ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02Ju285 · 2008-09-15 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att straffet för mord ska vara fängelse i lägst 10 och högst . Grundprincipen för allt dömande är att påföljder ska vara rättvisa och förutsägbara. En annan grundprincip är att domstolarna ska vara den dömande makten, frikopplad från den politiska som är den lagstiftande makten. Ändå är det så att det strängaste straffet som kan utdömas i inte kan sägas omfattas av dessa principer. Fram till byggde livstidsstraffet på att regeringen var den instans som slutligen, genom nådeinstitutet, bestämmer strafftidens längd. gäller istället att en livstidsdömd, efter att ha avtjänat av sitt straff, kan ansöka om tidsbestämning av straffet. De som har att bedöma ansökan är . Detta gäller dock inte dem som dömts av någon av tribunaler för brott mot internationell humanitär rätt eller av och som överförts hit för verkställighet. Förändringarna var positiva och löser en del av de principiella problemen med den tidigare ordningen. Även om förändringarna skulle få det avsedda genomslaget löser de dock inte frågan om det är rimligt att de som har dömts för brott får sin strafftid påverkad av vad som händer . Sker det grova och uppmärksammade brott och allmänhetens attityd hårdnar eller förändras det politiska klimatet i dessa frågor är det ofrånkomligt att detta kommer att påverka strafftidens längd. Även tillkommande straffskärpningar för grova brott kommer eventuellt att påverka bedömningen när man ska tidsbestämma straffet. Det strider mot principen att man inte ska kunna drabbas av retroaktiv lagstiftning. Innan straffet tidsbestäms försvåras också den dömdes återanpassning till samhället. I detta arbete är det viktigt med tydliga mål och förutsättningar. Även om vårt förslag nu endast rör avskaffande av livstidsstraff för mord har vi samma principiella inställning till livstidsstraffet även i andra fall då detta kan dömas ut. kan en person som har begått ett mord dömas till antingen fängelse eller livstid. Det har länge ansetts som ett problem att spannet mellan dessa två alternativ är för stort. Vi kan instämma i detta. Den av regeringen tillsatta lämnade ett delbetänkande där man föreslog att straffet för mord ska förändras så att man kan dömas till fängelse , lägst tio och högst , eller på livstid. Med detta kommer man åt två problem; dels att minska tröskeleffekten mellan de alternativ som domstolen har att välja på, dels att domstolen ges möjlighet att beakta försvårande omständigheter även om det saknas skäl att utdöma livstidsstraffet. Utredningens förslag tar dock inte itu med problemen med livstidsstraffet. riskerar förslaget att leda till generella glidningar uppåt i straffskalan. kan som sagt instämma i att det bör införas högre tidsbestämda straff för mord än det . vill vi också avskaffa livstidsstraffet. Vid ett avskaffande av livstidsstraffet bör man dock välja en hög nivå på det högsta straffet för att markera brottets allvar och sätta det i en rimlig relation till övriga brott. Straffet för mord bör därför vara fängelse i lägst 10 och högst . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (v)
mot · GW02Ju287 · 2008-09-15 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda om lagstiftningen kring företagsbot kan ändras så att boten relateras till företagets omsättning. Juridiska personer kan tilldömas vad som kallas företagsbot. Möjligheten infördes för att domstolen ska kunna utdöma kännbara bötesbelopp för företag och andra juridiska personer istället för att endast kunna utdöma personliga böter med betydligt lägre belopp till ansvariga personer inom företagen. Ett typiskt fall där detta kan användas kan vara vid olika typer av miljöbrott. I ett remissvar på den utredning som låg till grund för förändringen framförde att möjligheten att relatera företagsboten till företagets omsättning skulle likna konkurrenslagens regler om konkurrensskadeavgift och ge mer kännbara straff för större företag. Men menade också att företagets omsättning sällan var en tvistefråga. Detta motsades dock av andra remissinstanser som menade att detta kunde medföra så stora komplikationer att det skulle uppstå för stora processekonomiska kostnader. Propositionen till stannade alltså sedan vid att endast höja maximibeloppet. Att relatera företagsboten till företagets omsättning kan dock motverka tendenser att kalkylera med risker för företagsbot vid exempelvis miljöförstörande verksamhet. argumentation ger stöd för att förslaget inte borde vara omöjligt att genomföra. Regeringen bör låta utreda om lagstiftningen kring företagsbot kan förändras så att boten relateras till företagets omsättning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (v)
