mot · GW02U255 · 2008-09-30 00:00:00 — vill att ska verka för att EU tar bort tullmurar mot fattiga länder, att importrestriktioner för fattiga länder avskaffas och att WTO:s handelsavtal ersätts av avtal som tar sin utgångspunkt i fattigdomsbekämpning, utveckling och jämställdhet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.2En handelspolitik för jämställdhet Män och kvinnor påverkas på olika sätt när handelsreglerna förändras, eftersom roller och ansvar i ekonomin generellt ser olika ut för män och kvinnor. Det finns flera exempel på att handelsliberaliseringar har betydligt mer negativa effekter för företag ägda av kvinnor än företag ägda av män, p.g.a. att de kvinnliga företagarna ofta har sämre tillgångar till kapital och krediter. Därigenom kan även handelspolitiken hota genomförandet av mål tre om ökad jämställdhet mellan män och kvinnor. Trots detta beskrivs ofta handelspolitik som om den vore könsneutral. borde vara ett föregångsland med målet att påverka förhandlingar och nya handelsavtal internationellt så att dessa inkluderar en analys av hur avtalen påverkar kvinnor och de millenniemål som berör kvinnors situation. ska därför som enskild stat och inom ramen för EU och WTO verka för att alla förhandlingar om nya handelsavtal ska inkludera en analys av hur avtalet förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Så länge WTO styrs av de rika länderna kommer reglerna att fortsätta gynna västs ekonomiska intressen och motverka de förändringar som krävs för att millenniemålen ska uppfyllas. Fastän alla länder har varsin röst i Allmänna rådet, är det bara 2530 länder av sammanlagt 142 medlemsländer, som får vara med och förbereda ett beslut. Ett annat problem är att de som fattar besluten inte har blivit folkvalda, och de kan därför driva en politik som vanliga människor inte har någon insyn i eller kan påverka. De kan i många fall varken avsättas eller bli omvalda, vilket gör att de inte behöver ställas till svars för sina handlingar. Om WTO var mer demokratiskt skulle handeln automatiskt bli mer rättvis. Vill de rika länderna på riktigt stötta de fattiga måste de visa en långt större välvilja än de gjort . anser att bör verka för att WTO demokratiseras så att de fattiga länderna får en reell möjlighet att påverka handelspolitiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De fattiga ländernas skuldsättning är ett av de större hindren för fattigdomsbekämpning och därigenom för millenniemålens uppfyllande. Många länder tvingas spendera mer resurser på räntor och amorteringar än på utbildning, sjukvård och infrastruktur, vilket i många fall kraftigt begränsar möjligheten för många utvecklingsländer att själva göra satsningar för att nå millenniemålen. En förutsättning för att vända denna utveckling är att genomföra omfattande skuldavskrivningar. Skuldavskrivningar handlar inte om att vara snäll mot de fattiga. På grund av höga räntor har utvecklingsländerna i många fall betalat tillbaka sina lån om. I många fall är skulderna dessutom att betrakta som illegitima. Skuldavskrivning handlar om att bryta överföringen av pengar från syd till nord. 7.1Kraven som motverkar millenniemålen Vid G gjordes ett framsteg i skuldavskrivningsdebatten då beslut togs att de fattigaste ländernas skulder skulle minskas med 100miljarder dollar. De skrivs nu av inom ramen för det s.k. HIPC II-initiativet (Heavily Indebted Poor Countries). När länderna samlades beslutades att initiativet skulle utökas till att gälla HIPC-ländernas totala skulder till IMF och . HIPC-initiativet är ett steg i rätt riktning, men det är inte tillräckligt. och andra rika länder bör arbeta för mer långtgående skuldavskrivningar för fattiga länder, baserat på ländernas behov för att uppnå fattigdomsbekämpning och andra utvecklingsmål. Den rika världen måste ta sin del av ansvaret för uppfyllandet av millenniemålen och alla till buds stående medel måste användas för att nå dit. Till en början bör verka för att de 