mot · GW02Sf373 · 2008-10-02 00:00:00 — Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn en modern familjepolitik för framtiden beslutar om ett nytt politiskt mål för politikområdet Ekonomisk familjepolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa det kommunala vårdnadsbidraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett stegvis höjt tak till 10 prisbasbelopp i tillfälliga föräldrapenningen och havandeskapspenningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten för båda föräldrarna att ta ut föräldrapenning under barnets första månad. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna att ge de föräldrar med outnyttjade föräldrapenningdagar en andra chans. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om delat barnbidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om höjt barnbidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om höjt flerbarnstillägg. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ekonomiskt utsatta barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om höjt underhållsstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en solidarisk välfärd med tydliga principer för omfördelning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av en särskild föräldrapenning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ta bort skyldigheten för förskole- och skolpersonal att administrera ett intyg som berättigar föräldern till tillfällig föräldrapenning vid vård av sjukt barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om studerande med barn.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om barn med behov av särskilt stöd och om vårdbidraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bostadsbidragen som ett bostadspolitiskt instrument. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn enligt uppställning: 1 Yrkande 14 hänvisat till UbU. 1 Investera i barns bästa, generell välfärd samt jämställdhet mellan kvinnor och män Den svenska föräldraförsäkringen är världsunik vad gäller sitt generösa omfång och sin flexibilitet. Vi socialdemokrater vill värna föräldraförsäkringen och dess verkliga möjligheter till tid med det egna barnet. Föräldraförsäkringen är ett uttryck för den socialdemokratiska familjepolitiken grundad på barnets bästa, generell välfärd samt jämställdhet mellan män och kvinnor. Den familjepolitik som vi bedrivit i har också bidragit till generellt goda uppväxtvillkor för barnen och att föräldrar inte behöver välja mellan föräldraskap och förvärvsarbete. Det är en politik som med solidarisk omfördelning bidrar till både social och ekonomisk utjämning. Det är en familjepolitik som omvärlden nu efterhärmar eftersom den kombinerar tillväxt med trygghet och omsorg om barnen. Vi socialdemokrater vill fortsätta att utveckla den familjepolitiska modell som vi har i . Vi vet att det finns väsentliga brister i dagens familjepolitik. Vi socialdemokrater är beredda att utveckla och ompröva där vi märker att det behövs. En modern familjepolitik för barnets bästa måste utgå från vardagen som dagens föräldrar lever i. Det handlar om orimliga krav och ojämlik ansvarfördelning. behöver en politik och en välfärdsmodell som kan svara upp till de värderingar och attityder som dagens unga föräldrar har. Regeringens budgetproposition och förda politik är ett tydligt avsteg från en familjepolitisk modell som sätter föräldrar och barn främst. Barnfamiljer har fått känna av tuffare villkor inte bara genom besparingar i de familjepolitiska stöden, utan också genom en borgerlig ovilja att lyssna till behov om en tillgänglig barnomsorg av god kvalitet. I stället har en familjepolitik med dåtiden som förebild klubbats igenom. Tydligast märks detta genom införandet av ett kommunalt vårdnadsbidrag enligt gamla hemmafruideal. Vårdnadsbidraget i kombination med förslagen om barnomsorgspeng innebär ett stort systemskifte. Med borgerliga förslaget om barnomsorgspeng