mot · GW02Ju298 · 2008-09-30 00:00:00 — Nyttjande av polisens möjligheter till anvisning av plats för demonstrationer tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att polisen i större utsträckning bör nyttja rätten att anvisa lämpliga platser för demonstrationer. Sedan mordet på en 17-årig pojke har det genomförts demonstrationer i Salems centrala delar dels av Salemfonden, dels av Nätverket mot rasism. De årliga demonstrationerna har inneburit stora ordningsproblem i kommunen och även medfört att säkerheten och tryggheten har äventyrats för de boende i . Det har förekommit organiserade upplopp kring centrum och inne i bostadsområden. Vandalisering har förekommit, och försök har gjorts att sätta eld på skolor. har utsatts för stenkastning. Personskador har förekommit. Vid förra årets demonstrationer skadades ett tjugotal ungdomar och en socialarbetare. ställdes 500 poliser till förfogande. Det har således visat sig att även med mycket omfattande polisinsatser har det inte gått att garantera ordning och säkerhet på en rimlig nivå. Polisen har undvikit direkta konfrontationer mellan grupperna. Personskadorna har varit få men har förekommit. Det är viktigt att vi värnar om yttrande- och demonstrationsfriheten. I har dock demonstrationerna föranlett att stora delar av kommunen lamslås, vägar spärras av och att invånarnas handlings- och rörelsefrihet begränsas i stor omfattning. Polismyndigheter innehar möjligheten att med stöd av ordningslagen (10 §, 16 §) anvisa annan plats för demonstrationer eller påtvinga restriktioner i de fall då demonstrationens genomförande medför svåra påfrestningar på enskilda samhällen. Polisen bör i större omfattning nyttja denna rätt och därmed tillgodose såväl yttrande- och demonstrationsfriheten som invånarnas trygghet och rörelsefrihet i samhällen som berörs negativt av eventuella demonstrationer.
mot · GW02Ju299 · 2008-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att påföljden för vållande till annans död genom rattfylleri ska likställas med påföljden för dråp. Enligt gällande lagstiftning ska normalpåföljden vid grovt rattfylleri, om brottet resulterar i en annan människas död, vara dömande för grovt vållande till annans död. Enligt straffskalan kan en sådan dom resultera i fängelsestraff i högst och lägst . Det är dock praxis att domstolar och tingsrätter oftast dömer i den lägre delen av straffskalan och endast undantagsvis dömer till fängelsestraff. Alternativa påföljder, såsom samhällstjänst, elektronisk övervakning eller villkorlig dom, nyttjas i allt högre grad, vilket i praktiken medför att brottets betydelse och allvarlighet förringas. Detta är inte bara kränkande för offrets anhöriga utan även för samhället och lagstiftaren i allmänhet. Det sänder dessutom ut fel signaler om samhällets syn på rattonykterhet. Straffet för grovt rattfylleri när brottet omfattar att föraren dödat en människa borde skärpas avsevärt. Att köra bil under påverkan av alkohol eller droger är olagligt och medför stora risker inte bara för den enskilde utan för samhället i stort. Att sätta sig vid ratten med alkohol eller droger i blodet är en medveten handling, oavsett om rattfylleristens avsikt inte är att skada andra människor. Brottsrubriceringen bör vara allra minst dråp, med straffpåföljden sex till fängelse. När det gäller dödsfall i trafiken räcker det inte med visioner. och rättsväsendet måste tydligare visa att alkohol och droger inte tolereras i samband med bilkörning och att detta understryks genom en skärpning av brottsrubricering och påföljder.