50 fattigaste länderna får totala och ovillkorade skuldavskrivningar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Skuldavskrivningar till de fattiga länderna inom ramen för HIPC är hårt villkorade. För att länder ska få minskad skuldbörda tvingas de genomföra nyliberala politiska förändringar. Det innebär nedskärningar och privatiseringar av den offentliga sektorn. Kritiken mot det här har varit omfattande, inte minst från länderna i syd, som menar att villkoren i många fall motverkar fattigdomsbekämpning, utveckling och uppfyllandet av millenniemålen. Detta kan tyckas vara aningen ironiskt, eftersom meningen med att skriva av skulder just är att motverka fattigdom. De makroekonomiska kraven leder till inskränkningar i demokratin i syd då de motverkar ett starkt ägandeskap för utvecklingsarbetet och de avgörande ekonomiska besluten flyttas från demokratiska valda parlament i syd till IMF, och långivarna i nord. Istället gynnar de företag som får ännu fler områden att bedriva vinstdrivande verksamhet på. menar att det är fel att villkora skuldavskrivningar på det här sättet. bör därför arbeta inom ramen för IMF och för en översyn av kraven inom HIPC så att de inte motverkar uppfyllandet av millenniemålen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har vi sett hur många långa och djupa konflikter har övergått i ett mödosamt freds- och försoningsarbete. En rad diktaturer har ersatts med demokratier, men i alltför många länder i , och riskerar gårdagens skuldsättning hindra en effektiv fattigdomsbekämpning och en fortsatt demokratisering. Till exempel har den nya ledningen i tvingats betala räntor som uppstod under diktatorn . var tvungna att betala en tredjedel av sitt BNP till avbetalningar för lån som togs av diktatorn . Dessa skulder menar vi bör betraktas som illegitima och avskrivas. har ställt sig negativt till alla sådana förslag. I betänkande 2007/08:UU4 framgår det att skälet för detta är att det är svårt att enas om vad en illegitim skuld är. anser inte att detta är ett skäl starkt nog för att avföra diskussionen om illegitima skulder. arbetade fram kriterier som kan ligga till grund för vad en illegitim skuld är. Det handlar om lån som inte kommit medborgarna till del, lån där medborgarna inte haft möjlighet att ge något godkännande samt lån där långivarna från början var medvetna om att pengarna inte skulle komma medborgarna till del. anser att ska verka för att ett internationellt regelverk för vad en illegitim skuld är ska utformas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare bör verka för att en skuldtribunal i FN:s regi tillsätts för att avgöra vilka skulder som kan anses vara illegitima. bör därefter, inom ramen för IMF, , , de regionala utvecklingsbankerna och , verka för att dessa illegitima skulder avskrivs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.2.1Sveriges ansvar som långivare Tyvärr finns det även svenska exempel på mindre hedervärda utlåningar. Ett av dem är fordringar på , vilka till större delen bestod av krediter som uppstod 1979 när den liberianska regimen inhandlade tre kustbevakningsbåtar från varv. var då en korrumperad enpartistat under president styre. Vi menar att i dessa fall bör ta ett ansvar som långivare och avskriva dessa skulder utan att det belastar biståndsbudgeten. Den norska regeringen beslutade att erkänna att har ett medansvar för delar av de fordringar man har mot länder i syd. Följaktligen menade man att saknade rätt att inkräva dessa fordringar, dvs. skulderna var att ses som illegitima. Året därpå inledde man en villkorslös skuldavskrivning som omfattande 520miljoner norska kronor till , , , och . Avskrivningarna belastade inte den norska biståndsbudgeten. anser att ska följa exempel och erkänna vårt medansvar och därmed avskriva de illegitima skulder som vi har. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De åtta millenniemålen är framtagna utifrån den millenniedeklaration som antogs av medverkande länder . I denna deklaration slås flera olika värden fast, bl.a. fred, säkerhet och nedrustning. Fred och säkerhet har en nära koppling till fattigdomsbekämpning, eftersom det är svårt att nå framgångar i ett land som drabbats av väpnad konflikt. I flera av världens krigshärjade konflikter är också millenniemålens uppfyllande som allra mest avlägset. Många länder har intensiva vapensamarbeten med länder där väpnad konflikt pågår eller där stora kränkningar av mänskliga rättigheter sker. Vi vill se hårdare internationella och svenska restriktioner för vapenhandel. 8.1Internationella restriktioner för vapenexport har världens militärutgifter ökat och var 2007 uppe på . svarar ensamt för av dessa utgifter. Detta kan jämföras med listans tvåa och trea, och , som bara satsade 60miljarder dollar vardera . Men upprustningen pågår på flera håll i världen, bl.a. , , , och . Enligt sker den procentuellt största ökningen av militärutgifter i hela världen i , där både och har ekonomiska intressen att säkra. Allra störst var den i . Dessa utgifter kan jämföras med världens samlade bistånd som var 103,9miljarder US dollar. Vid en jämförelse mellan dessa siffror och världens totala satsningar på militären framgår det att det satsas 1724 gånger mer på krigsindustrin än på bistånd. I många länder innebär det att resurser som skulle behövas i arbetet för att nå millenniemålen istället används för militär upprustning. lägger 47 gånger mer på militären än på vatten och sanitet, med andra ord delar av uppfyllandet av mål sju, som 118000 pakistanier dör p.g.a. diarré. Trots detta har beslutat att utfärda krediter om 17 miljarder för Saabs försäljning av Erieyerradarenheter, flygburet radarsystem, till . Många av dessa länder som bygger upp stora vapenförråd medverkar själva vid militära konflikter eller säljer vapen till krigförande parter, är ett bra exempel på det. Även EU bidrar till denna verksamhet. och exporterade exempelvis drygt 7500 pistoler till och så många som nio EU-länder exporterade krigsmateriel till . Ändå antog EU en uppförandekod (EU Code of Conduct on ) som är världens första regionala instrument för att förhindra vapenexport. I denna finns ambitioner att förhindra denna typ av vapenexport, men riktlinjerna är för lama och efterlevnaden dålig. har liknande målsättningar som den internationella fredsrörelsen. Vi anser att bör verka för att en förändring av EU:s uppförandekoder kommer till stånd och att dessa blir mer restriktiva så att vapenexporten till diktaturer, krigförande stater och länder där grova brott mot de mänskliga rättigheterna upphör. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.2Tydligare regler för svensk vapenexport Såväl riksdag som regering betonar att svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna. I riktlinjerna för svensk vapenexport anges att ett centralt villkor för att export ska beviljas är respekt för mänskliga rättigheter. Tyvärr ser verkligheten annorlunda ut. Vapenexport från tillåts till en rad länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna, bl.a. , , , och . Särskilt slående är dock den svenska vapenexporten till en militärdiktatur som har blivit en av största krigsmaterielkunder. har också ett vapensamarbete med , som har en inblandning i flera militära konflikter. Den svenska vapenexporten legitimerar därmed en rad tvivelaktiga regeringar och stärker dessutom deras vapenmakt rent konkret. Det borde vara uppenbart för alla att man inte kan föra en politik som främjar mänskliga rättigheter som man exporterar krigsmateriel för miljarder till dessa länder. Det borde också vara en självklarhet att inte ska exportera krigsmateriel till länder som systematiskt bryter mot mänskliga rättigheter. För är det i allra högsta grad uppenbart att dagens riktlinjer för svensk vapenexport inte fungerar. anser att nya riktlinjer för den svenska krigsmaterielexporten behövs som istället för att utgå från snäva näringspolitiska aspekter på krigsmaterielexporten betonar vikten av demokrati, MR-perspektiv och internationella säkerhetspolitiska aspekter. Detta vill vi att ska ge regeringen till känna. 