mot · GV02U27 · 2008-04-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2007/08:89 politik för global utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen tydligare bör kritisera kränkningar av mänskliga rättigheter, också när stormakter begår dem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öronmärka medel för kampen mot människohandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lyfta fram arbetet mot mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör prioritera mänskliga rättigheter i arbetslivet högre. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en bred strategi för insatser i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör öka ansträngningarna för nedrustning och icke-spridning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen inte ska verka för undantag av vissa typer av klustervapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ny krigsmateriellagstiftning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avräkningar från biståndsramen för skuldavskrivningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om det civila samhällets roll i utvecklingspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utfasningen av Rysslandsbiståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skuldavskrivning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en solidarisk miljö- och klimatpolitik på nationell och global nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för att genomföra politiken för global utveckling. Fattigdom kan inte bara mätas i inkomst per person. Global utveckling och minskad fattigdom skapas inte enbart genom att människor har mat för dagen, utan genom allas möjlighet att ta till vara sin kraft i ett demokratiskt samhälle där alla har tillgång till god hälsovård, utbildning och jobb. Brist på inflytande, dålig hälsa och analfabetism är fattigdomsbevis. Bland fattiga har kvinnor och barn minst inflytande över samhällen och sina egna liv. FN:s åtta millenniemål är förpliktande. Handling krävs på alla nivåer, av kommuner, regioner, regeringar och multilaterala institutioner. Oavsett om länder samarbetar kring jordbruksfrågor, folkhälsofrågor eller säkerhetspolitik så är hållbar global utveckling ett mål i samarbetet. En hållbar global utveckling skapas inte enbart genom frihandel, skuldavskrivningar eller bistånd. För att öka välståndet och minska fattigdomen krävs att många faktorer samverkar. Ett helhetsgrepp krävs i såväl enskilda länder som internationella organisationer. politik för global utveckling, (hädanefter också kallad PGU) vilken antogs av , har utarbetats just på grund av denna insikt att många politikområden, även sådana som traditionellt inte haft fokus på utvecklingsfrågor, påverkar utvecklingen i världen och förutsättningarna för fattiga människor i utvecklingsländerna. Det övergripande målet, vilket gäller för samtliga politikområden, är att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling, och politiken ska genomsyras av två perspektiv ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv på utveckling. Genom en ökad samstämmighet i agerandet mellan politikområden och aktörer, inklusive Europeiska unionen (EU), (), de internationella finansiella institutionerna, andra multilaterala institutioner och länder blir fattigdomsbekämpningen effektivare. Politiken är inriktad på fattiga människor i utvecklings- och transitionsländer och omfattar alla politiska beslut som direkt eller indirekt påverkar dessa människor. Politiken för global utveckling genomsyras av två grundläggande perspektiv som kompletterar och stöder varandra och är delvis överlappande. Tillsammans utgör de ett förhållningssätt för arbetet med att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling inom varje politikområde. Individen står i centrum som bärare av rättigheter för att med egen kraft, vilja och kapacitet skapa utveckling. Rättighetsperspektivet tar sin utgångspunkt i de mänskliga rättigheterna och i betoningen av demokrati som grund för utveckling. Respekten för samtliga mänskliga rättigheter, däribland barnets rättigheter, demokrati och jämställdhet betonas. De mänskliga rättigheterna, uttryckta i FN:s konventioner på området, utgår från den grundläggande principen om alla människors lika värde och diskrimineringsförbudet. Individen är bärare av rättigheterna och staten ansvarar för att rättigheterna respekteras och omsätts i praktiken genom ett fungerande rättsväsen, lagstiftning, undervisning, socialt stöd, osv. Därigenom skapas också förutsättningar för individen att med egen vilja, kraft och kapacitet bidra till utveckling. Diskriminering är ofta orsak till marginalisering och fattigdom och utgör därmed hinder för att nå målet om en rättvis