mot · GW02Ju300 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn vid utredning och lagföring av ungdomsbrottslingar. När unga människor begår brott är det viktigt att samhällets reaktion på brott är snabb, tydlig och konsekvent. Det gäller särskilt när brotten begås av någon ännu som inte fyllt . En tidig reaktion från samhället, naturligtvis, följt av rehabiliteringsinsatser ökar chansen att förhindra fortsatt kriminalitet. En tidig och tydlig reaktion tar inte bort betydelsen av att arbeta förebyggande; myndighetsöverskridande samverkan är nödvändig för ett framgångsrikt resultat. Polis, sociala myndigheter, kommunens fritidssektor och skolan måste kunna samverka för ett gemensamt mål: att föra en ung människa mot en framtid utan kriminalitet och droger. Det är också viktigt att påverka ungdomars attityder till droger och kriminalitet. Utredningar av ungdomsbrott är en process som inleds med en polisutredning (ofta ledd av en åklagare som förundersökningsledare), åklagararbete för att förbereda målet för en tingsrättsbehandling och slutligen arbetet i domstolen. Det är nödvändigt att alla delar av denna process fungerar för att man ska nå det uppsatta målet att ungdomsbrotten ska utredas med särskild skyndsamhet. Orsaken till att skyndsamhetskriteriet finns för ungdomsbrotten är att man har satt den påverkbara unga människan i centrum. Tidiga insatser av preventiv, repressiv eller rehabiliterande art räddar bokstavligen liv. har kritiserat handläggnings-tiderna i ungdomsmål och då pekat på administrativa och organisatoriska brister. Åtgärder har vidtagits, och utredningar har granskat frågan. Detta har dock inte varit tillräckligt varför det nu är dags för ett tydligt politiskt initiativ i frågan. Det ligger säkert mycket sanning i JO:s bedömning, men vi är övertygade om att resursknappheten är en starkt bidragande orsak. Specialistfunktioner som polisdistriktens ungdomsrotlar har i många fall avvecklats. Därmed har en stor samlad kompetens spridits ut och luckrats upp. Närpolisreformen har havererat, en reform som byggde på polisens närhet till medborgarna, inte minst unga människor i lokalsamhället. För att återgå till rättskedjan: Det räcker att en länk bryts för att förstöra möjligheterna att uppnå skyndsamhetskravet. Faktum är att det finns problem med långa handläggningstider i alla delar av rättsprocessen. Ärenden blir liggande, och den unge får en skev bild av samhällets inställning till kriminalitet. visade det sig att en 16-åring misstänkt för att ha knivdödat en 14-åring i redan tidigare varit misstänkt för brott mot knivlagen och förhörts av polisen. Därefter hade uppenbarligen ärendet blivit liggande utan åtgärd. Vilka signaler skickar denna passivitet från rättssamhället till en ung människa som med råge har passerat riskzonen för kriminalitet? Rättssamhället misslyckas och år att leva upp till kravet på snabbhet när det gäller brottsutredningar som rör ungdomar. Rättskedjan brister, och den samverkan över formella myndighetsgränser som är helt nödvändig för att lyckas fungerar praktiskt mycket olika i olika delar av landet.
mot · GW02Ju309 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagstiftningen kring mutbrott inte är tillräckligt tydlig och varför lagstiftningen kring mutbrott behöver förtydligas. Utformningen av lagen om mutbrott är inte tillräckligt tydligt formulerad, vilket utgör tolkningsproblem för både näringslivet och rättssystemet. I den nuvarande lagstiftningen definieras inte muta, otillbörlig belöning eller bestickning på ett tillräckligt klart och stringent sätt, vilket kan medföra att lagen kan uppfattas som både godtycklig och oprecis. Lagstiftningens otydlighet utgör inte något stöd för näringsidkare eller rättsinstans i de fall mutbrott misstänks men där man inte med säkerhet kan säga att ett brott har begåtts. Om lagen är otydlig kan även överträdelsen av densamma vara det. Det har blivit alltmer uppenbart att lag, domstolspraxis och åklagarbeslut sammantaget inte ger tillräcklig ledning för den som vill veta var gränsen mellan tillåtet och förbjudet går vid mutbrott. Lagstiftningen bör förtydligas och formuleras om så att ingen oklarhet råder om vad som är att betrakta som en muta, en otillbörlig belöning eller bestickning. Definitionen bör åtföljas av exempel som näringsidkaren och rättssystemet kan relatera till. I en rättssäker mutlagstiftning bör det inte råda något som helst tvivel om vad som är rätt och fel. En välformulerad mutlagstiftning kommer inte enbart att främja relationer mellan företag, nationellt och internationellt utan kommer även att underlätta för det svenska rättsystemet att fälla där mutbrott har begåtts.
