mot · GW02T10 · 2008-10-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:35 Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt Att bygga om och världen för att rädda jordens klimat är vår tids största politiska uppgift. I det arbetet är transportsektorn den svåraste utmaningen; transporterna står för en stor del av vår klimatpåverkan, dess beroende av fossila bränslen är närmast totalt och det är dessutom den enda sektor där utsläppen ökar. Politiken måste hitta och erbjuda nya sätt för medborgare och näringsliv att fungera utan klimatstörande utsläpp. Människor vill inte förstöra klimatet och det är politikens ansvar att ge dem möjlighet att leva klimatriktigt. Regeringen vill gärna förespegla att den har en klimatprofil. Med vackra formuleringar om fyrstegsprincipen och ett transportslagsövergripande perspektiv läggs dimridåer som döljer det egentliga innehållet en massiv utbyggnad av klimatförstörande motorvägar. Fyrstegsprincipen, som innebär att åtgärder som kan påverka transportbehovet och val av transportsätt ska prioriteras i första hand, behöver få en större tyngd i infrastrukturplaneringen för att inte bara bli en fernissa. Så länge regeringen fortsätter att använda sig av vilseledande samhällsekonomiska kalkyler som bygger på orealistiskt låga oljepriser och för låga uppskattningar av klimatkostnader får klimatet och fyrstegsprincipen fortsättningsvis stryka på foten. Det går inte att uppväga grova misstag med lite puts på ytan. Regeringen satsar 340miljoner kronor på hållbara städer , men planerar för en utbyggnad av Förbifart för som kommer att leda till ökad klimatpåverkan. Regeringen utgår fortfarande från ett gammalmodigt tänkande där trafikplaneringen utgår från ohållbara trender om en ständig trafikökning. efterlyser backcasting-modeller som utgår från att de klimatpolitiska målen ska nås och att resultaten tas på allvar så att ett skäligt pris sätts på de fossila bränslena. Till skillnad från regeringen vill de gröna agera här och . Vår politik bygger inte på att någon annan ska göra något, någon annanstans, någon annan gång. trafikpolitik är en del av lösningen på klimatfrågan, till skillnad från regeringens som är en del av problemet. En kraftig överflyttning av såväl gods- som persontrafik till järnväg och annan spårburen trafik måste vara ett bärande inslag i transport- och klimatpolitiken. För att detta ska vara möjligt måste standarden på dagens järnvägsnät och andra spårnät kraftigt förbättras och kapaciteten för ökade spårburna transporter höjas radikalt. Målet bör vara minst en fördubbling av dagens kapacitet för spårburen trafik. Detta ska åstadkommas genom såväl en kraftig satsning på järnvägsinvesteringar som en höjd ambitionsnivå för drift och underhåll av järnvägsnätet. En sådan kraftig överflyttning av trafik ger stora klimatvinster men får även positiva effekter på andra sätt. Utsläppen av andra miljöstörande föroreningar reduceras, trängseln i städerna minskar och trafikolyckorna blir färre. Det är nödvändigt att underlätta kombinationen av olika transportslag. Det är särskilt viktigt när det gäller gods. Ökningen av lastbilstransporter förtar det faktum att koldioxidutsläppen från personbiltrafiken minskat något. En klimatanpassning av godstransporterna förutsätter smartare kombinationer av väg-, järnvägs- och sjöfartstransporter, där varje transportslag används till det som det är bäst på. föreslår en total planeringsram för 20102021 för transportinfrastruktur på totalt , att jämföra med regeringens förslag på . Beloppen är inte helt jämförbara då i vissa avseenden föreslår en annan uppbyggnad av och innehåll i ramen än regeringen. Skillnaden framgår av tabell 1 nedan. föreslår liksom regeringen separata planeringsramar för drift och underhåll för vägar respektive järnvägar. Vi föreslår samma planeringsram som regeringen för vägunderhåll, , som också innefattar bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion av vägar samt statlig medfinansiering till enskilda vägar samt miljöåtgärder. För järnvägar föreslår en väsentligt högre planeringsram, 97miljarder kronor jämfört med 64miljarder kronor enligt regeringens förslag. förslag bygger på behovsanalys i Inriktningsunderlag 20102019. I regeringens förslag till planeringsram för utveckling av transportsystemet, 217miljarder kronor, ingår sektorsuppgifter, driftbidrag till icke statliga flygplatser och medfinansiering till stora och strategiska åtgärder i farleder och slussar. anser inte att dessa ändamål bör ingå i planeringsramen utan att ställning till dessa ändamål får tas separat i budgetsammanhang eller långsiktiga inriktningsbeslut. I regeringens ram ingår också