mot · GW02Fi270 · 2008-10-07 00:00:00 — Skillnader i resultat mellan olika skolor och olika elevgrupper måste ligga till grund för målmedvetna och handfasta insatser. Ytterst handlar det om att fånga lusten till lärande och att möta varje barn och ungdom med respekt och höga förväntningar: att visa tilltro till deras vilja och förmåga. Vi socialdemokrater vill satsa tre miljarder för att höja kvaliteten i den svenska skolan. Det kommer att innebära fler specialpedagoger, mindre klasser och mindre undervisningsgrupper. Det kommer att innebära fler behöriga lärare och fler lärare som får chans till vidareutbildning och resurser till läxhjälp. Dessutom vill vi inrätta ett pedagogiskt insatsteam vid . Hela utbildningssystemet från förskola till forskning ska präglas av hög kvalitet, glädje och arbetsro. ska ha ett utbildningssystem i världsklass. kan förbättras och kvaliteten höjas genom följande åtgärder: 7.1Tre miljarder till skolan Alla barn och ungdomar ska ha rätt att nå de nationella kunskapsmålen oavsett var man bor och oavsett föräldrarnas bakgrund. ska ha en nationellt likvärdig skola som utjämnar skillnader mellan skolor i olika kommuner och i olika bostadsområden. Lika chanser kräver olika resurser. Med vill vi investera i ett kvalitetslyft i den svenska . Väl medvetna om att olika skolor och kommuner har olika förutsättningar, och med respekt för lärare och rektorers kompetens när det gäller att avgöra vad den egna skolan och kommunen behöver, så samlar vi resurserna i en pott hos . Därifrån kan kommunerna söka kvalitetspengar för det som de anser att de är i störst behov av. Det kan handla om fler lärare, vidareutbildning, speciallärarkompetens, resurser till läxläsning på fritids eller mindre undervisningsgrupper. Två kriterier ska vara vägledande för hur medlen för kvalitetslyftet ska fördelas: Den föreslagna åtgärden ska syfta till att effektivt höja den generella kunskapsnivån hos varje elev i något av kärnämnena. Den föreslagna åtgärden ska syfta till att förbättra resultaten för enskilda elever som har behov av särskilt stöd. Då får skolorna bättre förutsättningar att ge alla elever den form av undervisning och stöd de behöver, som det ger möjligheter och incitament för kommunala skolor och friskolor att ta emot alla elever. 7.1.1Mät och satsa i stället för mät och sortera Vi vill ha mer och bättre uppföljning av elevernas kunskaper. Vi vill ha nationella prov och tydliga kunskapsmål från årskurs 3. Från årskurs 6 vill ha betyg med fler betygssteg . Men att bara mäta kunskaper ger ingenting, resultaten ska användas för att åstadkomma förbättringar. Den borgerliga regeringen mäter och sorterar vi vill mäta och satsa. Skolan måste bli bättre på att se och följa upp varje elev och sätta in åtgärder om någonting går fel. förekommer att en elev får vänta upp till på stöd. Det innebär ett borttappat år av kunskapsinhämtning för eleven. Vi vill därför garantera alla elever och föräldrar att åtgärder sätts in direkt när man väl har konstaterat att en elev inte når målen. Alla skolor ska sätta in extraundervisning för de elever som inte klarar de nationella proven, exempelvis som läxläsningshjälp. Informationsöverföringen mellan förskola, grundskola och gymnasium och mellan kommunala och enskilda utförare måste förbättras. Lärarna måste bli varse sina egna styrkor och svagheter, lära sig att utveckla undervisningsmetoder och vara motiverade att kontinuerligt utveckla sina kunskaper. Arbetssättet inom skolan måste vara öppet så att varje skola blir en lärande organisation där kollegor lär av varandra och utbyter erfarenheter. Kunskaper och undervisningsmetoder måste uppdateras och förfinas. Skolledningen har ett stort ansvar för att skapa ett öppet klimat och ge förutsättningar för lärarna att utvecklas i sin yrkesroll. Ett nationellt utbildningsråd ska skapas med uppgift att utforma verktyg för kontinuerlig utveckling av lärarrollen. Vi vill se en nationellt likvärdig skola som utjämnar skillnader mellan