mot · GW02Fi291 · 2008-09-30 00:00:00 — Investera i välfärdens kvalitet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppdrag till om kvalitetsinformation på hälso- och sjukvårdens område.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppdrag till om kvalitetsinformation på äldreomsorgens område.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppdrag till om kvalitetsinformation på förskolans, skolans och fritids område.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nationell certifiering av verksamheterna i hälso- och sjukvården.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nationell kvalitetssäkring av omsorgsverksamhet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nationell kvalitetssäkring av förskole- och skolverksamhet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om försöksverksamhet med kvalitetskontor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ledarskapsprogram för chefer i skolan, vården och omsorgen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om chefsrekryteringsprogram för vård- och omsorgsverksamhet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om chefsrekryteringsprogram för skolan.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätten till heltidsanställning.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om försöksverksamhet med intraprenader inom förskola, skola, vård och omsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om resursfördelningsmodeller i välfärdsverksamheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstiftning för att säkerställa att offentlig verksamhet inte säljs ut till underpris. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte bör tillämpas inom vård och omsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om meddelarskydd för anställda inom offentligt finansierade förskolor, skolor, vård och omsorg.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att behoven ska styra och att offentligt finansierade sjukhus därmed inte ska tillåtas att ta emot försäkringspatienter eller privatbetalande patienter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kommunalt inflytande över etableringen av fristående skolor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lika villkor för offentliga och privata utförare inom välfärdens verksamheter. 1 Yrkandena 1, 2, 4, 5, 9 och 17 hänvisade till SoU. 2 Yrkandena 3, 6, 8, 10 och 18 hänvisade till UbU. 3 Yrkande 11 hänvisat till AU. 4 Yrkande 16 hänvisat till KU. 1 Vård, skola, omsorg Folkhemstanken bygger på ett ömsesidigt åtagande mellan individen och samhället. Med gemensam solidarisk finansiering får alla människor möjligheter att utifrån sina egna behov och önskemål ta del av samhällets tjänster på lika villkor. Det skapar sammanhållning, rättvisa och framgång. En viktig del är de välfärdsverksamheter som tillgodoser individers gemensamma och våra individuella behov under olika skeden i livet och som bedrivs med offentliga medel. Det handlar framför allt om förskola, skola, hälso- och sjukvård samt omsorg om äldre och funktionshindrade. Marknadslösningar och fri konkurrens om gemensamma medel garanterar inte kvalitet och allas rätt till god service utifrån individens behov och ger inte heller ett effektivt och rättvist utnyttjande av resurserna. Vi vill ha en tydligare nationell kvalitetssäkring av välfärdsverksamheterna som ska garantera likvärdiga villkor och en verksamhet av hög kvalitet. Med nationella uppföljningsbara mål kan medborgarna ställa de lokala och regionala politikerna till svars för kvaliteten i verksamheterna. Vi säger ja till medborgarnas valfrihet inte företagens. För att valfriheten ska vara reell behövs en mångfald av alternativ både bland de offentliga utförarna och bland de privata. Valfriheten handlar också om att ha möjlighet att påverka och vara delaktig samt att verksamheterna utgår från människors behov. Vi säger ja till alternativ och mångfald på medborgarnas villkor. Vi måste skapa möjligheter att ersätta lagen om offentlig upphandling () med regler och system som bygger på avtal med tydliga krav från politiken och som har en öppen beslutsstruktur där alla aktörer har möjlighet att vara med att bedriva offentligt finansierad verksamhet med likvärdiga villkor. Vi anser att alla utförare av offentligt finansierade välfärdsverksamheter ska omfattas av samma skyldigheter och samma krav oavsett om de är privata eller offentliga. Kvalitet handlar om tillgänglighet, bemötande, professionalitet och att verksamheter bedrivs i enlighet med bästa tillgängliga kunskap och den viktigaste kvalitetsfaktorn är personalen. Socialdemokratin har lagt grunden för dessa livsavgörande verksamheter av hög kvalitet. Alla människor