mot · GW02U332 · 2008-10-02 00:00:00 — Folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska erkänna folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör verka inom EU och FN för ett internationellt erkännande av folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör verka för att erkänner folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/ kaldéer och pontiska greker. Forum för levande historia är en myndighet som har uppdraget att med utgångspunkt i Förintelsen arbeta med frågor som rör tolerans, demokrati och mänskliga rättigheter. Genom att belysa de mörkaste delarna av mänsklighetens historia vill vi påverka framtiden. Så lyder beskrivningen av en myndighet som arbetar på uppdrag och utbildar om bl.a. folkmordet . Historiens läxa är en av hörnstenarna i dagens demokratier där man har lärt sig av sina misstag, och genom förebyggande av upprepningar av tidigare fel strävar man mot en bättre framtid. Men ett förebyggande av framtida felsteg, i synnerhet om dessa är kända från historien, kan inte tillämpas om man inte öppet erkänner begångna felsteg. Historierevisionism är därför ett farligt verktyg för underlättandet av upprepning av historiens mörka sidor. Folkmordet drabbade främst armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker men kom senare även att drabba andra minoriteter. Det var drömmen om ett stort turkiskt rike, Storturan, som föranledde de turkiska ledarna att vilja etniskt homogenisera spillrorna efter sönderfall sekelskifte. Detta åstadkoms i skydd av det pågående världskriget då imperiets armeniska, assyrisk/syrianska/kaldéiska och pontisk-grekiska befolkning så gott som förintades helt. Forskarna uppskattar att ca 1500000 armenier, 250000500000 assyrier/syrianer/kaldéer och ca 350000 pontiska greker dödades eller försvann. Under den korta tid som efterföljde nederlag fram till den turkiska nationalistiska rörelsen, ledd av , diskuterades folkmordet öppet. Politiska och militära ledare ställdes inför rätta, anklagade för krigsbrott och begångna brott mot mänskligheten. Flera befanns skyldiga och dömdes till döden eller fängelse. Under dessa rättegångar uppdagades horribla detaljer om förföljelserna av minoriteterna i det osmanska imperiet. gick således igenom en fas lik den som upplevde efter . Processen varade dock inte . Uppkomsten av den turkiska nationella rörelsen och upplösningen av sultanatet ledde till att rättegångarna avbröts och att de flesta av de anklagade frigavs. Så gott som hela den återstående kristna befolkningen armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker fördrevs från områden de bebott . 3FN:s folkmordskonvention , och officiella erkännanden , den polsk-judiske advokaten som myntade begreppet genocide (folkmord) och var upphovsman till om förebyggande och bestraffning av folkmordsbrott, var väl medveten om folkmordet och den internationella gemenskapens misslyckande att ingripa. Hans bearbetning av definitionen fastställdes i FN:s konvention som lyder enligt följande: Artikel 2) I denna konvention innebär folkmord någon av följande handlingar med avsikt att helt eller delvis förinta en nationell, etnisk, ras eller religiös grupp genom att döda medlemmar ur gruppen; orsaka allvarlig kroppslig eller mental skada hos gruppens medlemmar; avsiktligt påverka gruppens levnadsförhållanden för att, helt eller delvis, orsaka dess fysiska förintande; påtvinga åtgärder avseende förhindrandet av födslar inom gruppen; tvångsförflytta gruppens barn till en annan grupp. Vidare gäller att dagens inte är någon ny lagstiftning utan endast ett fastställande av existerande internationella lagar om brott mot mänskligheten som angavs i artikel 230 (1920). Än viktigare är FN:s konvention om icke-tillämpbarheten av lagstadgade begränsningar för krigsbrott och brott mot mänskligheten (Convention on the Non-Applicability of Statutory Limitations to War Crimes and Crimes Against Humanity), antagen , i kraft , vilket fastställer dess retroaktiva och icke-preskriberbara natur. Av detta skäl betecknas både massakrerna i och Förintelsen som fall av folkmord enligt trots att båda ägde rum innan konventionens tillkomst. Under FN:s historia har två stora studier/rapporter förrättats om brottet folkmord. Den första är den s.k. Ruhashyankikorapporten och den andra är , sammanställd av (Economic and Social Council Commission on Human Rights, Sub-Commission on Prevention of Discrimination and Protection of Minorities, Thirty-eighth session, Item 4 of the provisional agenda, E/CN.4/Sub.2/ 1985/6). Folkmordet nämns på flera platser som exempel på begångna folkmord . Rapporten klubbades igenom i en underkommitté till för mänskliga rättigheter med rösterna 14 mot 1 (fyra nedlagda röster) . erkände officiellt folkmordet på armenierna. folkmordets 50-årsdag, har flera länder och organisationer officiellt erkänt folkmordet , bl.a. (1965), (1982), (1995), (1996), (1997), (1998), (1998), (2000), (2000), (2003), (2003), (2004), (2004), (2004), (2005), (2005), (2005), (2005) och (2007). 