får en familjepolitik som inte längre har barnen i fokus utan snarare uppmuntrar föräldrar att köpa sig fria från ansvar. Krav på kvalitet eller utbildad personal saknas. Istället för att lyfta fram barnansvaret som värdefullt och mångsidigt reduceras det till barnpassning. Ett system med vårdnadsbidrag och barnomsorgspeng riskerar också helt förändra villkoren för förskolan. Det är en ansvarslös och omodern politik. Dessutom tvingar den borgerliga regeringen personal på förskolor och skolor att kontrollera och administrera föräldrars rätt till ersättning vid vård av sjukt barn. Det är ett ytterligare ansvar som överflyttas till kommunerna och som tar resurser från det som pedagogerna faktiskt ska ägna sig åt omsorgen om barnen, lärande och pedagogik. Fusk och missbruk i våra välfärdssystem får inte accepteras och måste stävjas på olika sätt. Vi menar dock att det finns mer träffsäkra sätt att kontrollera rätten till ersättning vid vård av sjukt barn och föreslår därför att åläggandet att administrera och kontrollera tillfällig föräldrapenning tas bort från förskole- och skolpersonal. Barnfamiljer som grupp behöver uppmärksammas särskilt. För att fler ska vilja och våga bli förälder krävs en insikt om att barnfamiljer behöver vårt gemensamma engagemang och solidaritet. Av den anledningen är den generella välfärden mycket viktig för familjer med barn liksom de generella stöden såsom barnbidraget i syfte att utjämna skillnaderna mellan familjer med barn och familjer utan barn. Människor är olika så också familjer, vilket familjepolitiken i allt högre utsträckning måste ta hänsyn till. Vissa familjer får barn medan barnafödandet för andra av olika skäl skjuts upp till senare i livet. Ett antal barn växer upp i familjer med en ensamstående förälder medan andra barn bor växelvis hos sin mamma och sin pappa. En del familjer har bara ett eller två barn medan andra barn växer upp med många syskon. Några barn växer upp med föräldrar som är homosexuella. Andra familjer består av studerande med små barn, andra är företagare med andra villkor än de som förvärvsarbetar. Särskilt tufft är det för ensamstående med barn, studerande föräldrar och föräldrar till svårt sjuka barn. Inte sällan upplever de begränsningar i föräldraskapet på grund av dålig ekonomi och känslor av bristande stöd från omgivning och samhälle. Barns livsvillkor präglas av samma orättvisor, klassklyftor och brist på jämställdhet som finns i samhället i stort. För barnens skull behövs en familjepolitik som stöder barnfamiljer generellt men också en familjepolitik med kompensatoriska inslag som tar hänsyn till familjer med särskilt utsatt situation. Även om det finns olika typer av familjer vill de allra flesta försörja sig genom att båda föräldrarna har inkomster från arbete. Grunden för den svenska välfärdsmodellen har varit arbetslinjen. Med den som grund ska systemen underlätta för den enskilda individen att klara sin egen försörjning. Arbete handlar om både skyldigheter och rättigheter. I ett samhälle med höga välfärdsambitioner är arbete en förutsättning. Då krävs att så många som möjligt förvärvsarbetar. Vi socialdemokrater tänker inte överge arbetslinjen som en grundläggande princip. Den är nödvändig för att klara välfärden och för mäns och kvinnors lika möjligheter till ekonomisk självständighet. Politiken får inte heller stå svarslös i frågan om hur kvinnors villkor i arbetslivet reellt ska förbättras. Villkoren i arbetslivet är avgörande för jämställdheten. Rätten till arbete och egen försörjning är central för kvinnors och mäns lika möjligheter till ekonomisk självständighet. Vi strävar efter goda villkor på arbetsmarknaden. Detta är delar i en solidarisk välfärdsmodell, men det är dessutom fundament för en långsiktigt god tillväxt. Men arbetslivet är långt ifrån jämställt. Det hänger bland annat ihop med vem som har det huvudsakliga ansvaret för omsorgen av hem och