har fått möjlighet att utvecklas och växa utifrån egna intressen och behov. När människor känner sig trygga och vågar anta utmaningar så tjänar hela samhället på det, så förbättras ekonomin, så får vi kvinnor och män som är jämställda, så har vi skapat ett arbetskraftsdeltagande som ligger högt över genomsnittet i . Det har inte skett utan motstånd, och för varje steg har vi fått utkämpa ideologiska strider. Så var det när den gemensamma skolan infördes och så var det när barnomsorgen utvecklades till en rättighet för barnen och inte barnpassning. är uppdraget att utforma välfärdsverksamheterna för att passa den tid vi lever i och investera i utveckling för framtiden. Vi vill ta till vara de möjligheter som finns inte minst i den tekniska utvecklingen och kunna möta de utmaningar vi står inför när det gäller de demografiska förutsättningarna. Vi vill investera i vård, skola och omsorg på ett sådant sätt att de också är viktiga och naturliga delar av vardagen. Genom att utveckla välfärdsverksamheterna vill vi göra starkare och mer rättvist. Vi socialdemokrater vill att alla ska ha möjlighet att växa och utvecklas i den trygga förvissningen om att det finns alternativ som passar även dem som behöver extra stöd och hjälp för att lyckas. Att utgå från medborgarna och deras olika behov i olika skeden i livet, även när de kanske inte själva förmår framföra dessa, innebär att ge individer möjlighet att vara med och påverka och styra sina egna livsval. Vi vill ge alla människor möjlighet att välja, även dem som inte kan göra dem med hjälp av en tjock plånbok eller med hjälp av föräldrar som engagerar sig. Vi vill låta människovärdet, inte marknadsvärdet, styra. 2 Hotet mot välfärden Sedan de borgerliga partierna tog över regeringsmakten ser vi hur den gemensamma och solidariskt finansierade välfärden hotas. Regeringen genomför nu både ett strukturellt systemskifte och en ekonomisk politik som riskerar att utarma resurserna till välfärden. De för alla människor så viktiga välfärdsverksamheterna förskolan, skolan och fritids, sjukvården samt omsorgen om äldre och funktionshindrade, som kännetecknats av gemensam solidarisk skattefinansiering, är nu på väg att ersättas av konkurrensutsatta marknadslösningar utan politisk styrning. Under täckmantel av att det handlar om människors frihet att välja genomdriver lösningar som framförallt ger privata aktörer fri tillgång till gemensamma medel och stora möjligheter att välja bort områden och människor som inte är lönsamma. Privata utförare blir ett självändamål, och den offentligt bedrivna verksamheten ska bort eller marginaliseras till att ta hand om de behov som inte är tillräckligt attraktiva för privata utförare. Det innebär att det är de människor som är i störst behov av välfärdstjänster av hög kvalitet som kommer att få del av dem utan de som har råd att betala ur egen ficka. Så genomförs ett systemskifte som leder till ett tudelat samhälle. För oss står frågan om driftsformer inte i centrum utan allas rätt att utifrån sina behov och önskemål få tillgång till välfärdens tjänster av hög kvalitet. Men vill på ideologiska grunder ensidigt ge privata aktörer större svängrum. I många borgerligt styrda kommuner och landsting har avknoppningar av välfärdens verksamheter redan gjorts. Inom såväl förskolan, skolan, och äldreboenden som inom hälso- och sjukvården har enheter sålts ut till anställda eller andra intressenter till kraftiga underpriser, utan några restriktioner eller hinder för att sälja dem vidare . är försäljningarna tillfälligt stoppade i avvaktan på att reda ut det oklara juridiska läget; är det verkligen lagligt att på detta sätt göra sig av med skattebetalarnas tillgångar? Men de moderata politikerna i aktuella kommuner och landsting avvaktar otåligt. Regeringen förbereder nu en lagstiftning för att tvinga alla landsting att införa den moderata vårdmodell som tillämpas i med oinskränkt rätt för vårdföretag att etablera sig där de finner det mest lönsamt, oavsett medborgarnas behov. Detta hotar väl fungerande hälsovalsmodeller där behov och tillgänglighet vägs in som finns i t.ex. läns landsting och som planeras i . Även inom kommunernas hemtjänst för äldre och funktionshindrade planeras för införande av företagens frihet att etablera sig. Då blandas offentligt finansierade tjänster med helt privat finansierade hos de privata utförarna. De privata utförarna får tydliga konkurrensfördelar framför de offentliga som inte kan erbjuda s.k. tilläggstjänster. Om detta genomförs i kommunerna kommer vi sannolikt inte att ha några offentliga utförare kvar inom , helt i linje med ideologi. Hur går det då för gamla och sjuka som bor i områden där det inte är lönsamt för