ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02So471 · 2008-10-03 00:00:00 — Läkemedelsbehandlingen för den äldre befolkningen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förändra läkemedelsbehandlingen och då särskilt för den äldre befolkningen. har det påvisats att äldre människor blivit utsatta för en vårdslös och oförsvarlig läkemedelsbehandling. I medierna har detta problem fått stort utrymme och svenska folket har reagerat. Stora svenska vetenskapliga studier har publicerats i internationell fackpress , och samtliga bekräftar att felmedicinering av framför allt äldre förekommer alltför ofta, vilket leder till stort mänskligt lidande. Dessutom kostar denna felmedicinering vårt samhälle orimliga summor som skulle kunna användas till sjuka människor på ett bättre sätt. Vi har en stor ohälsa i landet där behovet är stort av förebyggande vård och rehabilitering. Saknaden är stor efter en mer mänsklig omvårdnad med olika terapier, kultur i vården osv. Det finns en lång rad av alternativa läkande metoder som skulle kunna ta del av den ekonomi som den felaktiga läkemedelsbehandlingen har använt sig av. Samhällets läkemedelskostnad överstiger . För dem som är överstiger den 5 miljarder. Det har blivit ett stort samhällsproblem. Vi blir allt äldre i vårt samhälle men ökar diskrimineringen av äldre. Den felaktiga läkemedelsbehandlingen av äldre utgör ett brott mot hälso- och sjukvårdslagens krav på effektiv och säker vård till alla. Vi vill därför att ger regeringen tillkänna att den bör ta initiativ till ett ännu större ansvar för vårdsäkerheten och förändra läkemedelsbehandlingen och då särskilt för den äldre befolkningen. Diskrimineringen måste stoppas.
mot · GW02So472 · 2008-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ta ytterligare initiativ till forskning, tillämpning och utvärdering av de svenska adopterades psykiska sjukdomar. Antalet internationella adoptioner ökar i världen och har mer än fördubblats . I fanns 2006 närmare 138 000 adopterade personer. Av dessa är drygt 85000 födda i och drygt 52 000 födda utomlands. har drygt 47000 barn adopterats internationellt till . är mer än hälften av dem vuxna. En systematisk genomgång av vetenskaplig litteratur visar på en ökad risk för adopterade att få olika typer av psykiska hälsoproblem. För internationellt adopterade barn har man sett en tydlig överrisk för psykiatrisk sjukdom, psykiatrisk vård, institutionsvård, självmord, självmordsförsök, drogmissbruk och drogberoende. Enligt Statens folkhälsoinstituts gradering av evidens har det vetenskapliga stödet god säkerhet. Jämfört med svenskfödda barn finns en överrisk för adopterade att få allvarliga problem i tonåren eller i vuxen ålder. Analyser av forskningssammanställningar har genomförts. Där pekas på flera områden att kunskap saknas. Man vet bl.a. mycket lite om anknytningsbeteendet mellan adoptivföräldrar och adoptivbarn som kommer till efter . Och hur påverkas identiteten av att växa upp i ett så monokulturellt land som , framför allt för de adopterade som växte upp . Hur känns det att ha klasskamrater som för det mesta är längre än en själv? Är adopterade mer separationskänsliga? Hur påverkas de av den moderna svenska kulturen, av skilsmässa, växelboende, upprepade flyttningar, byten av dagis och skolor och hur påverkas de av flertalet vårdare, dagispersonal osv. Äldre adoptivföräldrar och ensamstående får oftast de äldre barnen. Forskning har visat att dessa barn utgör en riskgrupp. Det finns många frågor kring adopterade som ännu är outforskade. Barnavårdscentraler och barn- och ungdomspsykiatri bör få utökad utbildning i de problem som kan uppstå i adoptionsfamiljer. För de unga vuxna adopterade som har drabbats av psykisk ohälsa bör snabba insatser sättas in, liksom ökade resurser för stöd och behandling och fördjupad forskning. Det finns mycket kunskap i den forskning som gjorts, men det har inte skett någon reell förbättring för de adopterade.