och hållbar utveckling. Ett exempel är könsdiskriminering som både kan vara en orsak till fattigdom och ett hinder för människor att ta sig ur fattigdomen. Fattiga människors perspektiv på utveckling innebär att fattiga kvinnors, mäns och barns situation, behov, förutsättningar och prioriteringar ska vara utgångspunkten för fattigdomsbekämpning och för främjandet av en rättvis och hållbar utveckling. Det innebär en fördjupning av det globalt överenskomna målet att minska fattigdomen i världen. Fattiga människor är med detta synsätt subjekt och aktörer inte objekt eller passiva mottagare av insatser. Fattigdomen är mångdimensionell, situationsspecifik och dynamisk och handlar i grunden om ofrihet om brist på säkerhet, resurser, möjligheter och makt. Människor som lever i fattigdom utgör inte någon enhetlig kategori. Genomgående är dock att de sällan framhåller fattigdomens ekonomiska dimension utan att lyfta fram brister i andra avseenden, som ohälsa, otrygghet, att inte kunna uppfylla sociala eller kulturella förpliktelser eller att inte kunna påverka politiska beslut. Vi välkomnar att regeringen nu lagt en genomarbetad skrivelse om PGU till . signaler från regeringen har varit oroande, då de tytt på bristande engagemang för denna viktiga politik som var först i världen med. har varit en föregångare och det gäller nu för regeringen att genom en aktiv politik se till att fortsätter vara föregångsland. Det vore ett verkligt viktigt bidrag till en hållbar global utveckling. Skrivelsen är ambitiöst utformad men texten medför en perspektivförskjutning där solidaritet och det lokala ägarskapet som förutsättning för förändring är starkt nedtonat till förmån för ökat fokus på det svenska egenintresset och en övertro på marknadslösningar. De generella beskrivningarna av PGU och de inriktningar regeringen valt att fokusera på kommer vi socialdemokrater inte att beröra i denna motion. Vi kommer i stället att fokusera på några områden där vi ser att regeringen inte agerar i enlighet med PGU eller där andra brister finns. Regeringen tyst när mänskliga rättigheter kränks Regeringen skriver: Respekt för mänskliga rättigheter är en grundläggande förutsättning för en rättvis och hållbar global utveckling. Regeringen driver en resultatinriktad politik, både nationellt och genom EU samt regionala och internationella organisationer, för att stärka efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna. Allt detta är alldeles utmärkt men det är viktigt att engagemanget till försvar för de mänskliga rättigheterna görs synligt också i den publika debatten. Regeringen har kritiserats starkt för sin passivitet och ovilja att påtala kränkningar av mänskliga rättigheter, särskilt gentemot stormakterna. Vi socialdemokrater har påtalat detta , inte minst i utrikespolitiska debatt , den biståndspolitiska debatten i december året innan, i riksdagsmotioner och andra debatter. Detta är några fall vi kritiserat. Under det kinesiska statsbesöket i var regeringens kritik mot brott mot de mänskliga rättigheterna i alltför lågmäld. Exempelvis sade statsministern efteråt att han förklarat vad står för och att mänskliga rättigheter är viktigt för oss i . Det är inte samma sak som att kraftfullt kritisera förhållandena i . I samband med samma statsbesök förklarade också statsministern att han inte ville ta upp enskilda människors fall i samtal med de kinesiska ledarna. Statministern avsåg alltså att bryta med ett förhållningssätt som tidigare både socialdemokratiska och borgerliga statministrar arbetat efter. Dock tvingade den starka kritiken fram en helomvändning och statsministern sade senare att han skulle kunna ta upp enskilda fall där människor fått sina grundläggande rättigheter kränkta, vilket var det enda rimliga att göra. Utrikesministern vill helst heller inte tala om personer, särskilt inte om de är ryska presidenter. Efter det odemokratiska ryska dumavalet ville Bildt inte svara på frågan om han ansåg vara demokrat eller inte. Det är ett exempel vi vill använda för att belysa regeringens påfallande beskedlighet i relationerna med det alltmer auktoritära . Den amerikanska administrationens godkännande av skendränkningar som förhörsmetod borde också ha föranlett kraftig kritik från den . Om regeringen tydligare hade vågat kritisera också stormakters brister när det gäller mänskliga rättigheter hade skrivelsens måluppfyllelse varit mer komplett. Den mest cyniska brottsligheten är den växande handeln med kvinnor och barn för sexuellt utnyttjande och prostitution. Hundratals kvinnor kommer till genom denna handel. har varit drivande internationellt för att motverka människohandeln både inom EU och FN. Sexslavhandeln måste stoppas människan är ingen