privata företag att driva verksamhet? De borgerliga partierna har sedan de kom in i regeringen öppnat för möjligheten att låta offentligt finansierade sjukhus ta emot privatbetalande patienter. Det betyder att den som har råd kan köpa sig förtur, en gräddfil för dem med privata försäkringar. Det leder till en uppdelning av patienterna i ett a- och ett b-lag, där det är plånboken och inte behoven som styr. Vi är på väg mot ett samhälle där de som kan och är beredda att betala extra går före i vården. Inom förskolan behöver de privata utförarna inte längre underställas samma kvalitetskrav som de kommunala förskolorna, de behöver t.ex. inte följa den nationella läroplanen. Det införda vårdnadsbidraget kan komma att följas av en barnomsorgspeng som innebär att kommunerna ska vara skyldiga att godkänna och lämna bidrag även till annan barnomsorg än förskoleverksamhet och skolbarnomsorg. Det skulle betyda ett allvarligt hot mot den förskoleverksamhet som finns till för barnen och som garanterar en likvärdig verksamhet utifrån fastställd läroplan och som utjämnar förutsättningarna inför skolstarten. Förlorare är barnen. Inom skolan har andelen fristående skolor sedan närmare successivt ökat. I början stod många av dessa skolor för nytänkande och kreativitet. Det var bra. Men har vi sett en utveckling med allt färre små entreprenörer, ideella organisationer eller stiftelser utan vinstintressen som verksamheterna koncentreras till en handfull stora koncerner som driver skolorna helt affärsmässigt. Ytliga marknadsföringsknep vinner över pedagogiskt nyskapande så att vi får mindre istället för mer av utvecklande mångfald. Det blir fler obehöriga lärare och det innebär ett slöseri med gemensamma medel. blir det allt svårare för kommunerna att få någon insyn i skolornas verksamhet. vill ytterligare minska kommunernas inflytande över ansökningar och tillståndsgivning till fristående skolor; dessa ska enligt förslaget inte längre få yttra sig i ärenden som avser etableringar av sådana, bara betala! Exemplen kan göras flera, men alla pekar i samma riktning. Med regeringens politik är det inte längre medborgarnas behov av en välfärd på lika villkor av god kvalitet som är målet. Det är att de privata företagens intressen av att få tillgång till gemensamma medel som vägleder regeringens politik. Regeringens ekonomiska politik leder till, i motsats till vad de själva säger, att allt fler människor får svårt att klara sin egen försörjning och att kommunernas kostnader för försörjningsstöd ökar. ser vi nu att regeringen med som pådrivare genomför kraftiga skattesänkningar. Kommunernas och landstingens skatteintäkter reduceras påtagligt, och finanserna försämras kraftigt . Då ryms inga satsningar på kvalitet och utveckling av välfärdstjänsterna tvärtom kommer man att bli tvungen att dra ned på både omfattning och kvalitet. Välfärdsverksamheterna finns till för att alla ska veta att oavsett ekonomisk förmåga får barnen en utbildning av hög kvalitet, alla får den vård de behöver när de blir sjuka och när man blir äldre och inte längre förmår arbeta finns det hjälp att få. En viktig grundförutsättning är att välfärdstjänsterna ska finnas där, finansieras gemensamt och ge människor kraft och möjligheter att ta ansvar för sina egna liv, våga och kunna delta i förändring och utveckling. Trygghet ska inte vara att ta ifrån människor rätten att ta ansvar för sina egna liv det ska istället vara att se till att alla har möjlighet att göra det. Förskolan, skolan, sjukvården och omsorgen om äldre och funktionshindrade har genomgått stora förändringar och utvecklats i takt med behov och möjligheter. De allra flesta små barn får plats i förskolan, där personalen är välutbildad och där en nationellt fastställd läroplan garanterar barn och föräldrar en verksamhet som ger barnen en bra start i livet. Skolan har utvecklats i takt med samhällets krav. Våra barn får en utbildning som står sig väl i jämförelse med många andra länders. Sjukvården har utvecklats oerhört snabbt och alltfler människor kan leva friska allt längre. Också äldreomsorgen har förändrats för att möta de behov som följer av att vi klarar att leva ett aktivt liv allt längre. Men det räcker inte. Det fanns brister i välfärden också när vi hade regeringsmakten. Men den moderatledda regeringens politik skapar nya problem och är inte lösningen på de brister som fanns i den svenska välfärden. Vi socialdemokrater förlorade valet och använder nu vår tid i opposition till att förnya och utveckla vår politik. På många håll, framför allt i storstäderna räcker inte platserna i förskolan till. Barnen får inte plats när föräldrarna börjar arbeta igen och man tvingas att lägga pussel med tider, vänner