räntor och amorteringar på vägar och järnvägar som lånefinansierats. har valt att i sin ram inte räkna in räntor och amorteringar utan att istället låta de lånefinansierade projekten ingå med investeringsutgiften vid investeringstillfället. Om regeringens förslag räknas om för att bli jämförbart med förslag, motsvarar regeringens förslag, enligt våra beräkningar, i investeringar i vägar, järnväg och spårväg (inklusive lånefinansierade) mot 258miljarder kronor för . satsar alltså 61miljarder kronor mer än regeringen på investeringar i infrastruktur. Regeringen har inte föreslagit någon uppdelning av planeringsramen för investeringar på vägar och spårinvesteringar utan har tänkt sig att detta ska värka fram under den fortsatta åtgärdsplaneringen, bland annat baserat på samhällsekonomiska kalkyler för olika projekt. motsätter sig en sådan ordning, då dagens samhällsekonomiska kalkyler är alltför osäkra och inte heller tar tillräcklig hänsyn till behovet att klimatanpassa trafiken. Vi utgår från att klimatmålen ska nås och planerar för den infrastruktur som krävs för att nå det. föreslår i stället separata planeringsramar, med för vägar och för järnvägar och spårvägar. Av planeringsramen för vägar ska avdelas för kollektivtrafikåtgärder och för gång- och cykelvägar. Av planeringsramen för järnvägar och spårvägar ska avdelas för bidrag till byggande av spårvägar i större städer och 8miljarder kronor för bidrag till rullande materiel. Att bygga spårvägsnät i de större städerna är ett viktigt sätt att öka kollektivtrafikens attraktivitet och locka över fler bilister till kollektivtrafiken. förslag till investeringsram för järnvägar och spårvägar inkluderar inte kostnaden för byggande av höghastighetsbanor. anser att höghastighetsbanorna inom projektet (Götalandsbanan StockholmGöteborg och Europabanan, via sedan genom och med förbindelse till ) ska byggas så snart det är planerings- och genomförandemässigt möjligt. anser att en dragning av Europakorridoren via ska utredas. Europakorridoren ska genomföras som ett separat lånefinansierat projekt. Regeringen har inte tagit ställning till höghastighetsbanor utan föreslår endast en utredning. Det är oklart om regeringen tänkt sig att delar av Europakorridoren, t.ex. Ostlänken och GöteborgBorås, ska ingå i den av regeringen föreslagna planeringsramen. föreslår att resenärernas perspektiv ska stärkas genom att SJ:s uppdrag förändras för att nå de transportpolitiska målen och klimatmålen samt att tar över Jernhusens uppgifter. Ett effektivt sätt att klimatanpassa transporterna är ekonomiska styrmedel som gör det dyrare att använda fossila bränslen. Därför föreslår införandet av en kilometerskatt för tunga lastbilar , en klimatdifferentiering av sjöfartens farledsavgifter och en koldioxidbeskattning som leder till att de klimatpolitiska målen nås. En annan metod är att använda IT och bredband som ett sätt att minska transportbehoven genom virtuella möten etc. anser att bredband bör byggas ut till alla, även där marknaden inte räcker till. Jämförelse mellan och regeringens planeringsramar 20102021 Belopp i fetstil föreslås bli beslutade av . Drift o underhåll: varav farleder och slussar varav bidrag till icke statliga flygplatser varav räntor och amorteringar varav gång och cykel härav järnväg och spårväg varav bidrag till anläggning av spårväg varav bidrag till rullande materiel Separat ram, särskild finansiering. Ska utredas Oklart om delar ingår i ram. Transportsektorns utsläpp av växthusgaser 20059 Mitträcken istället för nya motorvägar15 Analys av regeringens politik16 Dubbla tungor klimatprofil utan innehåll16 Regeringens förslag nedskärningar för järnvägen17 Ekonomiska styrmedel och fyrstegsprincipen27 Jernhusen åter till Banverket35 Ett tydligare statligt ansvar35 Statsbidrag till tåg och spårvagn37 Prioritering av kollektivtrafik på bilens bekostnad37 Inga fler klimatförstörande motorvägar39 Minska slitaget på vägarna40 Strategiska hamnar och kombiterminaler42 Klimataspekt i farledsavgifter och sjöfartsstöd43 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att målet om ekologisk hållbarhet bör vara överordnat bland de transportpolitiska målen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avveckla . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överskottet från trängselskatten i ska anslås till ett nytt riktat bidrag till regionens kollektivtrafik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör ta det fulla ansvaret för infrastrukturinvesteringar av nationell karaktär. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att icke prissatta effekter, såsom påverkan på biologisk mångfald och andra exploateringseffekter, bör få större politiskt genomslag vid alla typer av beslut som berör infrastruktur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att prognoser för bränslepriset i den fortsatta åtgärdsplaneringen bör bygga på realistiska antaganden om oljans och alternativa bränslens prisutveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ASEK-värdet för koldioxid bör uppdateras utifrån tvågradersmålet inför den kommande åtgärdsplaneringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en kilometerskatt bör införas på tunga lastbilstransporter med en geografisk differentiering från . begär att regeringen återkommer till med förslag om en beskattning av koldioxid som leder till att de klimatpolitiska målen nås. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fyrstegsprincipen bör få en större tyngd i infrastrukturplaneringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en dragning av Europakorridoren via bör utredas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att planeringen av höghastighetsbanorna inom projektet och Götalandsbanan ska intensifieras med sikte på snabbast möjliga genomförande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att höghastighetsbanorna inom projektet ska finansieras i särskild ordning och ej ingå i planeringsramen. beslutar att planeringsramen för övriga spårinvesteringar ska vara 20102021. beslutar att planeringsramen för drift, underhåll och trafikledning av järnvägar ska vara 20102021. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att SJ:s uppdrag bör ändras så att det omfattar att bedriva den tågtrafik som behövs för att nå klimatmålen och de transportpolitiska målen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör avveckla Jernhusen och ge i uppdrag att överta de ansvarsområden som Jernhusen har . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det i sektorsuppgift ska ingå att vara ett nationellt för lokal och regional spårtrafik i större städer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska prioritera olika spårvagnsprojekt efter största klimatnytta. beslutar att av planeringsramen för övriga spårinvesteringar ska avse statsbidrag till byggande av spårvägar i större städer och avse statsbidrag till anskaffning av rullande materiel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att öka kollektivtrafikens andel i transportsystemet på bilens bekostnad med årliga redovisningskrav om måluppfyllelse. beslutar att ges i uppdrag att avsätta till åtgärder som ökar kollektivtrafikens andel av persontransporterna. beslutar att ges i uppdrag att avsätta år 20102021 för investeringar i säkra gång- och cykelvägar i det statliga vägnätet samt ett 50-procentigt bidrag till kommunerna för att öka cyklingens andel av persontransporterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen inte bör investera mer i nya motorvägar som ökar kapaciteten för vägtrafiken och därmed leder till ökad klimatpåverkan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör omfördela TEN-projektmedel så att alla medel går till icke klimatstörande transportslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att utarbeta en skadeförebyggande underhållsstrategi. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör finansieras med anslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hamnstrategins prioriteringar av strategiska hamnar och godsnoder bör tas i beaktande vid beslut som rör sjöfarten och dess interaktion med andra transportslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att miljöaspekter bör bli styrande för de avtal och överenskommelser staten gör med prioriterade strategiska hamnar. begär att regeringen återkommer till med förslag på hur farledsavgifterna kan klimatdifferentieras. begär att regeringen återkommer till med förslag på hur det kan ställas klimatrelaterade krav i anslutning till sjöfartsstödet. begär att regeringen återkommer till med förslag om bredbandsstöd till glesbygd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör uppmärksamma området bredband och telematik vid ordförandeskap i EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringens förslag om att de regionala infrastrukturplanerna även ska kunna omfatta driftsbidrag till flygplatser bör avslås. Trots målsättningar om minskade utsläpp av växthusgaser fortsätter utsläppen från trafiken att öka. har utsläppen inom vägtransportsektorn ökat med 12 procent1. ökade utsläppen med nästan två procent2. Lastbilstrafiken stod för den största delen av ökningen men även den övriga vägtrafiken ökade. stod transporterna för av utsläppen av klimatpåverkande gaser i , inklusive utrikes flyg, sjöfart och arbetsmaskiner. Det