familj, dvs. det obetalda hemarbetet. Eftersom kvinnor fortfarande ses som bärare av detta ansvar har kvinnor generellt sämre villkor på arbetsmarknaden. Klass- och könsmönstret på arbetsmarknaden är tydligt. De allra sämsta villkoren har unga LO-tjejer. Vi ser detta när det gäller lön och trygghet i anställningen, rätten till heltid, makten och inflytandet i arbetet och över arbetstidens förläggning. Om kvinnor har det sämsta fästet i arbetslivet begränsar det kvinnors rätt till trygga och utvecklande arbeten. Kvinnors möjligheter att själva råda över sina liv blir därmed beskurna. Detta får i sin tur konsekvenser för uttaget av föräldraledighet och befäster gamla förlegade könsroller. Ofrivilligt deltidsarbete och otrygga anställningar innebär risk att fastna i arbeten med begränsade utvecklingsmöjligheter, mindre av kompetensutveckling och sämre möjligheter att avancera i yrket. Att ha ett tryggt arbete är viktigt för att ha möjlighet att engagera sig fackligt och politiskt. Arbetslivets villkor har följder för det demokratiska deltagandet. För att se till att alla som vill får möjlighet att arbeta heltid måste utbudet av heltidsanställningar öka. Just nu förbereder sig arbetsmarknadens parter för att förhandla fram ett nytt huvudavtal för arbetsmarknaden. En av frågorna vid dessa diskussioner är rätten till heltid. Vi följer noga dessa diskussioner. Vi socialdemokrater vill att heltid ska vara en rättighet och deltid en möjlighet. Vi är beredda att ta till lagstiftning om arbetsmarknadens parter inte själva löser denna fråga. I grunden handlar det om att göra upp med traditionella könsroller i arbetslivet och i familjer. Det är vår bestämda uppfattning att mäns rättigheter och skyldigheter inom familjens hägn har uppmärksammats för lite. Med rätta har en stor del handlat om kvinnors rättigheter i arbetslivet. Men om ingen betydande uppmärksamhet fästs vid den sneda könsfördelningen för det obetalda hemarbetet riskerar strävan efter kvinnors bättre villkor i arbetslivet att bli en chimär. Beviset för det finner vi i det vedertagna begreppet om kvinnors dubbelarbete. Om kvinnor och män ska ha lika chanser i arbetslivet kan inte kvinnan ensam bära de roller hon haft . Vi behöver göra pappa med barn och mamma med jobb. Barns rätt till båda sina föräldrar förutsätter ett jämställt arbetsliv och ett jämställt familjeliv. 2 Mål för politikområdet Ekonomisk familjepolitik Vi vill föreslå att målet för politikområdet ekonomisk familjepolitik ska fastställas till att de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska inom ramen för den generella välfärden. Målet har god överensstämmelse med de principer utifrån vilka politikområdet är uppbyggt. För ett välfärdssamhälle med ambitioner kan knappast signalen att barn ska vara en ekonomisk börda vara rimlig. En solidarisk omfördelning mellan dem som har och inte har barn är en viktig del i vår generella välfärd. På motsvarande sätt är en solidarisk utjämning av risker och kostnader mellan generationer, mellan arbetande och arbetslösa, mellan sjuka och friska viktiga inslag i vår trygghetsmodell. Vi noterar också att regeringen i förra årets budgetproposition liksom i årets konstaterar att måluppfyllelsen varit god, dels då systemen bidrar till en utjämning av de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn, dels en utjämning av de ekonomiska villkoren för familjer över livscykeln. Trots detta vidhåller regeringen det goda med ett förändrat mål för den ekonomiska familjepolitiken. gäller målet att den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer. Regeringen skriver också att det nya målet betonar förutsättningarna snarare än utfallet och en viss acceptans för att utfallet inte alltid blir detsamma för alla familjer. Vi motsätter oss en utveckling där klyftor medvetet tillåts öka mellan familjer med barn och övriga grupper i samhället. Vi motsätter oss också en cynisk politik med