och släktingar får rycka in och barnens tillvaro blir otrygg. Så ska det inte vara. Alla barn, oavsett var i landet man bor bör ha rätt till en förskoleplats inom rimlig tid efter att man anmält behov av plats. Vi vill dessutom att alla barn ska ha rätt till avgiftsfri, allmän förskola. Barngrupperna på många förskolor och fritidshem är så stora att det i praktiken blir omöjligt att leva upp till läroplanens intentioner. Personalen får svårt att klara kraven i läroplanen och är frustrerade. Den pedagogiska verksamheten i förskolan måste prioriteras och personalen ges förutsättningar att bedriva meningsfull verksamhet. Det kräver att personalen, förskollärare, fritidspedagoger och barnskötare är välutbildade. Det är oacceptabelt stora skillnader i resultat och kvalitet mellan skolor och mellan elevernas resultat. Alltför många barn får inte med sig nödvändiga kunskaper från skolan och bristerna upptäcks alltför sent. Många unga lämnar skolan utan tillit till sin egen förmåga och utan att känna tilltro till framtiden. Alla skolor måste klara kvalitetskraven för att få förtroendet att undervisa våra barn. Många barn och ungdomar lämnas i sticket trots tydliga signaler om att de inte mår bra eller inte klarar kraven i skolan och att de behöver stöd och hjälp. Lärarna och elevvårdspersonalen måste få möjlighet att tidigt sätta in extra resurser när de uppmärksammar barn som är i behov av detta. Vi är övertygade om att alla barn med rätt stöd både kan och vill. Skolor på alla nivåer har alltför svaga kopplingar till arbetslivet. Detta innebär att trösklarna in i arbetslivet blir alldeles för höga och det tar onödigt för ungdomar att etablera sig på arbetsmarknaden. Det livslånga lärandet har inte blivit en realitet. Alltför många kommer i kläm mellan verksamheterna och den kommunala vuxenutbildningen har blivit eftersatt i regeringens politik. Trots att den svenska sjukvården generellt har goda resultat är det inte säkert att alla får lika bra vård. Skillnaderna i metoder och resultat mellan olika landsting och mellan olika vårdenheter är oacceptabelt stora. Skillnaderna i hälsa är mycket stora beroende på klass, kön och etnicitet. Många människor får vänta alldeles för länge på den vård de behöver. Det innebär onödigt lidande för individen och onödiga kostnader för samhället. Det måste vara möjligt också för sjukvården att på ett effektivt och patientorienterat sätt planera in besök, operationer och undersökningar för att minimera köer. Det finns för många gamla och sjuka som inte får adekvat vård och det boende de behöver. Kvarboendeprincipen har på många håll drivits för långt och många äldre har inte möjlighet att flytta till ett boende där de kan få trygghet och gemenskap. De brister i kvaliteten som vi ser inom äldreomsorgen beror dels på underbemanning, dels på att en stor del av personalen, så många som , saknar relevant yrkesutbildning. Vid alltför låg grundbemanning och många timvikarier blir kvaliteten lidande. De äldre tvingas möta många olika ansikten, vilket ur den äldres perspektiv ofta är detsamma som låg kvalitet. Många upplever också att ingen har tid att stanna upp och lyssna. Att se till att alla som jobbar inom äldrevården får tillgång till både basutbildning och kontinuerlig kompetensutveckling skulle innebära ett stort kvalitetslyft. har utvecklingen när det gäller driftsformerna för välfärdsverksamheterna utvecklats mot en större mångfald. Från att skolor, vårdcentraler, äldreboenden m.m. tidigare i stor utsträckning endast drivits av kommuner och landsting i egen regi tillkom med början ett antal andra utförare. Det var privata företag, ideella organisationer eller personalkooperativ. I några fall har vi sett att det lett till rena avarter med usel verksamhet t.ex. inom särskilt boende för äldre. Det har också ibland inneburit total segregation t.ex. för de elever som går i konfessionella skolor. Men sammantaget kan vi konstatera att mångfalden stimulerat till utveckling av verksamheterna. Detta måste vi värna om och det kräver politisk vilja. För vi ser nu också starka och oroande tendenser till att mångfalden håller på att bytas mot koncentration av stora företag. Dessa bedriver inte sällan snarlik verksamhet som den som finns i offentlig regi, men med mindre möjligheter att säkra att de offentliga medlen används på bästa sätt och når dem med störst behov. Men de stora företagen innebär inte bara problem: det finns också tydliga fördelar med relativt kapitalstarka företag som har förmåga att satsa långsiktigt. Under förutsättning att de accepterar offentlig reglering och insyn kan de vara med och driva utvecklingen framåt genom att tillföra ny kunskap och nya tjänster. Detta måste