skolor i olika kommuner och i olika bostadsområden. Alla barn och ungdomar ska ha rätt att nå de nationella kunskapsmålen, oavsett var man bor och oavsett föräldrarnas bakgrund. Det kräver ett nationellt ansvar för kunskapsuppföljning och resursfördelning. Ett program för kvalitetssäkring av den svenska skolan ska tas fram och innehålla tydliga kvalitetsmått som alla skolor måste uppfylla, samt uppföljningssystem av elevernas kunskapsutveckling i varje årskurs från första klass, men även stödåtgärder så att alla skolor ges reella möjligheter att leva upp till kraven. Skolornas resultat ska utvärderas och för de skolor som inte når kvalitetsmåtten ska huvudmannen, kommunen eller friskolan, ha en lagstiftad skyldighet upprätta en handlingsplan som visar vilka åtgärder man avser att vidta för att för att förbättra resultaten. Handlingsplanen ska godkännas av inspektion. De skolor som behöver stöd för att förbättra sina resultat ska kunna vända sig till en pedagogisk insatsstyrka som ska bildas vid . Det pedagogiska insatsteamet ska bestå av erfarna pedagoger och skolledare som , från , beroende på behov, kan hjälpa skolor att förändra och utveckla sitt arbetssätt. 7.1.2Kontrakt för kunskap: alla ska möta en utmaning Ska skolan lyckas med sitt uppdrag måste den fånga lusten till lärande och utmana varje barn och ungdom att vilja utvecklas maximalt efter sin förmåga. Vi vill ta vara på allas begåvning. Alla ska möta en utmaning i skolan. Alla, från dem som har störst svårigheter till dem som lyckas väl. Varje barn och ungdom ska nå skolans kunskapsmål men också få utvecklas så långt som möjligt utifrån sina förutsättningar. Undervisningen måste därför bli mer individualiserad och bättre på att se till varje enskild elevs behov och förutsättningar. För de elever som har svårigheter i ett eller flera ämnen ska det finnas mer stöd att tillgå. En del behöver extraundervisning, men det kan också handla om fler lärare och mindre undervisningsgrupper i vissa ämnen eller . För de elever som lyckas väl i skolan ska det bli lättare att få fortsätta snabbare. Den som går i ska kunna gå kvar i samma klass men läsa vissa kurser på gymnasienivå. Den gymnasieelev som vill ska kunna läsa enskilda ämnen på högskolenivå. Vattentäta skott mellan olika skol- och utbildningsformer som hindrar individens utveckling ska undanröjas. De individuella utvecklingsplanerna ska utvecklas till ett kontrakt mellan skolan, eleven och hemmet. Med den individuella utvärderingen som grund ska skolan skriftligen precisera vilka insatser som görs för att stödja elevens kunskapsutveckling och eleven och hemmet ska tydliggöra vilka insatser de avser att göra för att ta sin del av det gemensamma ansvaret. Kontraktet är en del av dialogen mellan elev, hem och skola och ska inte betraktas som en offentligt upprättad handling. När skoldagen är över och dagens skörd av läxor ska av följer klyftorna mellan olika elevers möjligheter med. Några har ett starkt stöd hemifrån och går i en skolklass där det är naturligt att man gör läxorna. Andra elever har inga föräldrar hemma som kan hjälpa till eller saknar ett eget rum där man kan göra läxorna i lugn och ro. För oss socialdemokrater är skolbarnomsorgen och fritidshemmens verksamhet otroligt viktig. En av de stora vinsterna med kommunaliseringen av skolan var också att förutsättningarna för ett närmare samarbete mellan skola och fritidsverksamhet förbättrades. På fritids kan man göra mycket för att stödja dem som behöver stöd med läxläsningen. Som ett första steg i vår miljardsatsning på miljonprogrammen vill vi rikta på särskilda extra resurser till skolorna i miljonprogramsområdena. Dessa resurser kan användas för exempelvis läxläsning eller mindre klasser. Vi räknar med att de kommuner som berörs matchar denna satsning. Alla lärare i svenska skolan, oavsett om de arbetar i en skola eller i en friskola, ska vara välutbildade, kompetenta och behöriga. Staten, kommunerna och friskolorna bör göra en överenskommelse