en målsättning som inte tar ansvar för vad som faktiskt händer för familjer med barn i det verkliga livet utan i stället betonar vad som skulle kunna ha hänt. Vi kan också konstatera att det kanske är därför som det mest iögonfallande, med årets budgetproposition gällande ekonomisk trygghet för familjer och barn är avsaknaden av initiativ. Inget annat land i världen lägger mer pengar på att föräldrar ska kunna vara hemma med sina barn. Den svenska föräldraförsäkringen är världsunik. Därför ska föräldraförsäkringen värnas eftersom den ger verklig tid med de små barnen. Föräldraförsäkringens utformning med ersättning enligt inkomstbortfallsprincipen gör det möjligt att lämna arbete för till att vara hemma med de små barnen. Föräldraförsäkringen stöder föräldraskap och förvärvsarbete för både kvinnor och män. Vårdnadsbidraget är ett systemskifte med ett tydligt avsteg från tvåförsörjarmodellen. Vårdnadsbidraget understöder en familjepolitik där kvinnor tar hand om barnen och männen om jobbet. Ingen som jobbar och behöver hela sin lön har råd att ersätta lönen med ett vårdnadsbidrag på . Därför är vårdnadsbidraget en kvinnofälla. Det är i huvudsak kvinnor som kommer att vara hemma med barnen till så låg ersättning att de inte kan försörja sig. De blir helt beroende av sina mäns goda vilja. Det kommer alla kvinnor att få känna av på arbetsmarknaden, i fler osäkra anställningar, i sämre löner och sämre karriärmöjligheter. Därför ska vårdnadsbidraget avskaffas. Det är få män som klarar av att vara produktiva för två. Därför är också män förlorare på ökad ojämställdhet. De kommer att få känna av en ökad press att jobba ännu mer, prestera än bättre för att duga som familjeförsörjare. De kommer att få betala i mindre tid med sina barn. Därför ska vårdnadsbidraget avskaffas. Det är barnen som är förlorare eftersom de inte vinner en mamma utan får en mer frånvarande pappa. Det är barnen som är förlorare när borgerlig familjepolitik nu ger bidrag till dem som inte använder offentlig samhällsservice såsom förskolan. De är barnens egen rätt till förskola och möjlighet att utvecklas och växa tillsammans med andra barn som åtsidosätts. Det är barnens trygghet i att ha fler vuxna omkring sig som ifrågasätts. Det är alla de barn och föräldrar som behöver förskolan som får betala. Kärnfrågan handlar om vad våra skattepengar ska användas till. Varje krona som av kommunerna satsas på ett vårdnadsbidrag för de få som drömmer om en offentligt finansierad hemmafrutillvaro eller för dem som väljer bort förskolan är en krona mindre till något annat. För varje krona som läggs på ett vårdnadsbidrag läggs en krona mindre till personal, personalutbildning, rutschkanor och lokaler i den gemensamt finansierade förskolan. Detta är inte att sätta barns bästa i centrum, och det svarar inte heller mot barnfamiljers önskan att få till en med sina barn i kombination med sitt arbete. Därför ska vårdnadsbidraget avskaffas. Vi tänker inte överge arbetslinjen som en grundläggande princip. Den är nödvändig för att klara välfärden och för mäns och kvinnors lika möjligheter till ekonomisk självständighet. Den är nödvändig för barns trygghet. Tvärtom ser vi behov av en ny och förstärkt arbetslinje som bör ligga till grund för kommande familjepolitiska reformer. Vårdnadsbidraget verkar i helt motsatt riktning. Vi föreslår att avskaffa det kommunala vårdnadsbidraget. 