balanseras. Lagen om offentlig upphandling () har medverkat till höga kostnader vid anbudsförfarandet samtidigt som det ofta lett till nedskärningar i verksamheterna, otydliga krav på anbudsgivarna, svårigheter att väga in kvalitetsaspekter, minskad kontinuitet i verksamheterna och ofta möjligheter för företagen att ta ut stora vinster. För att få större variation och speciella inriktningar samt för att uppmuntra kreativitet, nytänkande och mångfald behövs det också andra former av avtal och överenskommelser. Det måste finnas möjligheter för beställaren att ställa krav som utgår från behov och kvalitet och som begränsar sig till grupper eller geografiska områden. Välfärdsverksamheterna spänner över stora viktiga områden och påverkar alla människor mer eller mindre genom hela livet. Med närmare 1,5 miljoner barn och ungdomar i över 10000 olika skolor, närmare 800 000 barn i över 20000 förskolor, över 100000 äldre som får hjälp i hemmet eller i särskilt boende och en sjukvård som i stort sett besöks av hela befolkningen , en eller , så inser vi hur stora och komplexa verksamheterna är men också hur viktiga och styrande de är för att våra liv ska fungera! Människor vill ha en väl fungerande välfärd som utgår från människors behov, och de flesta är också beredda att via skatten vara med och finansiera en sådan välfärd som tillfredsställer rimliga behov och krav. Utformningen och tillhandahållandet av välfärdsverksamheter måste även bygga på en grundsyn om att avsikten är ett jämlikt och rättvist samhälle, men utformningen måste ta hänsyn till människors vilja och förmåga att fatta egna kloka beslut. Det räcker inte att medborgarna kan välja skola eller vårdcentral. Människors krav på dessa viktiga verksamheter är mer än att välja mellan mer eller mindre lika alternativ på en öppen marknad. Människor vill också kunna lita på att de verksamheter som är så avgörande för deras vardag kan erbjuda hög kvalitet med möjlighet till påverkan, insyn och delaktighet. Människor vill veta att de val man gör innebär att man kan känna sig trygg i att barnen man lämnar i förskolan trivs och mår bra och att föräldrarna som flyttar in i äldreboendet blir professionellt omhändertagna. Vi vill också ha ett samhälle där människor möts och där olika kulturer får ta plats och tillåts berika varandra, där barn från miljonprogrammets bostadsområden finns i samma klassrum som barnen från radhusområdet och där man kan få sin operation på samma ställe och med samma kvalitet oavsett om man är välavlönad direktör eller undersköterska med betydligt lägre inkomster. Det är en utmaning att utforma samhället och välfärden så att alla känner sig delaktiga och berikas av gemenskapen som det ges utrymme för särlösningar och individuella önskemål. Men vi är övertygade om att det finns lösningar. Vi vill lyfta fram olika behov och önskemål utifrån de individer som och kommer att ta del av välfärdstjänsterna. Unga människors förutsättningar att ta del av utbildning, att kommunicera med andra i och övriga världen och att lära känna andra kulturer har radikalt ökat . har kraven på de unga att klara skolan, göra tidiga val och själva ansvara för sin utveckling ökat avsevärt. I utvecklingen och förnyelsen av välfärden är det viktigt att utgå från individernas verklighet och se till att de får det stöd och den hjälp som krävs. Unga som är på väg att etablera sig på arbetsmarknaden, bilda familj och skapa egna liv måste få vara med och utforma den nya tidens välfärdstjänster, som ska tillgodose den nya generationens behov. Vi vill därför medverka till att den unga generationen i hög grad är med och utformar Folkhemmet 2.0 för framtiden. Detta ska ske i många olika former och ska utformas lokalt för att garantera att unga människors röster bli hörda. Vi socialdemokrater kommer inte att tumma på barns och ungdomars rätt till en uppväxt på lika villkor och med goda möjligheter till utbildning och arbete oavsett bakgrund. Småbarnsfamiljer mitt i livet med yrkesarbetande föräldrar är beroende av stöd och hjälp för att få sin vardag att fungera. Familjerna i dagens ser väldigt olika ut och har olika behov. Det skiljer t ex. mellan storstäder och glesbygd, mellan födda i och födda i länder utanför . Den traditionella kärnfamiljen har kompletterats med en stor variation av olika familjebildningar som alla har olika förutsättningar och med olika krav på flexibilitet och anpassning. Förskola, fritids och skolor måste utformas så att de svarar mot olika önskemål och behov som finns. För många familjer i storstaden, med långa resor till jobben och mor- och farföräldrar som bor långt borta, kan det handla om bra fritids för barnen där de också kan få hjälp med läxorna.