är uppenbart att trafiksektorn är avgörande för hur ska kunna minska sin klimatpåverkan. Vägtransporterna påverkar också möjligheten att uppfylla merparten av de nationella miljökvalitetsmålen och ett femtiotal av de drygt 70 delmålen3. Transportsektorns utsläpp av växthusgaser 2005 Andelen av de totala utsläppen är och ökande (inklusive utrikes flyg (faktor 2,5) och sjöfart samt arbetsmaskiner, totalt ca CO2-ekv. Källa: m.fl. (2007), Tvågradersmålet i sikte? Scenarier för det svenska energi- och transportsystemet . , rapport 5754. Transportsektorn skiljer sig från andra klimatpåverkande sektorer, främst i fyra avseenden. Transporterna är extremt oljeberoende. Andelen fossila bränslen i transportsektorn ligger på 96 procent4. är det rent tekniskt svårare att ersätta oljan i transportsektorn än i andra sektorer. El är inte en realistisk energibärare för de flesta vägfordon. Elbilen har fortfarande sina begränsningar i räckvidd och en eldriven lastbil är långt ifrån verkligheten. För flyget finns det inte ens på ritbordet. Trenden går åt fel håll. Utsläppen från transporterna fortsätter att öka, till skillnad från till exempel bostadssektorn där har nått stora framgångar genom övergång till fjärrvärme och biobränslen, även om det finns mycket kvar att göra även här. Det är framför allt denna övergång som ligger bakom att inte ökat sina nationella utsläpp av växthusgaser . Transportsektorn särskiljer sig genom att det finns tydliga aktörer som agerar för att behålla ett fossilberoende samt en fortsatt utbredning av bil- och flygtrafik. Det finns inte samma politiska motstånd mot att till exempel bygga ut fjärrvärme eller bygga biobränsleeldade kraftvärmeverk. Transporter påverkar det vardagliga livet. Hur snabbt det går att komma till jobbet eller hur långt det är till mataffären påverkar det vardagliga livet. Därför griper förändringar i transportpolitiken in i människors vardag mer än förändringar i andra sektorer. Om en industri väljer att energieffektivisera eller byta bränsle påverkar det inte medborgarnas sätt att leva på samma sätt. För är en minskad miljöpåverkan ett övergripande mål för trafikplaneringen. Dagens samhälle är på många sätt utformat efter bilen och lastbilarna på vägarna. Det är en stor utmaning att bygga om så att fossildrivna och energiintensiva transportmedel blir undantag snarare än regel. För att nå dit krävs en kombination av flera åtgärder: ekonomiska styrmedel som kilometerskatt och trängselavgifter, investeringar i form av spårvagnsnät i större städer och höghastighetståg och inte minst ett helt nytt sätt att tänka kring att minimera transporter. Att transportera en vara flera varv runt klotet innan den hamnar hos en slutkonsument har inget värde i sig, inte heller att pendla långa sträckor när arbetsplatsen skulle kunna ligga på cykelavstånd. Att hejda utsläppen av växthusgaser behöver vara ett överordnat mål för hela samhället för att förhindra en klimatkatastrof, både för nu levande och för kommande generationer. Dagens beslutsfattare har ett moraliskt ansvar att ta de beslut och vidta de åtgärder som leder till en ekologiskt hållbar samhällsutveckling. De transportpolitiska målen syftar till att skapa samhällsekonomisk effektivitet och långsiktig hållbarhet. Det finns sju olika delmål som avser tillgänglighet, transportkvalitet, regional utveckling, trafiksäkerhet, miljö och jämställdhet. är alla dessa mål likställda. Sikas () förslag att revidera de målen till att handla om tillgänglighet istället för mobilitet är ett steg i rätt riktning, men inte tillräckligt. anser att de miljörelaterade målen skiljer sig väsentligt från övriga mål. Naturlagarna kan inte ändras med riksdagsbeslut. Har det uppstått en viss mängd föroreningar eller klimatförändringarna börjat accelerera kan inga ekonomiska medel eller politiska beslut på något enkelt sätt återställa den ekologiska balansen. Naturen skapar själva förutsättningen för liv på jorden och kan därmed inte förhandlas bort. Målet om en ekologisk hållbarhet bör därför vara överordnat bland de transportpolitiska målen. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. de gröna anser att tvågradersmålet ska vara styrande för samhällsplaneringen. Det innebär att utsläpp av växthusgaser behöver minska mellan 2005 och 20505. konstateras att stor restriktivitet bör iakttas för investeringar i ökad vägkapacitet, som leder till nygenererat resande och ökade utsläpp, för att nå målet. Det behövs också ett paradigmskifte i planeringen från mobilitet till tillgänglighet. Detta innebär bl.a. en stadsplanering som ökar cykel- och kollektivtrafikens konkurrenskraft och bidrar till korta avstånd till service samt ersättande av en viss del arbets- och tjänsteresor med högkvalitativ IT-kommunikation. Investeringar i IT och spårinfrastruktur behöver prioriteras. För att hejda klimatförändringarna krävs åtgärder . Vi kan inte vänta på nya tekniska lösningar. Många av de lösningar som krävs finns mitt framför ögonen på oss. Att hejda investeringar i trafikalstrande vägar minskar inte bara klimatpåverkan, utan frigör resurser till investeringar i järnväg, spårväg och annat som gynnar ett klimatsmart resande. Att basera en stor och ökande rörlighet på användning av allt mer fossila bränslen är självklart ohållbart. Transporterna måste oundvikligen bli mer energieffektiva och drivas av förnybara och rena energikällor. När vi avvecklar oljeanvändningen kan fordon drivas med biobränslen, men, enligt uppgifter från bland annat och klimatpanel, räcker biobränslena bara till att ersätta cirka tjugo procent av den energi som används i transportsektorn . Vi måste bli mycket mer effektiva och undvika onödiga transporter. är då en central del av framtidens transportsystem. Det främsta skälet till detta är järnvägens överlägsna miljöegenskaper som ytterst beror på låg friktion mot underlaget och hög verkningsgrad i motorerna. Att tåg i dessutom huvudsakligen drivs av grön el gör att skillnaderna mot andra trafikslag vad beträffar miljöpåverkan blir mycket stora. I en bil med två passagerare är energiåtgången per passagerare tre till fyra gånger högre än på tåget. Flyget drar sex till åtta gånger mer energi. Bussar har en väsentligt lägre energiåtgång än bil och flyg, men ändå klart högre än järnvägen, vid jämförbar beläggning av fordonen. Utsläppen av koldioxid är mångdubbelt högre i de andra trafikslagen jämfört med tåget. Detsamma gäller också för andra typer av utsläpp som kolväten, kolmonoxid och kväveoxider. Särskilt flyget, men även bussarna, har här stora utsläpp som är svåra att åtgärda, då katalytisk avgasrening är svår att genomföra för dessa trafikslag. Energiåtgången är tre till fem gånger större för lastbilstransporter jämfört med tåg medan den är mer jämförbar för båttransporter. Godstransporter med flyg är oerhört energikrävande och används därför bara i huvudsak för värdefullt och lätt gods. Koldioxidutsläppen är i samtliga fall mångdubbelt högre för andra transportslag jämfört med eltåg. Det gäller även andra typer av utsläpp. De här fördelarna gör det angeläget att där så är möjligt ersätta energikrävande och klimatstörande landsvägs- och flygtransporter med transport på järnväg eller med andra energieffektiva och klimatvänliga transportslag. Att ersätta väg- och flygtrafik med tåg och andra transportsätt får dessutom många andra positiva effekter för till exempel luftkvaliteten. mål är att till 2020 kraftigt öka den andel gods- och persontransporter som sker med järnväg, sjöfart och kollektivtrafik, och att minska de oljeberoende transporterna. Inom godstransporterna är det främst långa transporter, över , som bör föras över från vägar till spår och sjöfart. Vad gäller persontransporter kommer den största omfördelningen av trafiken att ske i och mellan städer och tätorter, där förutsättningarna att bygga ut och få en samhällsekonomiskt effektiv kollektivtrafik är bäst. Framför allt handlar det om arbets- och inköpsresor som förs över från bil till kollektivtrafik. Längre persontransporter behöver föras över från bil och flyg till järnväg. På lokal nivå bör cykling och gång öka, även av folkhälsoskäl. Målen innebär att koldioxidutsläppen från vägtrafiken halveras, från 2005 till omkring , vilket ligger väl i linje med krav att utsläppen i ska minska till 2020. Detta motsvarar grovt räknat en femtedel av totala utsläpp av växthusgaser 2007. I detta sammanhang bör det framhållas att dubbelt så mycket resenärer eller gods inte behöver innebära dubbelt så mycket spår eller dubbelt så många tåg. Det finns stordriftsfördelar med järnvägen som gör att transportarbetet kan öka väsentligt på existerande bannät om det kompletteras med nya länkar och ombyggnader i trånga sektorer samt förbifartsspår. En kraftig utbyggnad av järn- och spårvägarnas kapacitet kan inte ensam sänka koldioxidutsläppen till de nivåer som anges i målet. Det är lättare att ändra transportvanor om priserna underlättar ett klimatvänligt beteende. Flyg och bilkörning bör vara dyrare än tåg och buss. Utbyggnaden av spårtrafiken är en del av ett större åtgärdsprogram som även innefattar ökad användning av biobränslen, effektivisering av fordon, skatteförändringar, trängselavgifter och mycket annat. Staten behöver också ta ett större ekonomiskt ansvar för kollektivtrafik, både nationellt och lokalt.