mot · GW02A402 · 2008-10-07 00:00:00 — En grön politik för lika rättigheter 3.1Ett samhälle för alla på riktigt8 3.2En politik för lika rättigheter9 4.2Bristande tillgänglighet bör utgöra diskriminering10 4.3Skapa reella möjligheter för enskilda aktörer att driva diskrimineringsmål10 4.3.1En fond med processmedel bör inrättas11 4.3.2Förändra reglerna för rättegångskostnader12 4.4.1En översyn av hetslagstiftningen krävs14 4.5Inrätta en myndighet för lika rättigheter15 4.6Transpersoner bör omfattas av hatbrotts- och hetslagstiftningen16 4.7Även strukturell diskriminering bör kunna processas i domstol16 4.8Säkra diskrimineringskompetens i Arbetsdomstolen16 4.11Särskild satsning på afrosvenskar, romer och muslimer17 4.12Säkra stödet till företrädare för de olika diskrimineringsgrunderna18 4.13Arbetsgivare och utbildningsanordnare ska vara skyldiga att vidta aktiva åtgärder för alla diskrimineringsgrunder18 5En generell politik för lika rättigheter19 5.1Granskning av den generella politiken19 5.2.1En ny syn på modersmål i skolan19 5.2.2Förstärk rätten till sfi22 5.2.3Generell kunskapshöjning om pedagogik rörande utsatta grupper22 5.3.1Öppna möjligheten att folkbokföra intersexuella barn även utan att kön fastställts23 5.3.2Förnamn ska få väljas fritt, oavsett traditionell könsassociation23 5.4.1Etnisk positiv särbehandling bör vara tillåtet i arbetslivet23 5.5.1Antidiskrimineringsklausuler bör införas vid all statlig upphandling24 5.6.1Krav på efterlevnad av tillgänglighetskrav vid nybyggnation25 5.8.1Reformera reglerna för könskorrigering26 5.8.2Satsning på likarättskompetens i vården26 5.8.3Ensamstående kvinnor bör kunna få tillgång till insemination inom vården26 5.10.1Skapa incitament för bilpooler med bilar anpassade för personer med funktionsnedsättning27 5.10.2Säkerställ tillgängligheten i kollektivtrafiken28 5.11.1Startkapital till småföretagare med invandrarbakgrund28 5.13.1Koppla krav på aktivt arbete mot sexism, rasism och homofobi till bidragsgivningen till idrottsrörelsen29 5.14.1Förändra reglerna för faderskapspresumtion29 5.14.2Verka för att internationell adoption möjliggörs för personer med funktionsnedsättning30 5.15.1Inför en samtyckesbaserad våldtäktslag30 5.15.2Arbetet mot mäns våld mot kvinnor bör utgå från en könsmaktsförståelse31 5.15.4Återinför hatbrott som prioritering31 5.16.1Rösträtt vid 16 år32 6.1Inrätta en bred minoritetspolitik32 6.2Följ upp om de nationella minoriteternas situation33 6.3Stärk finansieringen till de etniska minoritetsorganisationerna33 6.4Säkerställ tillgången till högskoleutbildning i minoritetsspråken34 6.5Överväg fördelningsprinciperna för bidragen till trossamfunden34 begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av diskrimineringslagstiftningen så att bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning utgör diskrimineringsgrund. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en fond bör inrättas, ur vilken man ska kunna söka pengar för att täcka rättegångskostnader i diskrimineringstvister. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reglerna för fördelning av rättegångskostnader vid diskrimineringstvister bör reformeras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning i syfte att se över hetslagstiftningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en särskild myndighet för lika rättigheter bör inrättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att transpersoner bör omfattas av hatbrotts- och hetslagstiftningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att talan om strukturell diskriminering bör kunna föras i domstol. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra Arbetsdomstolens sammansättning i diskrimineringstvister. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av kvalitativ statistik av anmäld diskriminering från antidiskrimineringsbyråerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att diskrimineringsombudsmännen bör ges möjlighet i lag att genomföra s.k. situation testing. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en särskild satsning på att motverka diskriminering av afrosvenskar, romer och muslimer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stödet bör stärkas till organisationer som företräder de grupper som skyddas av diskrimineringslagstiftningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsgivare och utbildningsanordnare bör vara skyldiga att vidta aktiva åtgärder för att motverka diskriminering på samtliga diskrimineringsgrunder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett antal utredningar bör tillsättas för att granska varje relevant politikområde ur ett likarättsperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att betyg i modersmål ska vara meriterande vid antagning till högskolan på samma sätt som betyg i moderna språk.