4 Investera i mer jämställdhet Vi är beredda att utveckla fler förslag baserade på för att knyta en större del av föräldraförsäkringen till respektive förälder. Det är fortfarande mammor som bär huvuddelen av arbetet med hem och barn och som tar huvudansvaret när barnen är sjuka eller i relationerna till förskola och skola. Det är mammor som går ned i arbetstid när barnen är små, och det är fortfarande av föräldraförsäkringen som tas ut av papporna. Allt detta slår direkt på alla kvinnors möjligheter i arbetslivet och på mäns roll i familjen. Mammorna har svagare löneutveckling som följer med långt efter det att barnen är små. Ohälsotalen är högre. De många deltiderna ger henne lägre lön, sämre pension och en svagare ställning i arbetslivet. Huvudansvaret för arbetet med barnen gör att många arbetsgivare betraktar alla kvinnor som osäker arbetskraft. Pappor ses inte som förstahandsförälder. Han förminskas i sin roll som pappa och i sin vikt för barnen. Alltfler pappor vill vara närvarande pappor i sina barns vardag, men de möts inte sällan av medvetna och omedvetna hinder från sin omgivning, t.ex. arbetsgivare som tycker att pappaledighet är max 2 månader, arbetskamrater som är oförstående, mammor som anser att föräldraledigheten är hennes tid och BVC-personal som glömmer pappan i samtalet. Menar vi allvar med att barn har rätt till båda sina föräldrar är målet tydligt. Vi socialdemokrater vill ha ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen. För att ytterligare stödja föräldrar i de möjligheter som finns i att dela ansvaret för de små barnen under föräldraledigheten vill vi utveckla föräldrautbildningen så att den har en tydlig jämställdhetsprofil över hela landet. Pappors betydelse och roll för barnet ska tydliggöras på samma sätt som mammors. Goda förebilder kan med fördel användas. Låt blivande pappor tala med pappor som delat föräldraledigheten såsom blivande mammor alltid talat med andra mammor. Ökad kunskap gör något som känns främmande mer tillgängligt och nära. Det är i det individuella mötet mellan föräldrar och personal på BVC, mödravården, och som information och kunskap om attityder till jämställdhet och genus har betydelse. Därför behöver också kunskaperna öka om jämställdhet och genus hos de personalgrupper som möter föräldrar. Ett ledord bör vara ökad jämställdhet och att bryta traditionella könsmönster. Dessutom ser familjer olika ut . Det kan vara två kvinnor som kan vänta barn tillsammans, förälder två är inte alltid en pappa. Vi vill också analysera hur möjligheterna kan bli fler för att båda föräldrarna att följa med till barnavårdcentralens besök och kontroller. Vi vill inom ramen för föräldaförsäkringen ge möjlighet för papporna att vara hemma i samband med barnet födelse. Studier som har gjort visar att det finns ett tydligt samband mellan pappans engagemang och barnets utveckling och sociala anpassning. En viktig förutsättning för föräldrarnas engagemang är också att känna sig som fullständigt ansvariga för sina barns omvårdnad. Det är under en sammanhängande samvaro med barnet som förälderns omsorgsrationalitet utvecklas. Vi ser flera fördelar med att öka pappornas möjlighet att delta i omvårdnaden av barnet redan från start. Det skulle dels stärka banden mellan barn och far, dels skulle pappans tidiga delaktighet innebära en betydande avlastning för mamman den efter förlossningen. Genom att införa möjligheten för båda föräldrarna att ta ut föräldrapenning under barnets första månad underlättas den hemma1. Det är en välkommen reform som är viktig för barnen och sätter fokus på pappors roll i familjen. En andra chans till papporna Vem har inte träffat pappor som säger att de hade gjort annorlunda om de finge ta småbarnsåren i repris? Det är föräldrar som senare ångrar att de inte var föräldralediga i större utsträckning eller kanske inte alls. Plötsligt står de där med barn som börjat skolan eller kanske redan är i tonåren. När barnet har fyllt kan inte längre kvarstående föräldrapenningdagar tas ut, utan de har försvunnit in i statskassan. beräkningar visar att framför allt pappadagar kvarstår outnyttjade. Vi vill utreda förutsättningarna att ge dem med outnyttjade föräldrapenningdagar en andra chans. En möjlighet är att använda en del av de föräldrapenningdagar som inte tagits ut till att förstärka kontakten med sina barn . Detta kan bidra till såväl en förbättrad relation mellan förälder och barn som förhoppningsvis