handelsvara. har ännu inte ratificerat konvention mot människohandel. Den borgerliga regeringen pekar i skrivelsen på vikten av att tydligt agera mot människohandel. Trots detta har polisens resurser mot människohandel dragits ned. Den tidigare socialdemokratiska regeringen öronmärkte särskilda medel till polisens kamp mot människohandel. Dessa medel tog den borgerliga regeringen bort. Vi socialdemokrater vill att särskilda medel också öronmärks hos polisen för kampen mot människohandel fördelat . Mäns våld mot kvinnor Mäns våld mot kvinnor är ett av de allvarligaste folkhälsoproblemen. Det förekommer världen över. Mäns våld mot kvinnor är ett jämställdhetsproblem där den traditionella könsmaktsordningen om mäns överordning och kvinnors underordning fortfarande har betydelse. Frågan nämns bara helt kort i regeringens skrivelse. Förslagen och strategierna som regeringen lyfter fram är defensiva, otydliga och saknar konkretion. Vi menar att frågan behöver lyftas fram och prioriteras tydligare. Mänskliga rättigheter i arbetslivet och facklig organisering Resultatredovisningen gällande mål 3: Att efterlevnaden av och respekten för de mänskliga rättigheterna för arbetstagare ska stärkas globalt verkar ha försvunnit helt i regeringens nya fokusering av målen. Liksom i andra skrivelser regeringen producerat som denna, märks det ideologiska skiftet genom att fokus enbart läggs på marknaden, inte människan. Regeringen lägger helt enkelt ingen större vikt vid mänskliga rättigheter i arbetslivet eller vid den fackliga organiseringens betydelse för ett samhälles utveckling. Socialdemokratin kan aldrig acceptera att konkurrenskraft skapas genom lägre löner, sämre arbetsvillkor, rovdrift på miljön, exploatering av människor och sämre välfärd. Vi ska arbeta för att fler länder följer strävan mot toppen, med möjlighet till utveckling och rättvis fördelning. Dessutom kan den ökade ekonomiska integrationen leda till att priser och löner närmar sig varandra i en värld med fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och människor. Förändring är omvälvande för alla, i såväl industrialiserade som icke industrialiserade länder. Framsteg ska vinnas genom ökade investeringar i människor och genom större miljöhänsyn. Vi vill inte att billiga konsumtionsvaror här hemma ska bygga på usla arbetsvillkor och svältlöner på andra håll i världen. Tillväxt utan mänskliga rättigheter, ökande sociala klyftor eller utarmning av vår miljö gör oss inte rikare. Tvärtom är det endast en social och miljömässigt hållbar utveckling som skapar hållbar tillväxt. Bara på så sätt kan människors trygghet öka och livskvalitet förbättras oavsett var i världen man lever. Fria fackföreningsinternationalen (FFI) pekar på allvarliga brister i de mänskliga rättigheterna. Enligt organisationen dödades 145 personer på olika håll i världen på grund av att de var fackligt aktiva. Mer än 700 våldsattacker riktade mot fackliga funktionärer finns dokumenterade i rapporten som också tar upp nästan 500 dödshot. FFI slår fast att fackligt aktiva i många länder fortsätter att fängslas, avskedas och diskrimineras som legala hinder används för att hindra facklig organisering och kollektivavtalsförhandlingar, vilket berövar miljontals arbetare deras rättigheter. Rätten att organisera sig och rätten att sluta kollektiva avtal är grundläggande för att utveckla mänskliga rättigheter på arbetsplatserna, liksom också strids- och sympatiåtgärderna. Den här kombinationen av organisationsrätt, kollektiva avtal, stridsåtgärder och sympatiåtgärder liksom satsningar på sysselsättningen är viktig för att man skall kunna värna mänskliga rättigheter, för att människor skall kunna forma sina egna liv, ha makt över sina egna liv men också kunna kämpa för andra människors mänskliga rättigheter. Viktiga verktyg utgörs av konventioner. Konflikt och säkerhet samt nedrustning Regeringens skrivelse beskriver karaktären på de flesta av dagens konflikter, som oftast är inomstatliga, påverkar hela regioner och som bottnar i en mångfald av komplexa frågor som motsättningar kring makt, råvaror och resurstillgångar, t.ex. tillgång till vatten, samt terrorismen. Dessa svåra och komplexa situationer ställer nya och stora krav på omvärlden. Regeringen beskriver vidare vikten av att olika politikområden samverkar också i deltagande i internationella insatser för fred och säkerhet. Man skriver både om eftersträvansvärda synergieffekter mellan utvecklingssamarbetet och svenska militära bidrag till internationella insatser liksom om att de svenska bidragen bör utformas som samlade insatser med både militära och civila delar. Dock skriver regeringen inget om hur man anser att detta bör gå till. Detta tar vi socialdemokrater upp