mot · GW02So473 · 2008-10-01 00:00:00 — Statliga myndigheters arbete med tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av hur statliga myndigheter arbetar för att förverkliga den nationella strategin om . antog en nationell strategi för att förverkliga . Målsättningen i denna strategi är att låta vara ett verktyg i arbetet med att steg för steg förbättra barns villkor i vårt land. I den nationella strategin anges att förvaltningsmyndigheterna är några av de mest centrala och viktiga aktörerna för genomförandet av . För att kunna förverkliga konventionen krävs det ett ställningstagande hos våra statliga myndigheter, att de ska se till att barnperspektivet alltid ska finnas med i respektive ledning och alltid återfinnas i alla styrdokument och direktiv. Det krävs naturligtvis också stöd och engagemang från ledningarna inom myndigheterna så att man i hela organisationen omfattar perspektiv. Den nationella strategin säger också att det ska finnas kunskap, utbildning och information hos myndigheterna och att arbetet med utgår från befintliga arbetsprocesser, liksom att uppföljning och utvärdering av framsteg i våra myndigheter sker. Tyvärr visar undersökningar hos att det är alltför lång väg kvar innan man kan säga att intentioner finns med som ett naturligt led i statliga myndigheters verksamhet. Tanken, att detta beror på att det är just barn som berörs, oroar oss. Men det är ett faktum att denna prioriterade fråga inte behandlas på ett prioriterat sätt. För att slå fast att barns villkor ska behandlas på samma sätt och med samma allvar som gäller för vuxnas villkor, behöver en översyn göras av hur myndigheterna arbetar för att förverkliga den nationella strategin för .
mot · GW02So475 · 2008-10-03 00:00:00 — Nationell SRHR-policy och -strategi tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell SRHR-policy och -strategi. har en lång tradition av att arbeta med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter nationellt men trots det har vi sett en ökning av STI, klamydia, hiv och oönskade graviditeter. har kommit långt och värnar om människors rättigheter i detta avseende, och har regeringen lyft fram vikten av att det nationella preventionsarbetet blir mer effektivt. En hjälp på vägen skulle vara att utforma en nationell SRHR-strategi. har en policy/strategi för arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i den internationella politiken. I denna definieras sexuell hälsa, sexuella rättigheter, reproduktiv hälsa och reproduktiva rättigheter utifrån existerande internationella överenskommelser på följande sätt: Sexuell hälsa handlar om livskvalitet och personliga relationer, om rådgivning och hälsovård. Sexuella rättigheter innefattar rätten för alla människor att bestämma över sin egen kropp och sexualitet. Reproduktiv hälsa är ett tillstånd av fullständigt fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande kring det reproduktiva systemet och alla dess funktioner och inte bara frånvaro av sjukdom. Reproduktiva rättigheter omfattar den enskilda individens rätt att bestämma antalet barn och hur tätt dessa ska komma. Denna definition skulle väl kunna användas som utgångspunkt även i det nationella arbetet. behöver en motsvarande strategi för det nationella arbetet som tar sikte på STI, hiv och oönskade graviditeter samt på människors rättigheter på området. På utformas nu en klamydiastrategi, liksom en kommunikationsstrategi kring desamma. har också fått i uppdrag att se över hur ungdomsmottagningar jobbar preventivt med oönskade graviditeter. På arbetar en grupp med att få fram ett förslag på hur man bäst förebygger oönskade graviditeter och STI, och snart har vi en ungdomsmottagning på nätet som initierats av regeringen. utformar landstingen sina egna SRHR-strategier/policyer men det saknas riktlinjer för vad dessa ska innehålla. För att säkerställa en sammanhållen politik på detta område bör en nationell SRHR-policy och -strategi utformas. En nationell strategi, med långsiktiga mål och som utgår från människors rätt och frihet att själva fatta beslut om sin kropp är nödvändig för att det preventiva arbetet ska bli så effektivt som möjligt och människors rättigheter säkerställas. Detta vill som sin mening ge regeringen till känna. i (fp)
