket svag ställning. Även borgerliga kommuner är kritiska till förslaget. i varnar exempelvis för att ett stort antal människor kommer att hamna utanför vårt trygghetssystem. Man kan inte vara så blåögd att tro att det är endast ett få antal människor som detta kommer att beröra. Det finns ett antal sjukdomar som varar men där arbetsförmågan ej är varaktigt nedsatt så man uppfyller kravet för permanent ersättning. Det kan vara kombination av olika sjukdomar, det kan vara psykisk ohälsa där behandlingsinsatserna kommer att ta tid men där den enskilde kan komma åter för att bara nämna något. Vi kan ej förstå hur detta synsätt är förenligt med kristdemokratisk politik att värna den lilla människan.