närmare i vår motion med anledning av regeringens skrivelse 2007/08:51. I denna skrivelse lyfter regeringen fram som exempel på breda engagemang med deltagande både i den internationella militära styrkan ISAF, polisinsatser och långvarigt utvecklingssamarbete. I blir situationen svårare på flera plan, och har ett långsiktigt åtagande där. Vi socialdemokrater har länge krävt att regeringen presenterar en bred strategi för insatser i , men det har regeringen inte klarat av att leverera. Vi anser alltjämt att det finns behov av en sådan strategi. En politik för fred och mänsklig säkerhet utgår från våra värderingar om frihet, jämlikhet och solidaritet. Rättvisa såväl mellan människor som mellan länder och regioner är vårt medel, men också vårt mål. I en värld som upprustar alltmer behövs aktiva röster för nedrustning. har en lång och stolt tradition att förvalta. Den socialdemokratiska regeringen var aktiv i nedrustningsarbetet. Den sjösatte olika partnerskap med andra länder och tillsatte bl.a. för att ta fram nya initiativ och idéer. Regeringen borde tydligt visa sin vilja att ställa sig bakom den nedrustningstradition som så länge varit en hörnsten i svensk utrikespolitik. Det är alarmerande att världens militärutgifter återigen ökar och har stigit enligt . Det internationella nedrustningsarbetet måste ta ny fart. Mer måste göras. har varit ledande i det globala arbetet för kärnvapennedrustning. Tyvärr har regeringen valt att vara förvånansvärt passiv i en av framtidens ödesfrågor. Frågan om massförstörelsevapen och det hot de utgör mot vår trygghet är mer aktuell . I samband med utrikespolitiska debatt presenterade vi socialdemokrater ett tolvpunktsprogram för nedrustning. Målet för oss socialdemokrater är en värld fri från kärnvapen. Vägen dit går via kraftfulla kontrollmekanismer och outtröttligt arbete för nedrustning. Så länge något land har kärnvapen kommer andra också att vilja skaffa dem. Så länge kärnvapen finns, finns också risken att de används. har spelat en viktig roll i nedrustningsarbetet under många årtionden. Detta ger trovärdighet och tyngd att använda. , när många frågor gör att nedrustning och icke-spridning står högre på den internationella agendan, har en större möjlighet att få gehör för nedrustningsarbetet om vi tar den chansen. Den borgerliga regeringen har tyvärr inte gripit möjligheten. Den har varit helt passiv. I skrivelsens redovisning av måluppfyllelser skriver man om CCW i arbetet för att få till stånd en internationell reglering av klusterammunition. Detta arbete välkomnar vi socialdemokrater men vi ställer oss starkt kritiska till att regeringen inte ens nämner den just nu mest kraftfulla processen för att få till stånd ett internationellt förbud mot klustervapen, den så kallade Osloprocessen. Att Osloprocessen inte omnämns ligger tyvärr i linje med regeringens agerande som gått. Under föregående fattade beslut om att ska arbeta för ett sådant internationellt förbud, men vi menar att regeringen inte gör tillräckligt för att uppfylla det beslutet. startade Osloprocessen som syftar till att ta fram en internationell konvention som förbjuder klustervapen. deltar över 130 länder, inklusive . Men har arbetat för att se till att definitionen av klustervapen inte ska omfatta det svenska klustervapnet, bombkapsel 90. Vi socialdemokrater vill att regeringen i det som kvarstår av Osloprocessens arbete upphör att verka för undantag av vissa klustervapen. Vi har tydligt och klart deklarerat att vi socialdemokrater vill ha en internationell konvention som förbjuder klustervapen och att den konventionen mer än gärna får vara så bred att den omfattar också det svenska klustervapnet bombkapsel 90. Vi socialdemokrater ser flera brister i den nuvarande krigsmaterielexportlagstiftningen. Den tidigare socialdemokratiska regeringen påbörjade ett arbete för en ny lagstiftning. Vi anser fortfarande att det är angeläget att regeringen kommer till med ett lagförslag som ligger i fas med utvecklingen på området och som är samstämd med politiken för global utveckling (PGU). Fattigdomsbekämpning är det övergripande målet för utvecklingspolitiken. Fattigdom handlar om orimliga livsvillkor och hunger, men också om brist på demokratiskt inflytande. Biståndet är ett solidariskt bidrag till att bryta den maktlöshet som tvingar människor i den fattiga världen kvar i hunger och hopplöshet. Därför är frågor om demokrati och mänskliga rättigheter grundläggande också i biståndet. Bistånd skapar inte ensamt en positiv utveckling. Däremot bidrar det till att skapa förutsättningar för utveckling tillsammans med insatser på andra områden. Bistånd kan, rätt använt, bidra till ökad utbildning, jämlikhet och framtidstro, men också det är