om att inte nyanställa någon lärare utan rätt utbildning. Staten ska gemensamt med kommuner och friskolor bekosta vidareutbildning av de obehöriga lärare som finns anställda. är målet självklart: det ska inte finnas några obehöriga lärare i den svenska skolan. Att kunna läsa, skriva och räkna är grunden för att inhämta kunskaper på andra områden. Därför ska vidareutbildning i svenska och matematik prioriteras i första hand. Lärarutbildningen och lärarrollen är fundamental för resultaten i skolan. Vi vill skapa en miljö där många av de bästa studenterna i varje generation väljer att bli lärare. Det finns inget finare än att arbeta med att ge barn färdigheter och kunskaper som en stabil plattform för resten av livet. Vi vill därför pröva att förändra antagningen till lärarutbildningen. Vid några utvalda lärarhögskolor vill vi pröva att bygga antagningen inte enbart på studieresultat, utan också på omfattande tester som prövar lämpligheten och intresset för läraryrket. Kvaliteten i lärarutbildningen är avgörande för kvaliteten i skolan. Det behövs en omstöpning av lärarutbildningen som innebär att det kontinuerligt under utbildningen görs bedömningar av varje students lämplighet för lärarrollen. () bör höja kraven på kvalitet på landets lärarutbildningar. För de lärosäten som vid en särskild granskning från HSV inte uppfyller vissa krav på resultat och genomströmning kan examenstillståndet dras in. De som inte valt läraryrket från början ska inte vara utestängda. För dem ska det finnas möjlighet att komplettera sin utbildning och yrkeserfarenhet och bli lärare. Antagningen ska utformas på samma sätt som för den reguljära lärarutbildningen med speciella tester. Alla lärare har rätt till kompetensutveckling, både av sina ämneskunskaper och för att utveckla sin pedagogiska kompetens. Därför vill vi att det så kallade lärarlyftet förstärks och utvidgas till alla lärargrupper inom förskola, grundskola och gymnasium. För att ska ha en skola i världsklass krävs också att undervisningen och de pedagogiska metoderna står på solid vetenskaplig grund. Skolforskningen behöver utvecklas, både i omfång och i kunskapsöverföringen från forskning till verksamhet. Vi vill öka anslagen till skolforskningen. De forskningsinstitutioner som får del av dessa medel ska också få en förstärkt och förtydligad samverkansuppgift12 för att garantera att nya forskningsresultat verkligen vidareförmedlas till dem som är verksamma i skolan och att kunskaperna omsätts i praktiken. Vi vill också att fler yrkesverksamma lärare ska ges möjlighet till egen forskning som en del av eller parallellt med sitt ordinarie arbete. 7.1.4Studie- och yrkesvägledning för livet Dagens ungdomar har stora förhoppningar om sitt framtida yrkesliv. De drömmer om att få utvecklande och intressanta jobb där de får möjligheter till självförverkligande som de bidrar till helheten. Vi vill ge alla unga de bästa förutsättningarna för att erövra livet efter skolan. Men tyvärr så krockar ibland drömmen om yrkeslivet med verklighetens arbetsliv. Många ungdomar har svårt att bilda sig en uppfattning om huruvida utbildnings- och yrkesval leder fram till deras mål. Matchningen mellan de ungas önskemål och arbetsmarknadens behov måste förbättras. Studie- och yrkesorienteringen behöver tydliga nationella riktlinjer som definierar verksamheten och hur den ska bedrivas. Varje kommun ska ha en plan för syo-verksamheten. Det behövs professionella nätverk på kommunnivå för erfarenhetsutbyte och gemensamma initiativ. Syo-verksamhetens roll som en del av lärarutbildningen och skolledarutbildningen ska ses över. Gymnasieskolorna ska redovisa vad tidigare elever på olika utbildningar gör efter exempelvis . Det ger en tydlig bild av olika utbildningsvägars möjligheter och resultat. Den svenska skolan ska stå för absolut nolltolerans mot mobbning och kränkande behandling. Det är helt oacceptabelt att en enda elev ska behöva gå till skolan och vara rädd för att utsättas för mobbning och kränkningar. Alla