9Tillgång till vatten och minskad slum Två delmål som ligger under millenniemål sju är att halvera antalet människor som saknar tillgång till vatten och sanitet, samt minska antalet människor som lever i städernas slumområden med 100miljoner . Glädjande prognoser visar att målet om rent vatten kommer att nås i många länder. Men självklart får vi inte glömma att detta fortfarande kommer att innebära att drygt en miljard människor saknar tillgång till rent dricksvatten. Precis som för de övriga målen är det även här framförallt söder om som halkar efter. prioriteringar för ett hållbart samhällsbyggande ligger väl i linje med det organ inom FN som har i uppgift att uppfylla målet om slumområden. Däremot är det mycket olyckligt att den minskningen av biståndet till Sida som nämnts tidigare också kommer att drabba viktiga svenska projekt inom detta område. I många länder har befolkningstillväxten på landsbygden helt avstannat medan städerna växer med en svindlande hastighet. Majoriteten av denna tillväxt sker i tredje världen. Man uppskattar att av befolkningsökningen kommer att ske just i områden i utvecklingsländer. Antalet människor som bor i slum beräknas uppgå till 1,4 miljarder. bor hälften av alla människor i städer, och de s.k. megastäderna (med fler än 10miljoner invånare) blir alltfler. förväntas det finnas 20 megastäder, de flesta i utvecklingsländerna. Denna stora och exceptionellt snabba omfördelning av befolkningen från landsbygd till städer i framförallt , och innebär självklart en stor omställning för de respektive länderna och ger effekter på bl.a. miljön, ekonomin och den sociala välfärden. Om urbaniseringens potential tillvaratas kan den innebära förbättrade möjligheter både för städer och för landsbygd. Problem uppstår när städerna växer för fort och viktig infrastruktur inte hinner med. Än en gång är det den fattigaste delen av befolkningen som drabbas hårdast när vatten och elektricitet uteblir. I biståndssammanhang är det viktigaste att vara medveten om att fattigdomen i städerna ser annorlunda ut än den på landsbygden. En avgörande skillnad är att en fattig stadsbo är helt beroende av pengar för sin överlevnad. Andra utmärkande drag för urban fattigdom är dyra och långa resor samt större otrygghet. Med så uppenbara skillnader kan man omöjligen tillämpa samma strategier för biståndsinsatserna i staden som på landsbygden. I en del länder har bl.a. betydande offentliga satsningar på slumområden lett till förbättrade levnadsvillkor och förhindrat att nya slumområdens växt fram. I flera andra länder är ansvaret för förhållandena i städerna splittrat på lokala, regionala och centrala myndigheter, med helt olika lösningar för fattigdomsminskning, utbildning, hälsovård etc. Avgörande för att en hållbar utveckling, med en i första hand minskning av antalet sluminvånare i världen med 100miljoner, ska kunna komma att nås är införandet av integrerade strategier för minskad fattigdom. Förbättring och förebyggande av slumområden måste införlivas i nationella utvecklingsplaner och i biståndsstrategier. bör i alla landstrategier inkludera strategier för fattigdomsbekämpning för såväl landbygd som områden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi lever inte i en jämställd värld. Maktordningen mellan män och kvinnor präglar politik och samhällsliv världen över, allt från global ekonomi till de mest intima relationer människor emellan. Tillgången till och makt över viktiga resurser, såsom kapital, krediter, jord, utbildning och ny teknik, är orättvist fördelad. Världen över har kvinnor betydligt sämre arbets- och anställningsvillkor och lägre lön än män. Könsmaktsstrukturerna kränker kvinnors rätt till ett fritt och självständigt liv även på områden som handlar om rätten till utbildning, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, medicinering