mot · GW02Fi272 · 2008-10-07 00:00:00 — Regeringens politik hitintills består av neddragningar av viktiga anslag och förseningar av viktiga propositioner. Något datum för miljömålspropositionen är ännu inte presenterat. ordförande avgick i kraftig och tydlig protest mot regeringens förhalningar. 6Minskade klyftor och ökad trygghet vision är ett trygghetssystem som är modernt, enkelt och överskådligt. Enskilda människor ska veta vad som gäller och vart man ska vända sig den dag man behöver för att man blivit arbetslös, sjuk, eller tillfälligt har för låg inkomst för att klara sig. Byråkrati och administration ska vara minimala genom att myndigheterna är organiserade så att de kan agera optimalt och utifrån en helhetssyn. Dagens trygghetssystem ser ut som motsatsen till detta. Det är ett lapptäcke av olika regler, ersättningar och bidrag. Det är svårt att veta vad som gäller, många har svårt att få ersättning. Det finns människor som visserligen har rätt till ersättning, men inte förstått att söka på rätt sätt. Andra är i stort behov av ersättning men har inte möjlighet att få det på grund av att de inte känt till alla detaljerade regler. Människor hamnar inte sällan mellan stolarna och känner sig ofta djupt frustrerade och felaktigt behandlade på grund av hur regelverket ser ut. Vi vill förändra detta. 6.1Otrygghet är regeringens väg Regeringens politik så här långt har inneburit kraftiga försämringar i det sociala skyddsnätet. Ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen har sänkts som avgifterna höjts och regelverket har stramats åt. Resultatet har blivit en sämre, men dyrare, försäkring och som resultat av detta har drygt 500000 personer lämnat försäkringen. 1,4 miljoner människor saknar en arbetslöshetsförsäkring och är hänvisade till kommunalt försörjningsstöd om de förlorar sitt arbete. Detta påverkar kommunernas ekonomi, vilket kommer att bli tydligt när arbetsmarknaden nu försämras. Regeringen har även gjort försämringar i sjukförsäkringen. Taket i sjukförsäkringen liksom nivån på den sjukpenninggrundande inkomsten har sänkts. Nivån på sjukförsäkringen sänks till sjukdom. Regeringen har också genomfört åtstramningar i försäkringen genom att en sjukskriven ska prövas mot hela arbetsmarknaden efter sex månaders sjukskrivning. Åtstramningarna och sänkningarna av ersättningsnivåer har använts för att finansiera stora skattelättnader för personer med de högsta inkomsterna. Sammantaget innebär regeringens politik att man straffar dem som har det svårast ekonomiskt för att förbättra för dem som redan har det bra. En osolidarisk politik som den här skapar otrygghet och ökade klyftor, vilket inte kan ställa upp på. Den moderna arbetsmarknaden innebär stora krav på människor att kunna ställa om och anpassa sig. Nya jobb skapas och andra försvinner i en ständig process. För att människor ska klara av denna förändring måste de veta att de kan förlita sig på samhället i samband med sjukdom och arbetslöshet. Regeringens väg är farlig och kommer att utsätta samhället för stora påfrestningar när konjunkturen viker och sysselsättningen faller. Vår utgångspunkt är att de allra flesta människor vill arbeta och ha en meningsfull funktion i vårt samhälle. Människor är i grunden kreativa och ansvarstagande om de ges möjlighet att vara det. Om vi ges rätt hjälp och förutsättning kan de flesta delta i arbetslivet. För att underlätta för människor i samband med tillfällig frånvaro från arbetslivet föreslår ett reformerat socialförsäkringssystem som vi kallar Arbetslivstrygghet. Arbetslivstrygghet innebär att sjukförsäkring, arbetslöshetsförsäkring och försörjningsstöd slås ihop till ett nytt trygghetssystem. I det nya systemet vänder sig människor till ett och samma ställe oavsett vilket problem man har. Trygghetssystemet blir skattefinansierat och taket i det som är sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen likställs. Den nya myndighetens arbetssätt ska präglas av helhetssyn, effektivitet och individfokus. Den nya socialförsäkring vi föreslår, Arbetslivstrygghet, behöver utredas innan den kan införas. I årets budgetmotion föreslår vi dock några förändringar