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda rätten till modersmålsstöd i förskolan.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en effektutvärdering av sfi.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ett kompetensutvecklingsprogram som möjliggör för anställda i offentlig sektor att läsa svenska för invandrare.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en generell kunskapshöjning bland skolpersonal om HBT- och genuspedagogik, om rasism och diskriminering samt pedagogik kring funktionsnedsättning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att barn bör kunna folkbokföras utan fastställt kön i väntan på att detta skett.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att namnlagen bör ändras så att personer som är myndiga kan välja förnamn fritt, oavsett vilket kön namnet oftast associeras med.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att etnisk positiv särbehandling bör vara tillåtet på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att antidiskrimineringsklausuler bör införas i samtliga statliga upphandlingar.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regler och förfaringssätt för offentlig upphandling bör ändras i syfte att göra den mer tillgänglig.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa åtgärder så att plan- och bygglagens intention om tillgänglig nybyggnation följs.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att värna EBO-principen.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reglerna för könskorrigering bör ändras.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ges ett särskilt uppdrag att säkerställa likarättskompetensen inom vården.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ensamstående kvinnor ska kunna få tillgång till insemination inom vården.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om surrogatmoderskap.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att incitament bör skapas för bilpooler med bilar som är anpassade för personer med funktionsnedsättning.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillgängligheten i kollektivtrafiken för personer med funktionsnedsättning behöver förbättras.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en granskning bör genomföras av eventuell strukturell diskriminering bland banker och låneinstitut.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör utveckla formerna för att ge mikrolån till småföretagare.9 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att omotiverade åldersgränser ska förbjudas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att krav på arbete mot rasism och homofobi bör kopplas till bidragsgivningen till idrottsrörelsen.10 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reglerna för faderspresumtion bör ändras.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att internationell adoption möjliggörs för personer med funktionsnedsättning.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet mot mäns våld mot kvinnor bör utgå från en könsmaktsförståelse.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ett HBT-fridsprogram.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hatbrott åter bör bli ett prioriterat område för och Åklagarmyndigheten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rösträttsåldern bör sänkas till 16 år.11 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en minoritetspolitik införs som omfattar alla etniska minoriteter.11 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att följa upp om skyddet för de nationella minoriteterna.11 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att finansieringen till de etniska minoritetsorganisationerna bör stärkas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillgång till högskolekurser i de tio största minoritetsspråken bör säkras.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en översyn bör göras av fördelningsprinciperna för bidragen till trossamfunden.10 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stödet till bör återinföras. 