politiska partier bör enas om ett mål om en nolltolerans mot mobbning. Ett nationellt system behövs för att i varje skola följa upp lagen om förbud mot mobbning, diskriminering och kränkande behandling. Lärare, elever och föräldrar bör få utbildning om lagen och Barn- och elevombudet () bör få förstärkta resurser och fler befogenheter att ingripa mot skolor som inte lever upp till lagens krav på förebyggande insatser. Antalet elever som anser sig utsatta för kränkningar och mobbning ska följas regelbundet, på varje skola och i varje kommun. Vi vill införa en lex i skolan som innebär att all skolpersonal oavsett huvudman ska vara skyldig att rapportera missförhållanden i skolan eller om läroplan eller värdegrund inte följs. Vårt mål är en sammanhållen skola där barn och unga med olika bakgrund lär av varandra. Alla skolor oavsett huvudman ska vara öppna för alla elever och ska ha samma rättigheter och skyldigheter. Det viktigaste är inte skolans driftsformer och huvudmannaskap, utan elevens rätt till en skola med bra kvalitet. Elever och föräldrar ska ha rätt till en allsidig och saklig information som ger en rättvis jämförelse mellan skolor. Alla skolor ska verka under samma skollag, hålla samma höga kvalitet och följa samma nationella läroplan, kursplan och betygssystem. Därför behövs en förnyelse av friskolesystemet. Ett nytt system måste uppfylla tre bärande element: friskolorna måste kunna starta och verka på samma villkor som kommunala skolor, föräldrar och elever måste ha rätt att välja mellan olika alternativ och politiken, nationellt och/eller kommunalt måste kunna påverka så att resurser inte slösas bort på överetablering de ska gå till bättre undervisning. Avarterna i dagens system måste bort. Tydligare regler behövs omgående som begränsar kommuners möjlighet att sälja ut kommunala skolor, som reglerar friskolors skyldighet att återinvestera vinst i skolverksamheten, och som slår fast att all obligatorisk undervisning ska vila på vetenskaplig grund och vara icke-konfessionell. Slutligen måste det bli tydligt i skollagen att kommunerna har ansvaret för alla barns skolgång oavsett om den drivs i regi eller i friskolans regi. har vi sökt en blocköverskridande överenskommelse med regeringen om skolan. Ett barn som går i skolan kan få uppleva fyra olika regeringar med helt olika skolpolitik bara under sin skoltid. Det är inte rimligt. Lärare och elever måste få arbetsro och veta vad som gäller. har regeringen varit helt avvisande till en långsiktig skolpolitik i , men vi hoppas att den kommer på bättre tankar. Vi är beredda att komma överens om exempelvis betygssystemet så att det är stabilt . Till dess går vi vidare med våra konkreta förslag om hur vi kan utveckla och förbättra skolan för alla. elever förtjänar bättre än att bara bli behandlade som ett partitaktiskt slagträ i valrörelser. 7.1.8Räkna med mer investera i matematikkunskaper Vikten av goda kunskaper i matematik är obestridlig. Det handlar om allt från vardagsräknande till förutsättningar för ett livslångt lärande. Och om att förvärva den kompetens och problemlösningsförmåga som krävs för studier och lärande i andra ämnen. Matematikkunskaper behövs också för att kunna delta aktivt i samhällslivet. Vi vill stärka matematiken i förskolan genom matematikverkstäder och utbildning för personalen. Individualiseringen i skolan ska vara sådan att den elev som behöver särskilt stöd ska få det i högre utsträckning. Den som upptäckt matematikens grunder ska inspireras att lära mer och den som har lätt för sig ska få större matematiska utmaningar och kunna räkna på i snabbare takt. De lärare som undervisar i matematik ska få kompetensutveckling. Lärarutbildningen i matematik bör också ses över. Kursplanerna i matematik ska ses över så att kopplingen mellan undervisningen och framtida yrkesliv blir tydligare. Översynen ska inkludera samtliga kursplaner i matematik i hela utbildningssystemet. För att ytterligare stärka samverkan mellan skola och