som gör att vi närmar oss ett sådant system. Dels föreslår vi att taket i arbetslöshetsersättningen höjs till 6,5 basbelopp, dels föreslår vi att ett studerandevillkor införs i a-kassan och att ersättningsnivån höjs till under hela ersättningsperioden. När regeringen förändrade reglerna för att ha rätt att ta del av arbetslöshetsförsäkringen möttes förslagen av starka och omfattande protester. Förslagen betraktades som orättvisa och i en del fall obegripliga, särskilt eftersom regelförändringarna i en del fall helt uppenbart motverkar det som regeringen säger sig grundar sin politik på, nämligen arbetslinjen. anser att arbetsmarknadspolitiken främst ska syfta till att förena människors rätt till arbete och arbetsmarknadens behov av kvalificerad arbetskraft. En viktig del i en sådan politik är en fungerande arbetslöshetsförsäkring som ger rimlig ersättning vid arbetslöshet. En fungerande försäkring ökar människors beredskap till att ställa om och byta arbete och understödjer också matchningen på arbetsmarknaden. För att förstärka arbetslöshetsförsäkringen och skapa rimligare villkor på arbetsmarknaden föreslår vi att arbetslöshet med a-kassa och deltagande i jobb- och utvecklingsgarantin ska berättiga till en ersättning motsvarande av tidigare dagsförtjänst. Vi föreslår vidare att studier ska kvalificera för arbetslöshetsförsäkringen och att den högsta dagpenningen höjs till . Regeringen har också infört en arbetslöshetsavgift. Avgiften är av kassornas utbetalningar av inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning. föreslår att systemet med arbetslöshetsavgifter avskaffas och ersätts med ett system som solidariskt utjämnar avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen. menar att rehabilitering och personligt utformat stöd är den viktigaste vägen tillbaka från sjukdom. Vi avvisar regeringens politik som innebär sänkta nivåer i ersättningen som ett sätt att minska sjukfrånvaron. För att skapa en rimlig sjukförsäkring föreslår att regeln om 75 procents ersättning slopas och att den bortre parentesen i sjukförsäkringen avskaffas. Vi menar också att regeln om prövning mot hela arbetsmarknaden ska avskaffas. har studiemedlet sjunkit med mot medellönerna för en lärare och industriarbetare. förordar därför att studiemedlet höjs. I och med att det livslånga lärandet blir ett krav för människor att kunna vara attraktiva på arbetsmarknaden blir studenter en allt mer heterogen grupp. Det måste vara möjligt att vara ensamstående mamma eller pappa med tre barn och samtidig vara student, precis som det måste vara möjligt att vara student som ensamstående tjugoåring. ligger studiemedlet på vid heltidsstudier. Av denna summa är bidrag. Att få ekonomin att gå ihop med så knappa resurser till sitt förfogande är för många en utmaning. De flesta studenter klarar sig inte på detta belopp, utan tvingas att arbeta vid sidan av sina heltidsstudier. Arbete i stor omfattning vid sidan av studierna riskerar att påverka de studerandes resultat negativt. Många tvingas också låna pengar av familj och vänner. Vi vill höja bidragsdelen i studiemedlet med ytterligare . Många pensionärer har små marginaler. Kvinnor som ofta stått för en stor del av det obetalda arbetet i hemmet är särskilt utsatta. Regeringen höjer i årets budgetproposition grundavdraget för pensionärer, vilket innebär att dessa får en skattesänkning. välkomnar detta förslag men tycker det är otillräckligt för att stötta de sämst ställda pensionärerna. För att förbättra för pensionärerna föreslår vi, utöver den skattesänkning regeringen föreslagit, att garantipensionen höjs. Vi avsätter dessutom pengar så att fribeloppet i bostadstillägget kan höjas. Utöver detta höjer vi nivån för beräkningen av bostadstillägget från och nivån för skälig levnadsnivå. Effekten av vårt förslag redovisas i tabell 1 nedan. Störst inkomstökning får de pensionärer som har de lägsta inkomsterna (årsinkomster ). I den gruppen får de ensamstående och en samboende pensionär mer , vilket kan jämföras med regeringens förslag där båda grupperna tillförs . Sammanvägd effekt av mp-förslag och regeringens förändring av grundavdraget för pensionärer Decilgränser, kronor (avser bruttoinkomst) *Andel av samtliga med bruttoinkomst över noll. I genomsnitt ger vårt förslag mer jämfört med regeringens förslag där pensionärerna endast får mer . 