mot · GW02K230 · 2008-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en sammanhållande kraft i utvecklingen av huvudstadsregionen i . Regionaliseringen i har diskuterats , och börjar vi vara framme vid ett slutligt avgörande. Tyvärr finns det, trots så kallad lokal förankring, olika syn i olika delar av tilltänkta regioner då sjukvården getts ett stort utrymme att styra regionbildningen. Av de gångna årens diskussioner kan man konstatera att det här knappast är en folklig fråga utan allt mer framstår som ett elitistiskt projekt. Trots det fordras en förändring av nuvarande indelning i syfte att effektivisera verksamheter, gagna tillväxt och ge ökat lokalt/regionalt demokratiskt inflytande över vissa frågor. Som dagens situation framtonar så finns inte full enighet inom om regionens framtida utformning. bör staten se över sina ansvarsområden i syfte att effektivisera dessa. Någon samordnad diskussion kring detta har inte skett, och finns en mängd frågetecken som kräver sitt svar som de förslag som finns i hög grad är utformade efter gamla vårdstrukturer som knappast har någon förankring i det framtida samhället. I har fem län övat i funktionen som tilltänkt region . Förståelsen människor emellan, inom regioner, har ökat i stor omfattning. Den tidigare härskande 08-synen i omgivande län har förändrats till förståelse, vilket också präglat företrädare. Regionens agerande i infrastrukturfrågor gentemot staten har visat att detta är en realitet. Att arbete, med ett tydligt underifrånperspektiv förändra den uppbyggnaden, framstår som en stor kapitalförstöring. Inom regionen har en klar majoritet av de politiska partierna formulerat sin syn på den framtida regionbildningen utifrån ett kartperspektiv. Målet är att de län och kommuner som så önskar i bildar en gemensam regionkommun. Initialt framstår dock geografiskt som ett område där länen , och utgör en kärna och där kommuner som , och kanske någon kranskommun från andra län kan tillkomma som regionmedlemmar. Motiven är att stärka möjligheterna att anta morgondagens utmaningar för alla som bor och verkar här genom att bejaka arbetsmarknadens integrering, stärka vår internationella konkurrenskraft och kunna överta regionalt angelägna uppgifter kring t.ex. regional utveckling från staten. Viljan att fortsätta arbetet med en växande Stockholm-Mälarregion är påtaglig som man kan konstatera att tidshorisonten med helt färdiga regionkommuner i till de allmänna valen inför årsskiftet 2011 inte förefaller realistisk. Även med sikte på 2014/15 bör flera steg kunna tas redan nu via överläggningar mellan intressenterna. Detta är viktigt då det finns ett antal praktisk-politiska frågor som vi gemensamt strävar efter att lösa bättre till förmån för våra invånare, välstånd, miljö och livskvalitet. Utöver dagens landstingsansvar för hälso- och sjukvården gäller det t.ex. kollektivtrafiken, infrastrukturen och den regionala utvecklingen för att nämna några områden. Regeringens förhandlingar med regionerna har varit lovvärda och har i vissa sammanhang gett resultat. I en storstadsregion framstår dock ofta särintressen som måste överbryggas av någon utomstående part. De mångåriga förhandlingarna i vittnar om detta. I är dessutom staten en viktig part i effektiviseringsarbetet och bör därför mer aktivt delta i processen kring regionens utformning. Detta är viktigt såväl utifrån den egna verksamheten som utifrån ansvaret att skapa en stark region som framstår som konkurrenskraftig i ett internationellt perspektiv. Att en stark tillväxtregion skapas i är en fördel för hela och ska också ses som en motor i landets utveckling. Regeringen har därför ett extra, och övergripande, ansvar för att skapa en region i som uppfyller framtidens krav på en sådan utifrån ett perspektiv som är såväl lokalt, regionalt som globalt. Detta bör ges regeringen till känna.