1 Yrkandena 4, 6 och 3941 hänvisade till JuU. 2 Yrkandena och 46 hänvisade till UbU. 3 Yrkande 20 hänvisat till SkU. 4 Yrkandena 21, 25 och 37 hänvisade till CU. 5 Yrkandena 23, 24 och 33 hänvisade till FiU. 6 Yrkande 26 hänvisat till SfU. 7 Yrkandena och 38 hänvisade till SoU. 8 Yrkandena 31 och 32 hänvisade till TU. 9 Yrkande 34 hänvisat till NU. 10 Yrkandena 36 och 47 hänvisade till KrU. 11 Yrkandena 4244 hänvisade till KU. 3.1Ett samhälle för alla på riktigt För de Gröna råder det ingen tvekan om att alla ska ha samma rättigheter och möjligheter att verka i vårt samhälle. I statistiska granskningar av arbetsmarknaden, den politiska arenan och brottsutsattheten framträder uppenbara olikheter mellan olika grupper. Än tydligare blir skillnaderna i människors egen upplevelse av samhället. Om man tar sig tid att lyssna på människors berättelser om fruktlös jakt på arbete, om sexistiska kränkningar i form av ord, tafs och våld, om timslångt sökande efter ett kafé där rullstolen kommer in så kan man omöjligt hävda att är ett jämställt eller jämlikt land att leva i. har präglats av att vita, heterosexuella medelålders män utan funktionsnedsättning haft makt och tolkningsföreträde inom de flesta områden. Därför har vi en infrastruktur som gynnar mäns resande, en boendepolitik anpassad efter kärnfamiljen och en skola där svensk bakgrund premieras. Vi som ifrågasätter sådana normer påstås vilja ha särlösningar. I själva verket vill vi ha ett samhälle som passar oss alla. Vad vi ser är hur flera olika maktstrukturer samverkar och också måste förklaras på olika sätt. Vissa av strukturerna, exempelvis rasistiska sådana, kan i vart fall delvis förklaras med att de utsatta grupperna utgör minoriteter i samhället. Diskriminering och utsatthet hos kvinnor, som i praktiken utgör en majoritet av befolkningen, måste istället förstås utifrån en könsmaktsordning. syn på jämställdhetspolitik utvecklas ingående i vår jämställdhetsmotion, 2007/08:A402. Människor som på något sätt avviker från straffas för det. Straffet ser olika ut, ofta beroende på hur mycket man kan och vill tona ner sin särart och anpassa sig till majoritetssamhället. Den kan komma relativt lindrigt undan som kan tänka sig att ta av sig sin slöja, låta bli att hålla sin partner i handen på gatan, anlägga en behagande kvinnlighet eller ta ett arbete långt under sina kvalifikationer. Men ett annat val innebär ett högre pris ett pris som den får betala som ser vad det kostar för självkänslan och handlingsfriheten att kompromissa med den egna identiteten, som insisterar på att gå själv hem från bussen trots rädslan att bli överfallen eller som vägrar att byta till ett svenskklingande namn. Detsamma gäller för dem vars normbrott inte låter sig tonas ned. Hudfärg går inte att tvätta bort. En synskada är vad den är. Vad statistik, forskning och människors erfarenheter berättar är att priset dessa människor betalar är sämre ekonomi, begränsad tillgång till arbetsmarknaden och samhällsliv samt kränkningar och våldsutsatthet. För är det uppenbart att detta är politiska frågor som kräver politiska insatser. Normerna och priset för att bryta dem upprätthålls till stor del genom politiska beslut och kan också motverkas genom sådana. Denna klarsyn, hur samhällets normer begränsar och straffar människor, tillsammans med övertygelsen om att var och en har rätt att vara sig själv men ändå ha samma möjligheter att verka i samhället, bildar grunden för normkritik och för vår politik för lika rättigheter. 3.2En politik för lika rättigheter ligger bakom stora delar av den antidiskrimineringspolitik som förts i . Över 20 antidiskrimineringsbyråer har en kontinuerlig finansiering. Våra ombudsmän mot diskriminering har breda uppdrag och gott anseende. Kunskapsnivån om diskriminering inom offentlig förvaltning har höjts och arbetet med antidiskrimineringsklausuler vid offentlig upphandling har påbörjats. Politiken mot diskriminering behöver ytterligare skärpas och utvecklas. Framför allt måste vi säkra att människor som diskriminerats har en reell möjlighet att få kompensation och upprättelse. Antidiskrimineringspolitiken är därför den första delen av vår politik för lika rättigheter och utgör avsnitt fyra i denna motion. Vi menar dock att det nu är tid att gå vidare och utveckla en politik som inte begränsas till ett strikt antidiskrimineringsperspektiv. Vår politik för lika rättigheter bygger på insikten om att formell likabehandling inte räcker. Mötet mellan människors olika förutsättningar och samhällets normer innebär att varje sammanhang måste granskas ur de utsatta gruppernas perspektiv. Även om en ytterdörr är lika bred för alla ingen uppenbar diskriminering så föreligger inte lika rättigheter om den är för