mot · GW02T310 · 2008-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avgiftssystemen och investeringsfördelningen mellan de olika transportslagen bör ses över för att skapa ett mer konkurrensneutralt förhållande mellan transportslagen. I en forskningsrapport gjord på i beräknas att svensk sjöfart sysselsätter ca 220000 människor. Rederier i har utvecklat världsledande kvalitetsstandarder med tonvikt på sjösäkerhet och miljöeffektivitet. exporterar av allt gods via sjöfarten. På grund av en starkt ojämn fördelning av investeringar för infrastruktur saknas emellertid neutralitet mellan olika transportslag inom landet, både ur ett konkurrensperspektiv och ur ett ekonomiskt perspektiv. Bristen på konkurrensneutralitet mellan transportslagen reducerar möjligheterna att utveckla den stora potentialen för inrikes och kustnära sjöfart. Som transportslag är sjöfarten det alternativ som i minst utsträckning lämnar ett ekologiskt spår efter sig. Varken underhållskrävande räls eller asfalt behöver läggas på de naturliga vattenvägarna. I förhållande till den stora kapacitet ett enskilt fartyg kan lasta blir utsläppen försumbara. Stora volymer med gods kan transporteras på vatten med mycket liten energiåtgång. Energiåtgången för sjötransport motsvarar endast en sjättedel per kilometerton av motsvarande vägtransporter och halva energiåtgången i jämförelse med järnväg enligt . har ett rikt utbud av vattenvägar, via våra kuster, men också via kanaler, och naturliga älvar. I spelar inrikes sjöfart en stor roll för att avlasta vägnätens transporter. 485miljoner ton gods transporteras av över 200 företag på de inrikes vattenvägarna runtom i . Ett fartyg på eller kustgående mot från kan lasta gods motsvarande 104 lastbilar. Avlastningen från vägnätet behövs både från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt. På den kraftigt ökande vägsträckan på mellan och kör varannan lastbil från mot hamnen i för att därifrån skeppa gods vidare mot resten av världen. passerar enligt 1800 lastbilar på väg mellan och . Om denna lastbilstrafik istället företogs till havs skulle belastningen på väg och miljö reduceras kraftigt. Enligt VTI () motsvarar vägslitage från en (1) tung lastbil vägslitage av minst 10 000 personbilar. På årsbasis innebär detta motsvarande 180 miljoner personbilar. Slitna vägar utgör en vanlig orsak till allvarliga trafikolyckor. Anledningen till att så mycket gods trängs på våra vägar kan främst härledas till den snedvridna konkurrensfördelningen mellan de olika transportslagen. Proportionerna i statliga investeringar mellan transportslagen skiljer sig nämnvärt. Sjöfarten finansierar sitt eget statliga verk genom bland annat farledsavgifter. Varje transportslag måste bära sina egna kostnader, det är också viktigt att varje transportslag får proportionerligt av staten till investeringar. De stora infrastrukturinvesteringar som görs för räls- och asfaltsgående trafik är inte jämförlig med den vattengående. Den svenska insjöfarten likväl som den internationella behöver förbättringar av sina hamnar och utbyggnad av slussar för tillträde till insjöfarleder. Genom farledsavgifter besitter svensk sjöfart en extra kostnad som inget annat land i avkräver sin sjöfart. Lotsavgifter avkrävs fartyg som är betydligt bättre bekant med svenska vatten än vad de är i utländska där modern teknik ersatt behoven av lotsar. Det är viktigt att de olika transportslagens avgifter upplevs som rättvisa och att de betalar för sina miljökostnader och den infrastruktur som krävs. Dagens avgiftssystem måste ses över för att skapa ett mer konkurrensneutralt förhållande mellan båt, bil och järnväg. Ett konkurrensneutralt transportsystem banar väg för sjöfarten att på rättvisa villkor realisera sin potential.