mot · GW02Ju311 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att klottrare borde dömas till klottersanering. Klotter och annan skadegörelse är ett kostsamt problem för samhället. I uppgår kostnaderna för klotter till . Det är pengar som annars hade kunnat användas till välfärdssatsningar eller skattesänkningar. Klotter kan vara av mycket skiftande kvalitet och sträcka sig från att någon skriver sitt namn eller liknande med en penna till att vara större konstverk utförda med sprejburkar. Anledningen till att klottra skiljer sig lika mycket åt som kvaliteten på det som kallas klotter. Många känner att det är ett sätt att uttrycka sig konstnärligt medan andra gör det för att de inte har något bättre för sig eller för att sätta sitt märke på en vägg. Men det är nästan uteslutande unga människor som klottrar. För att avskräcka unga människor från att klottra på annans egendom borde de bli en del av lösningen och få hjälpa till med att städa upp efter sig själva och sina gelikar. Det är därför rimligt att en person som döms för skadegörelse efter att ha klottrat får samhällstjänst i form av klottersanering. Det skulle dra ned samhällets kostnader för sanering som det på ett bra sätt avskräcker från fortsatt klottrande.
mot · GW02Ju312 · 2008-09-24 00:00:00 — Införande av tidsbegränsning för polisanmälan tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en tidsbegränsning för polisanmälan. kan en person som utsatts för brott i teorin vänta hur länge som helst med att anmäla brottet till polisen. Om brottet hunnit preskriberats innebär det att utredningen läggs ned direkt, men nödvändigt pappersarbete måste trots detta genomföras och medför således en onödig kostnad för rättsväsendet. Brott som polisanmäls innan de hunnit preskriberats, men efter att de har begåtts är även de ett problem. Ju som hunnit passera desto svårare blir brottet att utreda. Genom att sätta en tidsbegränsning för hur det får passera innan ett brott anmäls skickar samhället en viktig signal om vikten av att anmäla ett brott så snart det är möjligt. Vissa grövre brott borde ha en längre tidsfrist, medan mindre allvarliga kan ha en kortare. I princip är det på det sättet brotts preskriptionstider fungerar , och anmälningstidernas längd borde kunna anpassas på ett liknande sätt fast med kortare tidsperioder. Det är därför rimligt att överväga införandet av en tidsbegränsning för hur efter det att ett brott begås som en polisanmälan får göras.
mot · GW02Ju313 · 2008-09-26 00:00:00 — Register för politiskt motiverad brottslighet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för ett register för politiskt motiverad brottslighet. hade Säkerhetspolisen till uppgift att föra nationell statistik över brottslighet kopplad bland annat till djurrättsaktivism, en del av den så kallade hatbrottsstatistiken. Anledningen är att brott som är politiskt motiverade anses extra allvarliga. flyttades ansvaret för statistiken över till , som har valt att inte längre föra statistik över brott begångna av djurrättsaktivister. har ingen en samlad bild av brott begångna i djurrättens namn. Politiskt motiverade brott riktade mot enskilda personer och näringsidkare registreras nu som skadegörelse och behandlas var för sig. Att det är ett led i en lång och utdragen aktion mot ett och samma mål märks alltså inte i statistiken. Brotten behandlas även av olika personer beroende på vem som tar emot anmälan. Om det i stället funnits en brottskod som klart och tydligt angav att det är ett brott utfört av en eller flera djurrättsaktivister hade åtminstone det statistiska underlaget förbättrats. Genom att sedan ge brotten samma status som andra politiskt motiverade hatbrott samt alltid betrakta dem som grova skulle även brottsbekämpningen förbättras. Därför bör en sådan kod införas. När man träffar de som blivit utsatta för denna terror förstår man vilken oerhörd press de lever under och vilken risk som finns för mänskliga tragedier. Här har samhället verkligen svikit sitt uppdrag. Det måste vara varje rättsstats skyldighet att säkerställa att ingen hindras från att leva sitt liv och skaffa sig sin försörjning hur vederbörande än vill så länge personen följer gällande lagstiftning.
mot · GW02Ju314 · 2008-09-29 00:00:00 — Möjlighet att avlägsna personer från upplopp tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att ålägga fredliga personer att avlägsna sig från ett område där det förekommer upplopp. Ofta hör man i samband med kravaller att det endast är ett litet fåtal personer i den stora mängd människor på plats som begår brott. Det är säkert sant, men det betyder inte att de fredliga demonstranterna, fotbollsfansen etcetera som uppehåller sig på platsen inte gör någon skada. Det är lätt att tänka sig hur svårt det skulle vara för några tiotal huliganer eller våldsamma demonstranter att kasta sten mot polisen, krossa skyltfönster eller på annat sätt begå brott utan att de snabbt kan gripas av polisen. Sätt sedan in samma tiotal personer i en situation med flera hundra andra människor. Människor som är helt fredliga, men klädda i liknande, eller kanske identiska kläder och som springer fram för att titta på vad som sker. För polisen är den andra situationen lika svår att lösa som den första är lätt. Blotta mängden människor som befinner sig på en plats där några få personer startar upplopp gör de flesta situationer nästan omöjliga att lösa. Därför vore det rimligt att se över möjligheten att ålägga fredliga demonstranter, fotbollsfans etcetera att så snabbt som möjligt avlägsna sig från platser där oroligheter förekommer.