mot · GW02So480 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om glasögon till barn. För de allra flesta är det självklart att barn med nedsatt hörsel ska få hörapparat bekostad av , eftersom det är ett funktionshinder. Däremot så ses inte nedsatt syn och synfel på samma sätt. Enligt min åsikt borde problem med synen betraktas på samma sätt som nedsatt hörsel eller annan funktionsnedsättning. Glasögon till barn bör ses som medicinsk behandling eller hjälpmedel för en funktionsnedsättning för att barn ska kunna utvecklas och hänga med i skolan och delta i gemenskapen med sina kamrater. Glasögonen ges för att rätta till ett brytningsfel (översynthet, närsynthet och astigmatism). Barnet riskerar annars att få en synsvaghet (amblyopi) som beror på bristande stimulering. Ju tidigare man startar behandling desto bättre möjlighet till ett bra resultat. Glasögonen ska användas ständigt för att synen ska utvecklas på bästa sätt. Barn som saknar glasögon får problem i skolarbetet med huvudvärk, trötthet och koncentrationssvårigheter. Landstingen ger generellt sett låga bidrag till små barns glasögon och inga bidrag till barn under skolgången. Det drabbar barn med synnedsättning i familjer med små inkomster. Bara i fyra landsting är glasögon till barn gratis, och i drogs bidragen in . I andra landsting ges . Bidragen gäller glasen, bidrag till bågar ges oftast inte. Men bågar och standardglas för barn kostar . Bidragen erbjuds dessutom bara till barn till och med ålder trots att synen inte är färdigutvecklad förrän vid 8 till . Undersökningen visar att fyra av tio av de föräldrar som uppger att deras barn behöver glasögon inte har haft råd med glasögon. Det är allvarligt. Barnen är det viktigaste vi har, och därför måste vi göra allt för att ge dem så bra liv som möjligt. Där innefattas rätten till en god hälsa och god hörsel, men också god syn. Självklart ska glasögon till barn ses som hjälpmedel för funktionsnedsättning.
mot · GW02So481 · 2008-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för fler rökfria zoner. Rökning orsakar stora skador . I dör cirka 7000 personer på grund av tobaksmissbruk. Ungefär 29procent av all hjärt-kärlsjukdom beräknas bero på rökning. Som exempel kan nämnas att detta innebär att 1300 personer insjuknar i hjärtinfarkt. Även för den som själv inte röker eller drabbas av att någon i hans eller hennes närhet blir sjuk eller dör så orsakar passiv rökning mycket lidande. Det finns många som upplever ett obehag och/eller allergi, men passiv rökning kan också orsaka ökad risk för hjärt-kärlsjukdomar av olika slag. Den som slutar röka får snabbt hälsovinster. har risken för hjärtinfarkt halverats. Många kan vittna om hur svårt det är att sluta röka. Det är därför av oerhörd vikt att den som vill sluta får tillgång till professionellt stöd samt att det finns goda incitament att sluta. Rökförbudet på restauranger har funnits och har fått mycket positiva effekter. hotell- och restaurangföretagare var negativa innan förbudet infördes men efter dess införande visade det sig att en stor majoritet inom förbundet var positiva. Detsamma gäller för befolkningen som helhet. Dessutom har förbudet fått positiva effekter för personalens hälsa. Jag anser att det behövs fler rökfria zoner. Det är positivt när arbetsplatser verkar för en helt rökfri miljö och i samband med detta erbjuder de anställda stöd i form av exempelvis rökavvänjningsprogram. Det pågår också intressanta försök att förbjuda rökning på andra platser. pågår ett försök med rökfria tågperronger i . Det är och Skånetrafiken som genomför ett försök. Tanken är sedan att detta ska kunna utvidgas till alla landets perronger. Det finns dock ett problem i och med att tobakslagen säger att det inte går att förbjuda rök utomhus. Detta bör ses över så att den här typen av försök att förbjuda rökning inom ett visst område inte riskerar att hindras. Offentliga myndigheter och liknande har naturligtvis också ett ansvar att föregå med gott exempel. Det gäller exempelvis som borde vara en rökfri arbetsplats. Det bör undersökas hur statlig och kan införa fler rökfria miljöer.