ett sätt att bekämpa korrumperade odemokratiska styrelseskick. Tillsammans med insatser på andra områden skapar bistånd förutsättningar för utveckling. Därför är vi socialdemokrater stolta över att 2006 nådde målet om av bruttonationalinkomsten (BNI) i bistånd. Det gör oss till en stark röst i världen för rättvisa och framtidstro. Tyvärr är det få länder i den rika världen som lever upp ens till den av FN beslutade biståndsnivån på av BNI. Därför är det en högt prioriterad uppgift att få fler länder att ge en större andel av samhällets resurser i bistånd till fattiga länder. Inom EU är vi på god väg och biståndet ökar sakta men säkert, men även andra länder som och måste vara med och kraftfullt bidra. Dagens ökningstakt räcker inte. Därför välkomnar vi de olika initiativ som presenterats för att öka biståndsflödena i världen, men också för att hitta nya källor till finansiering. Enprocentsmålet för svenskt bistånd ligger kvar trots att den moderata biståndsministern ser det som en förbannelse. Regeringen fortsätter dock urholka biståndet underifrån genom ökande avräkningar från biståndsramen. I den senaste budgeten räknade regeringen av från biståndet för att betala av gamla skulder. I verkligheten är dock den faktiska siffran som kommer att använda för att slutgiltigt skriva av skulder betydligt lägre, 287 miljoner. Resterande 213 miljoner är en luftsiffra som direkt dränerar biståndet. Det kan vara rimligt att från biståndsramen räkna av skuldavskrivningar, men det ska i så fall ske krona för faktisk krona, utan luft. Vi socialdemokrater har tidigare krävt att regeringen återkommer med ett ordentligt ekonomiskt underlag när det gäller avräkningen för skuldavskrivning på biståndsanslaget, och vi avvisar den uppblåsta avräkningen från biståndsramen 2008 på 500 miljoner, krav vi naturligtvis står fast vid. Olika aktörers roll i utvecklingspolitiken Regeringen betonar starkt behovet av mer aktörssamverkan i utvecklingssamarbetet. Särskilt betonas näringslivets roll som aktör, men vi socialdemokrater vill utöver detta lyfta fram också andra aktörers viktiga roll i såväl givar- som mottagarland. För en hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning kan inte nog betonas vikten av ett demokratiskt samhälle med fungerande flerpartisystem, där livskraftiga och aktiva partier, folkrörelser, fackföreningar och kyrkor bidrar till utvecklingen. Också här hemma spelar det civila samhället en viktig roll i arbetet för att genomföra PGU, öka kunskaperna om utvecklingsfrågor och med sitt engagemang och arbete bidra till en bredd i det svenska utvecklingssamarbetet. Regeringens nedskärningar av enskilda organisationers informationsverksamhet motverkar målet om att öka allmänhetens kännedom om och engagemang för den globala utvecklingen. Ändå skriver regeringen i resultatredovisningen av mål 65 att kännedom om millenniemålen har sjunkit något liksom handlingsviljan. Regeringen gör också bedömningen att kännedomen om detta mål helt är beroende av att olika samhällsaktörer håller dessa frågor på agendan. Trots det engagemang för yttrandefriheten som regeringen visar i sin skrivelse tiger man still när det gäller att kritisera . Utfasningen av biståndet till har vi kritiserat tidigare, men det är på sin plats att åter diskutera detta. Den ryska ekonomin har utvecklats i snabb takt . behöver inte längre bistånd i tidigare mening, och därför inleddes en utfasning av biståndet till . Det måste dock ske på ett klokt sätt, och vissa sektorer demokrati och respekt för mänskliga rättigheter exempelvis är i fortsatt stort behov av stöd från omvärlden. Trots att utvecklingen i går åt fel håll valde regeringen att påskynda utfasningen av biståndet. behöver dialog, samarbete och stöd till en positiv utveckling. Socialdemokraterna avvisar regeringens snabbavveckling av biståndet till . Många av världens fattigaste länder befinner sig i en skuldfälla som hämmar möjligheterna till utveckling och fattigdomsminskning. Vissa länder betalar uppemot mer i skuldavbetalningar än till investeringar i hälsa och utbildning. Den samlade skuldbördan i de fattigaste länderna måste bringas ned i betydligt snabbare takt. avskrev vissa bilaterala fordringar. pågår också arbetet med att få ned länders multilaterala skuldsättning, bl.a. genom det s.k. HIPC-initiativet för högt skuldsatta fattiga länder. Men alldeles för lite har hänt. Länderna med störst behov av skuldavskrivningar har skulder motsvarande vad de rika länderna lägger på subventioner av jordbruksproduktion. Det behövs en gemensam internationell överenskommelse för att helt avskriva de fattigaste ländernas skulder. Alla rika länder delar ansvaret för att befria jordens fattigaste från ett växande skuldok.