och sjukvård, barnomsorg och att själv välja partner samt rätten till kroppslig integritet. Kvinnors underordning är en fråga om mänskliga rättigheter och demokrati, men också en fråga om utveckling. Så länge som kvinnor utestängs från de politiska arenorna, har sämre möjligheter till utbildning och förvägras rätten att bestämma över sina egna kroppar kommer ekonomisk utveckling och millenniemålen inte att uppnås. Flera av millenniemålen har också tydliga jämställdhetsperspektiv, enligt mål två ska flickor och pojkar få samma tillgång till grundskoleutbildning, enligt mål tre ska kvinnors ställning stärkas och enligt mål fem ska mödradödligheten minskas med tre fjärdedelar till 2015. En del framsteg har gjorts. Kvinnors inflytande i politiken har vuxit, deras tillträde till den betalda arbetskraften har ökat och flera länder har genom lagstiftning möjliggjort för kvinnor att äga mark samt gett kvinnor arvsrätt. De framsteg som gjorts är dock inte tillräckliga, utvecklingen går för sakta framåt och är ojämn. Den svenska utvecklingspolitiken utgår från två perspektiv: fattigdomsbekämpning och ett rättighetsperspektiv. För att framgång på dessa områden ska vara möjlig krävs att ett tydligt könsperspektiv inkluderas. anser därför att den svenska globala utvecklingspolitiken måste utveckla ett tredje mål som omfattar ett könsmaktsperspektiv. Detta bör som sin mening ger regeringen till känna. Inom FN-systemet arbetar för kvinnor, Unifem, för kvinnors mänskliga rättigheter, politiska deltagande och för att främja jämlikhet genom att ställa upp med expertis. Man har en central roll för arbetet med att uppfylla millenniemålen eftersom man är det enda FN-organ som har en operationell roll när det kommer till kvinnors rättigheter. Trots det valde regeringen att dra ned anslaget för Unifem, från 26 till 22miljoner kronor, vilket är mycket olyckligt. anser att åtminstone bör återställa stödet till Unifem. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 10.1Rätt till abort och minskad mödradödlighet Rätten till abort till sin egen kropp, till sin egen sexualitet är en av de absolut viktigaste rättvisefrågorna och en förutsättning för att mål fem om minskad mödradödlighet ska nås. Trots detta lever nästan en fjärdedel av jordens kvinnor i länder där abort är förbjudet, eller tillåtet bara för att rädda deras liv. får kvinnor och flickor i , , , inte göra abort under några omständigheter. I dessa länder är det oväsentligt om kvinnans eller flickans liv är i fara eller om graviditeten var en följd av incest eller våldtäkt något som är skrämmande vanligt. Istället dör flickorna, eller så uppmanas de att gifta sig med sin våldtäktsman. Denna skamliga ojämställdhet skördar miljontals liv, och det är naturligtvis de fattiga kvinnorna som offras. Efter abortförbudet som infördes nu senast i , beräknas misslyckade aborter redan vara den tredje vanligaste dödsorsaken bland kvinnor i fertil ålder. Enligt WHO dör runt 70000 kvinnor p.g.a. slarvigt utförda illegala aborter. har rika kvinnor över hela jorden alltid möjlighet att göra säkra aborter. Dödligheten bland blivande mödrar har länge funnits med på den internationella agendan. Trots detta har inga större framsteg gjorts, åtminstone inte i de värst drabbade regionerna. dör ca 20000 kvinnor och barn p.g.a. dålig mödrahälsa. Men kunskap om hur detta kan motverkas finns. Bara tillgång till preventivmedel kan minska mödradödligheten med så mycket som . Enligt kan antalet kvinnor som dör i samband graviditet och förlossning minska genom utbyggd mödravård och om världens kvinnor fick tillgång till akut förlossningsvård. Det handlar också om att kvinnors ställning generellt måste stärkas, politiskt, socialt och ekonomiskt. Bland annat måste flickor få tillgång till utbildning och fler kvinnor ges möjlighet att äga mark. Det behövs även en ökad kunskap om reproduktiv hälsa och familjeplanering, utbildad personal vid förlossningar och bättre mödravård. Ett flertal länder har praktiserat detta recept och lyckats minska mödradödligheten med enkla medel, det gäller bl.a. flera europeiska länder och , och . Men resurserna är bristande. har här mycket att tillföra och bör ta internationella initiativ för att få till stånd lagstiftning och efterlevnad av lagstiftning för säkra och lagliga aborter och minskad mödradödlighet. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter måste förbli en av topprioriteterna i vårt utvecklingssamarbete. anser att av biståndsbudgeten ska öronmärkas för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. UNFPA spelar en central roll i arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter och för att mål fem ska uppfyllas. Det är därför oroande att även detta FN-organ fått sina bidrag minskade av den borgerliga regeringen, från 405 till 400miljoner kronor. anser att åtminstone bör återställa stödet till UNFPA. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 10.2Stoppa mäns våld mot kvinnor Överallt i världen lever kvinnor under mäns underordning, även i . Mäns våld mot kvinnor är en maktdemonstration där våldet blir ett sätt att kontrollera kvinnan på. Det mesta av våldet sker hemma av en person som kvinnan har någon form av relation till. av världens flickor har utsatts för våld från en manlig familjemedlem. En stor del av våldet mot kvinnor uppstår i samband med väpnade konflikter. Från rapporterar om hur det sexuella våldet mot framförallt små flickor ökar, trots att kriget är slut. En del av flickorna som kommer in till organisationens kliniker är inte äldre än . Den svenska polisen har genom Sida byggt upp ett samarbete kring familjevåld i , vilket har resulterat i att alltfler kvinnor vågar anmäla övergrepp. Familjevåldsenheter där utsatta kvinnor och barn kan få professionell hjälp har upprättats och specialutbildade personal driver rättsprocesser mot förövarna, som ofta är offrens makar eller sambor. En gjord utvärdering visar att verksamheten har resulterat i minskat våld mot kvinnor och barn samt större tillit till polisväsendet. Ändå har regeringen beslutat att upphöra med detta stöd, som en del av regeringens landkoncentration. är kritiskt till det beslutet. 10.3Stärk kvinnorörelserna i syd Kvinnor blir kontrollerade på många olika sätt. Runt 140miljoner flickor och kvinnor i världen tros vara könsstympade. Dessa flickor får i resten av sina liv brottas med mer eller mindre allvarliga fysiska och psykiska problem som en direkt påföljd av den tortyr de blivit utsatta för. Det faktum att flickor har mindre kontroll över sitt sexualliv har bl.a. resulterat i att två tredjedelar av alla som drabbas av hiv i söder om är flickor. Ska millenniemål sex, om att stoppa spridningen av hiv/aids, kunna nås måste arbetet inkludera ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Här har Unifem bedrivit ett viktigt arbete. Vidare lider flickor i fattiga länder oftare av undernäring som ger bestående men, eftersom pojkar prioriteras när maten ska fördelas. Ofta påbörjas diskrimineringen innan flickorna ens är födda. handlade det om mord på flickspädbarn, nu handlar det om modern ultraljudsteknik. I världen totalt sett beräknas runt 100 miljoner flickor och kvinnor saknas p.g.a. ökade möjligheter att ta bort flickfoster. En annan fråga är barnäktenskap. Bortsett från det mest grundläggande, att ett barn ska ha rätt att vara ett barn, är dessa äktenskap dessutom ännu en faktor som har en skadlig inverkan på flickors rätt till utbildning och deras möjligheter att förverkliga sig själva. Enligt fanns det omkring 60miljoner kvinnor mellan i hela världen som hade gift sig . Barnäktenskap är förbjudna i de flesta länder, men lagarna efterlevs . Ett stort problem är att regeringar i de länder där lagarna inte åtföljs alltför ofta är motvilliga att ta itu med problemet. Resultatet blir en legaliserad pedofili, något som aldrig får acceptera eller hålla tyst om. Diskriminering p.g.a. kön är oförsvarbart.