mot · GW02So482 · 2008-10-06 00:00:00 — Psykiatri för barn och ungdomar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av hur övergången mellan barn- och ungdomspsykiatrin fungerar. När ungdomar behöver vård, vare sig det innebär att de får uppsöka primärvården, ungdomsmottagningar eller ungdomspsykiatri (BUP), är den vård de erbjuds ofta mycket bra. Problematiken ligger i att det är alldeles för långa köer eller att det är lätt för ungdomarna att hamna mellan stolarna hos de olika verksamheterna man möter. För ungdomar som i ålder ligger alldeles på gränsen för att vara för gamla för BUP men för unga för vuxenpsykiatrin kan detta få stora och allvarliga konsekvenser. När ett barn eller en ungdom har behandlats på BUP försvåras de följande insatserna på grund av att man byter organisation när personen fyllt . Statistik som kommer från visar att endast en bråkdel av BUP:s patienter direkt fortsätter som patienter hos vuxenpsykiatrin. tidigare barnpsykiatriska patienter utgör patienter hos vuxenpsykiatrin. Detta kan naturligtvis ha flera orsaker, men om ungdomar inte kommer vidare till vuxenpsykiatrin trots att behov finns är det allvarligt. För att säkerställa att ungdomar får den vård de behöver och inte tappas bort mellan BUP och vuxenpsykiatrin krävs det att överföring av kunskap och möjligheten att följa förloppet säkerställs. Detta görs på bästa sätt genom ökad samverkan mellan BUP och vuxenpsykiatri. På flera håll i landet arbetar landsting på olika sätt med detta problem. Exempel på sådant är Unga vuxna som finns på flertalet orter. Det finns många goda exempel på lyckade projekt, där en ökad samverkan mellan BUP och vuxenpsykiatrin gjort att det inte uppstår några glapp mellan de båda organisationerna och en ökad kontinuitet för patienten uppnås. Men det finns även mindre goda exempel, där patienten hamnar mellan stolarna och inte får den hjälp som behövs, och det är inte acceptabelt. Det finns ett stort behov av att se över hur arbetet med denna problematik fungerar. Övergången mellan barn- och vuxenpsykiatrin kan förbättras på många håll i landet. Därför anser vi att regeringen bör genomföra en översyn av hur övergången mellan BUP och vuxenpsykiatrin fungerar.
mot · GW02So483 · 2008-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inleda utvecklingsprojekt för förlossnings- och mödravård i glesbygd. Förlossnings- och mödravård i glesbygd har i lyft fram frågan om att säkerställa en jämlik förlossningsvård i hela landet. Den oro som funnits över tillgången till förlossningsvård har funnits i såväl glesbygd som storstad. Orsakerna har dock varit skiftande. En av de mest långdragna processerna har varit BB som är ett bra exempel på faran med att inte se hela vårdkedjan. När BB i lades ned och verksamheten koncentrerades till startade en intensiv debatt om förlossningsverksamhet i glesbygd. har i den diskussionen med kraft verkat för att frågan om BB i måste lösas men att det inte uteslutande kan handla om att öppna eller stänga en förlossningsverksamhet. Vi menar därför att förlossningsverksamheten och mödravården måste utgå ifrån principer som tillgänglighet, närhet och trygghet. I har förlossningsvården i stor utsträckning utformats utifrån möjligheten att nivåindela förlossningsvården samt möjligheten att göra riskbedömningar. Det har inneburit en utbyggnad av s.k. födestueverksamheter, vilka är barnmorskeledda. De vänder sig till kvinnor vars förlossning inte bedömts vara en riskförlossning och som har fött ett barn men inte fler än tre. Enligt vår mening är den norska organisationen för förlossningsvård intressant då har en stor andel glesbygd och med väl utbyggd transportmedicin kunnat kombinera tillgänglighet och säkerhet. bör utvecklingsprojekt stimuleras för förlossnings- och mödravård i glesbygd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GW02So485 