smal för att en rullstol ska kunna komma igenom. Detta innebär att hela den generella politiken måste genomlysas med ett likarättsperspektiv. Detta måste vara en fortgående process, men vi vill att den inleds genom att ett antal utredningar tillsätts som granskar alla politikområden. För att visa på vilken typ av åtgärder en sådan granskning kan leda fram till har vi, efter samtal med ett trettiotal organisationer som företräder olika minoriteter och andra normbrytande grupper, politikområde för politikområde arbetat fram 42 konkreta förslag. Dessa utgör kapitel två i denna motion. Avgörande för ett samhälleligt likarättsperspektiv är att former och förutsättningar finns för de normbrytande grupperna själva att organisera sig, formulera sitt perspektiv och driva sina krav. Vi menar att bör utveckla en minoritetspolitik som syftar till att skapa sådana förutsättningar för alla minoriteter. Även om de nationella minoriteterna intar en särställning är det av vikt att alla minoriteter, vars medlemmar vill det, kan formulera sitt perspektiv, agitera för sina krav och främja den egna gruppens identitet, kultur och språk. Detta utgör den tredje delen av vår politik för lika rättigheter och utvecklas i avsnitt sex i denna motion. Att skyddas mot diskriminering är en mänsklig rättighet. måste säkerställa att vi har ett rättsskydd som inte bara är en papperskonstruktion utan i praktiken erbjuder ett effektivt rättsmedel för den som drabbas. Det är viktigt att synliggöra att ett effektivt diskrimineringsskydd inte bara syftar till att kompensera och ge upprättelse till den som drabbas. Den fyller i allra högsta grad en handlingsdirigerande funktion. Den arbetsgivare, restaurangägare eller skolledare som vet att avsiktlig eller oavsiktlig diskriminering riskerar att kosta henne kommer att noggrant se till att så inte sker. 4.2Bristande tillgänglighet bör utgöra diskriminering har konstaterat att bristande tillgänglighet är en av de största orsakerna till att funktionshindrade diskrimineras. samlade handikapprörelse har påtalat behovet av en diskrimineringslag som inkluderar bristande tillgänglighet. De lämnas nu besvikna när propositionen presenteras. delar bedömning att arbetsgivare och andra som omfattas av lagens förbud mot diskriminering inte ska få missgynna en person med funktionshinder genom att underlåta att vidta skäliga åtgärder för tillgänglighet. Att göra detta ska klassas som diskriminering. I en verksamhet där man yrkesmässigt vänder sig till allmänheten bör det kunna krävas att det i möjligaste mån skapas förutsättningar för att funktionshindrade ska kunna ta del av verksamheten. Ett exempel är att kunna ta sig in i en butik och ta del av de varor som erbjuds där. Regeringen anser nu att frågan om tillgänglighet bör utredas ytterligare. Men i betänkande är frågan grundligt utredd. Det finns ingen anledning att vänta . bör begära att regeringen omgående återkommer med ett nytt lagstiftningsförslag. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av diskrimineringslagstiftningen så att bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning utgör diskriminering. 4.3Skapa reella möjligheter för enskilda aktörer att driva diskrimineringsmål Den som anser sig diskriminerad, men inte vill ha eller av andra anledningar inte får stöd av någon av ombudsmännen mot diskriminering, har i praktiken mycket små möjligheter att på egen hand driva sin fråga i domstol. På samma sätt har landets drygt tjugo ideella antidiskrimineringsbyråer små möjligheter i praktiken att ta en tvist till domstol. Vid en förlust löper man risken att få stå för motpartens rättegångskostnader. Dessa uppgår till efter ett instansförfarande i Arbetsdomstolen. Den risken ska vägas mot att utdelningen i form av utdömt skadestånd vid vinst i AD har varit . Till detta kommer att utsikterna att vinna än så länge synes små: av de 20 diskrimineringstvister i AD som rört etnicitet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionsnedsättning har den som ansett sig diskriminerad haft framgång endast i tre fall. Tvister som rör sexuella trakasserier och trakasserier på grund av kön, ojämställda löner och diskriminering på grund av föräldraledighet eller könsdiskriminering förekommer i mycket större utsträckning än som vad som syns i AD. I praktiken har alltså de statliga ombudsmännen, och till viss del fackförbunden, monopol på att driva diskrimineringsprocesser. Visserligen är det svenska ombudsmannasystemet ett kraftfullt vapen mot diskriminering, men det finns ändå