att fler engagerar sig för barnens skolgång. Det kanske dessutom är särskilt angeläget just när barnen nått tonåren att finnas till hands som stödjande vuxen. Det faktum att insatsen är tidsbegränsad innebär en tydlig signal om att det nu finns en andra chans men begränsad att använda föräldraförsäkringen fullt ut. Därigenom vill vi stimulera till ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen och bidra till att stärka ungdomars uppväxtvillkor och behov av vuxenkontakt. En andra chans skulle också ges till de kvinnor som stått för ansvaret för hem och familj. Det kan nu bli deras chans att kliva fram på arbetsmarknaden. En möjlighet att kunna gå upp , att kunna ta ett extra ansvar, att visa att man vill och kan när förutsättningarna ges. Vi vill noggrant utvärdera en jämställdhetsbonus som en modell av flera som kan ge incitament till att fler pappor får sin del av tid med barnen. Det är av stor vikt att denna bonus då är utformad så att den träffar rätt målgrupper och att den också är utformad på så sätt att den går att fasa ut den dag ett mer jämställt uttag är uppnått. Det kräver med stor sannolikhet en jämställdhetsbonus som är överblickbar och som ger pengar i anslutning till föräldraledigheten detta för att den ska bli ett ekonomiskt incitament som bidrar till att föräldrar faktiskt kan få råd att ta ut dagar i föräldraförsäkringen mer jämställt än . En jämställdhets bonus behöver också ha ett vidare perspektiv riktad mot arbetslivet. Det skulle kunna vara en bonus till de arbetsgivare som uppmuntrar och stöder män att ta sin del av ansvaret för hem och familj. Många av de värderingar och synsätt om vem som ska vara ansvarig för barnen understöds av traditioner och diskussioner på arbetet och av den syn som arbetsgivaren lägger på mäns och kvinnors roller. Med en mer tillåtande och självklar attityd från arbetsgivarens sida borde pappors uttag av föräldraledigheten kunna öka. Inget av det ovan beskrivna kraven uppfyller den jämställdhetsbonus som regeringen infört. Den kännetecknas snarare av slarv och brådska där jämställdhetsambitioner fått ge vika för ideologin att alltid premiera genom undandragen skatt. Detta har gett en krånglig och oöverblickbar jämställdhetsbonus som riskerar att missa målet. Därtill kan tilläggas att jämställdhetsbonusen och vårdnadsbidraget påvisar de diametralt helt olika uppfattningar om män och kvinnors roll i familjen som kännetecknar regeringens familjepolitik som helhet. Den som mår bra som förälder och får livet att gå ihop blir också en effektiv medarbetare. Det hänger ihop. Men långt ifrån alla får vardagen att gå ihop. Trots förstärkt föräldraledighetslag vittnar föräldrar om kränkning och diskriminering i arbetslivet. Alltför många känner stress och press och slits ut på sina arbetsplatser. Det är inte heller ovanligt att familjer glider isär just för att kraven blir övermäktiga. I kampen om att få ihop kraven i arbetslivet med rollen som förälder, sambo eller make/maka drivs alltfler till ohälsa. Kvinnors ohälsa är här särskilt utmärkande. Vi vill ha ett mer tillåtande och flexibelt arbetsliv som bygger på flexiblare arbetstider ur ett arbetstagar- och föräldraperspektiv. Det är en absolut förutsättning för att öka pappors uttag av föräldapenningdagar. Därför tror vi på att utveckla arbetet med jämställdhetsplaner på arbetsplatserna och ett förstärkt arbetsmiljöarbete som bland annat tar utgångspunkt i småbarnsföräldrars vardag. Vi är också övertygade om att mer inflytande över arbetstider är ett viktigt steg på vägen. En absolut förutsättning för att kunna kombinera föräldraskap och förvärvsarbete är en väl utbyggd förskola. Vi socialdemokrater är aldrig nöjda med att bara ha barnpassning. Vi vill ha en förskola med hög kvalitet som är till för barnen. Barnfamiljer har olika villkor. Familjepolitikens uppgift är att stödja föräldrar och familjer i olika sammanhang och konstellationer.