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bilstöd till pensionärer. Man kan få bidrag till bil om man på grund av varaktigt funktionshinder har stora svårigheter att förflytta sig på egen hand eller anlita allmänna kommunikationer. Det kan till exempel gälla en person som är beroende av olika hjälpmedel för att kunna förflytta sig. Även vid svårare astmatiska besvär eller andra allvarliga medicinska tillstånd kan bidrag utgå. Det finns tre former av bilstöd. Grundbidrag ges för köp av bil oavsett inkomst. Anskaffningsbidrag är inkomstprövat och ges till den som har en låg inkomst. Anpassningsbidrag lämnas för kostnader i samband med att bilen förses med sådan specialutrustning som kompenserar funktionsnedsättningen. Anpassningsbidraget har ingen övre beloppsgräns. Har man fått bilstöd tidigare måste det ha gått det förra beslutet om grund- och anskaffningsbidrag innan man kan få dessa bidrag igen. Man kan få bidrag även före om det finns medicinska skäl, eller om det behövs från trafiksäkerhetssynpunkt alternativt om bilen körts sedan förra beslutet om grund- eller anskaffningsbidrag. Dock finns det ytterligare begränsningar och det är att personer (ålderspensionärer) inte kan söka detta bidrag. Vi vet att det finns många pigga pensionärer, även om man har ett funktionshinder. Det sista beslutet om bilstöd kan man kanske ha fått , vilket innebär att man med nioårsgränsen inte har möjlighet att söka nytt bilstöd. Har man en förtidspension/sjukersättning upphör möjligheten att söka detta bidrag . De nuvarande reglerna diskriminerar pensionerade personer med funktionshinder. Självklart måste även dessa grupper ha möjlighet att ansöka om bilstöd, allt under förutsättning att övrigt hälsotillstånd medger att man kör bil.
mot · GW02So486 · 2008-10-06 00:00:00 — Rätt till äldreomsorg på hemspråk tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om äldreomsorg anpassad till personer med utländsk härkomst. De flesta som söker äldreomsorg på eget hemspråk är människor som arbetskraftsinvandrade eller som kommit hit som flyktingar. Många äldre invandrare har bristfälliga kunskaper i svenska språket på grund av att man flyttat till under senare delen av livet. vet vi att språkkunskaperna blir sämre i takt med åldrandet, särskilt om man drabbas av sjukdom. Vårdbehoven varierar men gemensamt för alla är att bra vård är kopplad till möjligheten att kommunicera. Erfarenheterna från äldreomsorg med hemspråk är i stort sett positiva med exempelvis kortare vårdtider och friskare äldre. Trots detta är det fortfarande få kommuner som erbjuder möjligheterna. Sios och andra invandrarorganisationer har efterfrågat och ställt krav på att staten ska ta ett större ansvar för invandrargrupper som kommit till och bidragit till att utveckla välfärden. Att åldras i en miljö där man kan kommunicera med personal och andra borde var en rättighet i ett välfärdsland som . Att invandrare ska tvingas att lita till kommunernas välvilja för att få hemtjänst eller äldrevårdspersonal är inte tillräckligt. Det krävs ett större engagemang från staten. Inte ens de största språkgrupperna ges dessa möjligheter. Antalet äldre med invandrarbakgrund som har ett tilltagande vårdbehov ökar successivt. Utvecklingen pekar mot att vi kommer att ha en kraftig ökning av äldre som har behov av att möta vårdpersonal som talar det egna modersmålet. Möjligheterna att erbjuda patienter vård på modersmål finns i några kommuner men bygger i huvudsak på kommunens goda vilja att initiera en alternativ form av äldreomsorg och äldrevård. är behoven redan nu långt större än tillgängligheten. Det är därför angeläget att initiativ tas från central nivå för att stödja kommunerna i arbetet med att utveckla och erbjuda äldreomsorg på annat språk och kartlägga behovet av äldreomsorg och äldrevård för äldre med utländsk bakgrund.