flera skäl till att skapa reella möjligheter för privata aktörer att processa i diskrimineringsmål. Först och främst är ombudsmännens resurser begränsade. Det är inte rimligt att en diskriminerad persons möjlighet att få rätt i domstol är avhängigt av att ombudsmännens tjänstemän har tid att ta sig an ärendet. finns exempel på hur anmälningar har hunnit bli preskriberade innan ombudsmannen för etnisk diskriminering har hunnit ta sig an dem. Vidare är möjligt att en person som blivit diskriminerad av någon anledning inte vill vända sig till en diskrimineringsombudsman. Anledningen kan vara dåliga erfarenheter eller dåligt bemötande. Slutligen finns det ett egenvärde i att fler aktörer processar i diskrimineringsmål. Den dynamik, i form av sund konkurrens och samverkan, som kan förväntas uppstå mellan diskrimineringsombudsmännen, diskrimineringsbyråer och andra aktörer kommer att driva fram en skarpare processföring och bättre prejudikat. grundsyn är att det finns ett egenvärde i att medborgarna inte alltid vänder sig till staten när något är fel, utan att det finns verktyg i samhället för att ta sig an problem på egen hand. 4.3.1En fond med processmedel bör inrättas föreslår därför att staten inrättar en fond ur vilken diskrimineringsbyråer och andra privata aktörer kan söka pengar för att kunna processa diskrimineringsmål, liknande det förslag som lagts fram i den offentliga utredningen Det blågula strukturell diskriminering i (SOU 2005:56). Fonden bör förvaltas av företrädare för det civila samhället, exempelvis diskrimineringsbyråerna, och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en fond bör inrättas, ur vilken man ska kunna söka pengar för att täcka rättegångskostnader i diskrimineringstvister. 4.3.2Förändra reglerna för rättegångskostnader bör ta intryck av den modell för diskrimineringstvister som finns i . Om den som stämmer ett företag har framgång med sin talan döms företaget att stå för den diskriminerades rättegångskostnader. Om utgången är den motsatta står parterna däremot för sina respektive kostnader. Den som anser sig diskriminerad riskerar således inte att få betala motpartens rättegångskostnader. I bär den förlorande parten alltid vinnarens rättegångskostnader, oavsett om förloraren är en enskild privatperson eller ett stort företag. Denna modell har visat sig vara framgångsrik i att möjliggöra att de som diskrimineras kan söka upprättelse genom domstolssystemet. Uppenbart ogrundade stämningar undviks genom regler som bland annat innebär att domstolen vid sådana fall kan ålägga den anklagande parten att betala delar av eller hela det anklagade företagets rättegångskostnader. Exakt vilket motsvarande skydd som vi i bör ha mot uppenbart ogrundade stämningar återstår att ta ställning till. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reglerna för fördelning av rättegångskostnader vid diskrimineringstvister bör reformeras. I kriminaliserades hets mot folkgrupp första gången . har lagstiftningen ändrats , , då lagen kom att omfatta hot och missaktning mot homo- och bisexuella. har domstolarna haft uppgiften att hantera den svåra avvägningen mellan människors rätt till skydd mot hot och våld på grund av sitt ursprung och den grundlagsskyddade yttrandefriheten. Praxis har varit förhållandevis tydlig och polis och åklagare har haft hyfsade riktlinjer att gå efter. har dock en oroande utveckling skett. har genom fyra avgöranden skapat en situation där det råder stor osäkerhet om vad som är straffbart eller inte. I tre av dessa fall har domstolen funnit att dagens hetslagstiftning strider mot den i artikel 10 skyddade rätten till yttrandefrihet. Det råder nu en osäkerhet i hela rättskedjan om vad som gäller. 4.4.1Illa underbyggd praxis har urholkat hetslagstiftningen I rättsfallet NJA 2005 s. 805 friades pingstpastorn i åtalet om hets mot folkgrupp. hade i sin predikan, som han bland annat skickade som referat till lokalpressen efter gudstjänsten, anfört att homosexualitet var en sexuell abnormitet och att sådana var som cancersvulster på människokroppen. HD menade att Greens uttalanden visserligen utgjorde hets mot folkgrupp enligt svensk rätt men inte kunde anses vara ett s.k. hate speech i den mening som har utvecklat begreppet i sin praxis. Enligt är det endast hate speech som får förbjudas. En fällande dom skulle därför strida mot skydd för religions- och yttrandefriheten (art. 9 och 10). Sedan Green-domen har två ytterligare rättsfall utvecklat HD:s tolkning av i relation till den svenska hetslagstiftningen.