näringsliv vill vi införa särskilda mentorskapsprogram i matematik och naturvetenskap. Målet är att representanter från yrkeskategorier där matematik och naturvetenskap utgör basen genom sin närvaro i skolan ska få fler elever intresserade av dessa ämnen. Dessa mentorer kan sannolikt också vara handledare vid kortare eller längre praktikperioder på arbetsplatser. Vi vill undersöka möjligheten att med hjälp av specialuppföljning lägga grund för en modell där skolor med särskilt hög faktor av att förbättra elevernas resultat i matematik i årskurs 6 tilldelas särskilda resurser för att öka takten i detta arbete. Därutöver vill vi pröva att ge särskild stimulans till gymnasieskolor som relativt sett har fått flest elever att välja flest mattekurser och studerat med godkänt resultat. Studerande med utländsk bakgrund är överrepresenterade bland dem som har svårigheter i matematik. Lärare måste därför ha beredskap för att möta dessa. Nyckeln kan ligga i språket och svårigheten inte nödvändigtvis i att förstå matematiken. Fler invandrare måste också stimuleras att utbilda sig till lärare i matematik. Matematiklärare med annat modersmål än svenska har större förutsättningar att förstå de flerspråkiga elevernas situation. fastslog också att matematikundervisning på elevens modersmål parallellt med undervisning på svenska [] visat sig vara framgångsrik. Ämnesundervisning på modersmål sker i mycket liten omfattning, på de flesta håll inte alls. Vi vill se över möjligheten att utöka detta. 7.2En gymnasieskola för morgondagens arbetsliv Om den moderatstyrda regeringen hade visat mod och handlingskraft hade vi nu haft en ny gymnasieskola på plats. Bland mycket annat hade en modern yrkesutbildning och en modern lärlingsutbildning redan kunnat ta emot elever. Dessutom hade nödvändiga förändringar som rörde övriga utbildningar också startat. Gymnasieskolan ska ge breda kunskaper så att den varken stänger dörrar för att gå vidare yrkesmässigt eller till studier senare i livet. Dagens gymnasieskola måste förändras så att den bättre svarar mot arbetsmarknadens behov. En yrkesutbildning ska vara utformad så att den leder till jobb, det är viktigt både för elevens motivation och arbetsmarknadens funktion. Kvaliteten och resultaten måste bli bättre, inte minst i de yrkesinriktade utbildningarna. Vi vill skapa nationella och regionala programråd tillsammans med parterna på arbetsmarknaden inom respektive bransch så att utbildningen motsvarar den moderna arbetsmarknadens behov. Regeringen planerar att dra ned ambitionerna för de yrkesinriktade gymnasieutbildningarna genom sänkta kunskapskrav i kärnämnena. Det är fel väg att gå. Fler, inte färre, behöver kunskaper för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Vi har höga ambitioner när det gäller elevers kunskaper i kärnämnena på alla gymnasieprogram. Det innebär för den skull inte att alla måste studera vidare på högskolan utan det är en kunskapsnivå som krävs oavsett vilket yrkes- eller utbildningsval man väljer. Om de yrkesinriktade gymnasieutbildningarna inte längre ger högskolebehörighet hindras en undersköterska från att gå en högskolekurs i omvårdnad, en barnskötare att gå en kvällskurs på högskolan om barns utveckling och en industriarbetare från att fortbilda sig på högskolan. Det försvagar deras möjligheter att höja sin kompetens och behålla sin anställningsbarhet. Dessutom försvagar det deras position på arbetsmarknaden. Med den kompetens som högskolebehörighet innebär har elever studerat exempelvis så mycket engelska att manualen på engelska till den nya processdatorn inom kemiindustrin blir rimligt hanterbar och arbetet effektivt och säkert. Näringslivet vill ha anställda med tillräckliga kunskaper även i teoretiska ämnen. Dagens gymnasieskola står inför helt andra utmaningar än vad som gällde . krävs en gymnasieutbildning för att få ett jobb och för att klara sig i ett allt mer komplicerat och kunskapsintensivt samhälle. Gymnasieskolan måste, på ett helt annat sätt än