mot · GW02So487 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell kampanj om sexuellt överförbara sjukdomar. genomfördes en nationell kampanj om hiv/aids. Denna kampanj gav en bred kunskap och medvetenhet bland befolkningen om vad hiv/aids är, vilka risker som finns att bli smittad och hur man bör skydda sig mot alla sexuellt överförbara sjukdomar. Tyvärr har denna kunskap inte förts vidare till dagens unga svenskar i tillräckligt stor omfattning. Allt färre ungdomar använder kondom vid tillfälliga sexuella kontakter och begreppet säker sex tycks vara något som glömts bort. Antalet klamydiafall har ökat dramatiskt och är en vanlig orsak till ofrivillig barnlöshet hos många par. anmäldes enligt 47 101 fall av klamydia, vilket innebär en ökning ! Utvecklingen har varit katastrofal. anmäldes 16 710 fall och på mindre än har alltså antalet anmälda fall av klamydia tredubblats. Det är också oroväckande att den största ökningen sker i den yngsta åldersgruppen, . Målsättningen måste åtminstone vara att få ner antalet fall till nivå. När det gäller fall av hiv-infektion så var det en oroväckande ökning . Antalet anmälda fall ökade med , till 541 fall. har trenden lyckligtvis vänt nedåt. Dock finns det fortfarande en ökning i gruppen heterosexuell smittväg. Det behövs en ny nationell kampanj om sexuellt överförbara sjukdomar för att öka kunskapen och därmed minska risken för spridning av bland annat hiv och klamydia.
mot · GW02So488 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning med uppgift att se över möjligheten att en statlig verksamhet bildas där operativ verksamhet, forskning och utveckling samt olika samhällsaktörer samlas under ett namn, Hedershuset. Det mångkulturella innebär att det i vårt land finns flera kulturer där hedersförtryck och hedersvåld hör till vardagen. finns ingen välfungerande metod att bekämpa hederskulturen. Därför behöver vi ta nya grepp. Polisen Kickis har utarbetat ett förslag på ett Hedershus, som, om det blir verklighet, är ett stort steg på vägen mot att låta kvinnor och män, flickor och pojkar som lever under förtrycket få hjälp. skapar Hedershuset möjligheter att förebygga förtrycket och våldet. Verksamheterna i Hedershuset skulle kunna delas in i tre områden: Här samverkar socialsekreterare, poliser, skolpersonal, skolhälsovård, sjukvårdspersonal etc. under ett tak. De utsatta individerna kan vända sig till hedershuset och få all hjälp på samma ställe. Verksamheten är till för individen och har individen i centrum. Här samverkar polis, socialtjänst, frivilligorganisationer och andra aktörer för att tillgodose den enskilda individens särskilda behov. Alla, oavsett profession, arbetar efter samma evidensbaserade material och underlag. Det är den utsatta individen och hans eller hennes situation som inleder arbetet med ett specifikt fall. Polis och socialtjänst från Hedershuset har rätt att gå in i och leda utredningar på lokal nivå när så är relevant. Lokal polis och socialtjänst ska kontakta Hedershuset när hedersproblematik och -brott misstänks. Specialistenheten ska utveckla och praktisera metoder för att medla i hederskonflikter. Det ska dock aldrig ske på bekostnad av individens rätt eller säkerhet. Specialistenheten ska arbeta med hela kedjan, så att den som flyr undan hedersförtryck också har stöd , inte bara i den akuta situationen. Utbildning och forskning. Hedershuset ska, tillsammans med andra aktörer, kartlägga, utbilda och forska kring hedersproblematiken. Det ska också utveckla metoder för det förebyggande arbetet, utredningsarbetet och den mycket eftersatta behandlingen och eftervården.