mot · GW02Ju315 · 2008-09-30 00:00:00 — Rymning som brottslig gärning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rymning som brottslig gärning. I det allmänna rättsmedvetandet kan det svårligen förstås att själva rymningen som sådan inte är straffsanktionerad. Det är i högsta grad rimligt att straffet ökas på vid rymning, dels för de brottsliga gärningar som rymmaren gör sig skyldig till, dels för själva rymningen som sådan. Rymningar förekommer dessvärre med lite olika intensitet mellan åren på grund av bristande säkerhet vid våra anstalter. Detta skapar stor oro hos många medborgare på grund av den otrygghet som uppstår när grovt kriminella under stark press vistas ute bland allmänheten. Straffutmätningen måste naturligtvis stå i proportion till rymningens karaktär och grad av slutenhet vid anstalten.
mot · GW02Ju316 · 2008-09-30 00:00:00 — Skärpt straff vid vållande till annans död genom rattonykterhet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att köra ihjäl någon i berusat tillstånd bör jämställas med dråp. Många människor tvingas möta beskedet att någon närstående person blivit trafikdödad på grund av att någon visat totalt förakt för andras liv genom att sätta sig i ett fordon och köra i berusat tillstånd. De nuvarande straffskalorna i detta sammanhang uppfattas av flertalet som för låga och brottsrubriceringen som mild. För att ytterligare skärpa samhällets hållning när det gäller framförande av fordon i berusat tillstånd måste skärpning införas. En lämplig rubricering och straffutmätning anser jag därför vara att jämställa det med dråp. Det ökade antalet rattonykterhetsbrott är mycket oroande. Tendens finns också att dessa brott kryper allt längre ned i åldrarna, vilket får anses särskilt bekymmersamt. Genom att köra fordon rattonykter visar man en total respektlöshet för de skador som man därigenom kan orsaka. Därför fordras ett ökat engagemang när det gäller utbildning och förhållningssätt till körning i onyktert tillstånd.
mot · GW02Ju317 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa minimistraff. När lagstiftaren beslutar om straffskärpning för vissa brottstyper väljer man ofta att skärpa maxstraffet för brottet. Enligt domstolarnas påföljdspraxis blir det ofta svårt att se något motsvarande genomslag i domar som meddelas. En av förklaringarna till detta är att svenska domstolar av tradition följer en så kallad försiktighetsprincip i den dömande funktionen. Två av grundpelarna för en rättsstat är likhet inför lagen och förutsägbarhet. Oavsett social bakgrund, kön, ålder med mera ska man bli dömd lika i domstolen. Man ska också kunna förutse vilket straff man kan få om man begår en viss typ av brott. I 30 kap. 4 § 1 st följer att rätten vid val av påföljd skall fästa särskilt avseende vid omständigheter som talar för en lindrigare påföljd än fängelse. Därvid skall rätten beakta sådana omständigheter som anges i 29 kap. 5 § (= förmildrande omständigheter). När lagstiftaren inför nya maxstraff för att man därmed vill införa en strängare syn på vissa typer av brott lämnas tyvärr ofta fältet fritt för godtycke i domstolarna. Det riskerar medföra olika resultat i domstolarnas straffmätning. I praktiken kan domstolen hänvisa till ovan nämnda lagrum och motivera ett lägre straff än vad som förespråkas i en välmotiverad proposition från . Ett sätt att undvika problemet med att domstolarna inte följer lagstiftarens vilja i propositioner är istället att införa minimistraff för de brott som lagstiftaren vill införa en strängare syn på med höjda straff. I praktiken skulle det därigenom bli betydligt svårare för domstolarna att gå under minimistraffet vid straffmätningen. Rättsstatsprinciperna om likhet inför lagen och förutsebarhet skulle också kunna uppfyllas betydligt bättre än .