vad som sker , samverka med företag, arbetsliv och högre utbildning för att höja kvaliteten. Särskilda insatser och behövs för de elever som riskerar att inte klara en fullständig gymnasieutbildning. Skräddarsydda program krävs för dem som har mycket stora kunskapsluckor. Vi är också övertygade om att det krävs ett mer effektivt system för att styra dimensionering och etablering av gymnasieutbildningar. Dagens system har en rad brister. Kommunerna är i många fall för små för att kunna erbjuda tillräcklig kvalitet och bredd, inte minst inom yrkesutbildningen, och utbudet motsvarar inte alltid arbetsmarknadens behov. Inom vissa områden finns en kraftig överetablering medan andra områden och regioner har brist på rätt utbildad arbetskraft. Sammantaget leder detta till att de totala resurserna som samhället satsar på gymnasieskolan inte utnyttjas maximalt. Mycket talar för att bristerna i dagens system kommer att bli än mer tydliga när de stora ungdomskullarna lämnar gymnasieskolan . Vi vill att staten tillsammans med arbetslivet ska ta ett ökat ansvar för att garantera yrkesutbildningens kvalitet på gymnasiet. Det behövs nya timplaner, nya kursplaner och ett nytt innehåll i gymnasieskolan som utformas i nära samverkan med branscherna så att det motsvarar det moderna arbetslivets behov. Yrkesutbildning ska leda till jobb. Det behövs nya program och linjestrukturer med nya utbildningsinriktningar som attraherar både killar och tjejer. Det kan exempelvis vara utbildningar som innehåller både vård och teknik eller kombinerar bygg och arkitektur. Det behövs också särskilda kursplaner i svenska, engelska och matematik anpassade för varje yrkesutbildning utifrån arbetslivets krav det är möjligt utan att sänka kraven, utan att ta bort högskolebehörigheten och utan att skapa återvändsgränder. Vi vill att dagens individuella program i gymnasieskolan, så kallade IV-program, ska ersättas med ett basår i gymnasieskolan motsvarande det som finns i högskolan. Elever som saknar fullständig behörighet ska inom ramen för ett gymnasieprogram skaffa sig den nödvändiga behörigheten och kunna påbörja delar av gymnasiestudierna inom det program de är intresserade av. Dessutom måste yrkesutbildningarna motsvara den moderna arbetsmarknadens behov. För att nå dit vill vi att det ska skapas nationella och regionala programråd, där parterna på arbetsmarknaden inom respektive bransch deltar, så att utbildningen motsvarar den moderna arbetsmarknadens behov. Det behövs därutöver en ny gymnasial lärlingsutbildning med samma innehåll och mål som de yrkesförberedande programmen men där utbildningen till stor del förläggs på arbetsplatser. 8Bättre kvalitet och tillgänglighet i sjukvården Varje människa ska ha rätt till en bra sjukvård på lika villkor. Behoven ska styra prioriteringarna i vården. Den svenska hälso- och sjukvården brukar rankas bland de bästa i världen. Vi har hög kvalitet och goda resultat. vet vi att det också finns allvarliga problem när det gäller tillgänglighet och kvalitet. 8.1Investera en miljard i ökad tillgänglighet Den nationella vårdgarantin som infördes ledde inledningsvis till klara förbättringar av tillgängligheten. Men har utvecklingen stannat av och tillgängligheten återigen försämrats. Minimikravet måste vara tydligt: Den nationella vårdgarantin ska hållas. Målet är en köfri hälso- och sjukvård där patienten får besked om, och tid för, behandling på ett smidigt sätt. Landstingen sparar generellt sett inga resurser på att låta patienten vänta på behandling. Det finns många exempel där kötiderna har kortats rejält utan några resurstillskott. Till stor del handlar det om organisation och planering och inte minst inflytande för dem som arbetar i sjukvården. är dock landstingen på väg in i en period med mer pressad ekonomi. Risken är att detta leder till att utvecklingsarbetet får stå tillbaka. Därför föreslår vi att staten tar initiativ till en miljardsatsning på ett utvecklingsprogram för bättre tillgänglighet i vården.