4Forskningen om folkmordet och svensk vetskap Efter Förintelsen betraktas folkmordet som det näst mest studerade fallet i modern tid. existerar en bred och tvärvetenskaplig konsensus hos en överväldigande majoritet av folkmordsforskarna att massakrerna i det , under , utgjorde ett folkmord som av forskarna kallas för folkmordsprototypen (medan Förintelsen kallas för folkmordsparadigmet). för Folkmordsforskare (Scholars, IAGS), en oberoende världsledande och tvärvetenskaplig auktoritet inom området, har fastslagit en konsensus i denna fråga, nämligen: , , och . Resolutionstexten från lyder enligt följande: Medan förnekandet av folkmord anses allmänt som sista steget i folkmord och skrinlägger bestraffningen av folkmordets förövare och bevisligen breder vägen för framtida folkmord; Medan det osmanska folkmordet mot minoritetsbefolkningen under och efter anges allmänt som ett folkmord endast mot armenierna, med litet erkännande av de kvalitativt likvärdiga folkmorden mot andra kristna minoriteter i det osmanska imperiet; Låt det klargöras att det är övertygelsen hos den för Folkmordsforskare att den osmanska kampanjen mot kristna minoriteter i imperiet utgjorde ett folkmord mot armenier, assyrier och pontiska och anatoliska greker. Låt det klargöras vidare att Föreningen kallar på att erkänna folkmordet mot dessa grupper, att utfärda en officiell ursäkt och åtaga snara och meningsfulla steg mot upprättelse. undertecknade ett sextiotal världsledande folkmordsexperter en appell riktad mot ledamöter där man avfärdade påståenden om oenighet bland forskare beträffande folkmordet . Forskningen måste fortsätta och både och omvärlden måste säkra möjligheten till en öppen, oberoende och ostörd atmosfär, bl.a. genom att måste ge full tillgång till sina arkiv såväl som att tillåta liknande diskussioner utan att forskare, författare, journalister och publicister riskerar åtal för att påtala folkmordets verklighet. Ny forskning vid vittnar även om en gedigen svensk kunskap om folkmordet . och generalstaben var väl underrättade om den pågående utrotningen via rapporter som ambassadör och den svenska militärattachén (båda stationerade i ) skickade till . Bland annat kan man läsa följande: Anckarsvärd, : mot armenierna hafva antagit hårresande proportioner och allt tyder på att ungturkarne vilja begagna tillfället, då af olika skäl ingen effektiv påtryckning utifrån behöfver befaras, för att en gång för alla göra slut på den armeniska frågan. Sättet härför är enkelt nog och består i den armeniska nationens utrotande. Anckarsvärd, : Det är icke blott armenierna utan äfven undersåtar af grekisk nationalitet som f.n. äro utsatta för svåra förföljelser Det kunde enligt hr. Tsamados [grekisk chargé daffaires] icke vara fråga om annat än ett utrotningskrig mot den grekiska nationen i Anckarsvärd, : De sex s.k. armeniska vilayeten lära vara totalt rensade från åtminstone armenisk-katolska armenier Det är uppenbart att turkarna söka begagna tillfället nu under kriget för att utplåna den armeniska nationen, så att när freden kommer ingen armenisk fråga längre existerar. , : Hälsotillståndet i är förfärande. Fläcktyfusen kräfver talrika offer. Armenierförföljelserna hafva i hög grad bidragit till sjukdomens spridande, emedan de utdrifna i hundratusental dött af hunger och umbäranden längs vägarna. Anckarsvärd, : Tillståndet kunde dock varit ett helt annat, om nämligen följt centralmakternas råd att till dem överlåta äfven den inre organisationen af provianterings- o. d. frågor Värre än detta är emellertid utrotandet af armenierna, som kanske kunnat förhindras, om tyska rådgifvare fått samma makt öfver den civila förvaltningen som de tyska officerarne faktiskt utöfva öfver här och flotta. Envoyé , : Dyrtiden stegras alltjämnt Den har flera orsaker: och slutligen produktionens starka aftagande på grund af minskad arbetskraft, orsakad dels genom mobiliseringen dels ock genom utrotandet af den armeniska rasen. I sina memoarer Minnen från Fred och Krig (1942), tillägnade ett helt kapitel åt folkmordet. I Mordet på en nation skriver att [deportationerna] hade officiellt till mål att flytta hela den armeniska befolkningen till steppområden i norra och i , men i verkligheten avsågo de att utrota armenierna Förintandet av den armeniska nationen i måste uppröra alla mänskliga känslor. Det hör utan tvivel till de största brott som under senare århundraden begåtts. Det sätt på vilket det armeniska problemet löstes var hårresande. Utöver dessa finns det flertalet ögonvittnesberättelser som missionärer och fältarbetare såsom , , , E. , , Per m.fl. publicerade. var den allra första personen som långt innan Lemkin använde begreppet folkmord när han kallade förföljelserna av armenierna för ett organiserat och systematiskt folkmord, värre än vad vi någonsin sett maken till i . Ett erkännande av folkmordet är inte endast viktigt för att få upprättelse för de drabbade folkgrupperna och de minoriteter som finns kvar i utan även för främjandet av utveckling. kan inte bli en bättre demokrati om sanningen om dess förgångna förnekas. Den armeniske journalisten mördades för att ha uttalat sig öppet om folkmordet och flera andra har åtalats för samma sak enligt den ökända paragraf 301. Turkiska regeringens senaste ändring av lagen är rent kosmetiska och innebär inte några som helst förändringar. Det sägs ibland att historien ska skrivas av historiker, och det ställer vi oss fullständigt bakom. Men det är politikers ansvar att förhålla sig till historiska faktum och historikernas forskning. Vidare bör ett svenskt erkännande av sanning och historiska faktum inte innebära något hinder för vare sig reformarbetet i eller EU-förhandlingar. Utifrån vad vi ovan anfört anser vi att bör erkänna folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi anser vidare att bör verka internationellt inom ramen för EU och FN för ett internationellt erkännande av folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Så länge länder som inte konfronterar med sanningen och det faktaunderlag som finns till hands kan inte komma vidare på sin väg mot ett öppnare samhälle, en bättre demokrati och fullt ut öppna möjligheterna för ett medlemskap i . bör därför verka för att erkänner folkmordet på armenier, assyrier/syrianer/kaldéer och pontiska greker. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.