6.2.5Höjt bostadsbidrag för ensamstående Ensamstående föräldrar har ofta en ekonomiskt svårare situation än andra. Det gäller särskilt för dem som arbetar i yrken där löneläget är lägre, vilket gäller många kvinnor. För att förbättra deras situation ekonomiskt vill vi göra en höjning av det särskilda bidraget, som utgör en del av bostadsbidraget, med . Konstruktionen av bostadsbidraget är sådant att särskilt bidrag och bidrag till bostadskostnader minskas om inkomsten är högre än för ensamstående och för makar 58 800 för varje make. Därför utgör höjningen av det särskilda bidraget ett träffsäkert sätt för att förbättra situationen för alla föräldrar med de allra lägsta inkomsterna, men omfattar i praktiken särskilt de ensamstående med låga inkomster. Kostnaden uppskattas till och omfattar ungefär 170 000 barnfamiljer. 7.1En av samhällets största utmaningar Omställningen av energisystemet utgör en av de största utmaningarna samhället står inför och är en av politikens viktigaste uppgifter de närmaste decennierna. Effekterna av fortsatta utsläpp av klimatgaser på dagens nivå kommer att få allvarliga följder. Hur allvarliga de blir beror i hög grad på hur mycket klimatpåverkan vi människor fortsätter att orsaka. har vi släppt ut så mycket koldioxid och andra växthusgaser att det kommer att leda till en höjning av temperaturen med . FN:s klimatpanel IPCC räknar med att det går en tröskel vid två graders temperaturökning; om temperaturhöjningen blir större än så kan utvecklingen skena och mänskligheten stå inför ett katastrofalt scenario. En grundbult i EU:s och klimatpolitik är därför att temperaturen inte kan tillåtas stiga mer än de två grader som våra historiska utsläpp kommer att ge upphov till. Det är ur detta perspektiv som politiska åtgärder och styrmedel ska ses. 7.1.1Regeringen tar inte problemen på allvar Trots den stora medvetenheten om klimatfrågan och de problem som den ger upphov till, har regeringens strategi hitintills varit att förhala klimatfrågan och inte ta den på allvar. De borgerliga partierna saknade helt klimatpolitik när de tog över makten. Detta ledde till handlingsförlamning precis när opinionen för en kraftfull klimatpolitik växt sig stark. Regeringen har börjat formulera politik i klimatfrågan. En klimatproposition är utlovad . Regeringens ambitioner att minska utsläppen har hitintills varit små. Mycket talar för att regeringen i stor utsträckning kommer att förlita sig till inköp av utsläppsrätter för att klara de svenska klimatåtagandena som man försöker slippa ifrån utsläppsminskningar i . Till skillnad från regeringen anser att måste ta vår del av ansvaret och anpassa oss till verkligheten. anser inte, till skillnad från regeringen, att roll är marginell. Istället för att inta den defensiva ställning som regeringen gör, bör vi vara en kraftfull aktör på den internationella arenan som vi fortsätter att ställa om det svenska samhället i klimatvänlig riktning. Gör vi det tar vi inte bara det globala ansvar som förväntas och krävs av oss utan vi skapar också nya möjligheter. Att påskynda och ta ledningen i omställningen av energisystemet kan bli mycket ekonomiskt lönsamt. Att ställa om är, tvärtemot vad regeringen och de pessimistiska delarna av industrin verkar tro, den faktor som skulle kunna injicera ny energi även i världsekonomin och medföra stora fördelar för de företag och länder som går i täten. Totalt måste de globala utsläppen minska till 2050. För att klara detta som vissa utvecklingsländer ges möjlighet att öka sina utsläpp krävs större minskningar i många utvecklade länder, bland andra . släpper svenskar ut stora mängder växthusgaser per person, betydligt mer än vad som släpps ut av en genomsnittlig invånare på jorden (diagram 5). När de globala utsläppen måste minska är det orimligt att de som släpper ut lite per capita ska minska sina utsläpp lika mycket som vi. ansvar ökar också genom att vi i hög grad har skapat vår välfärd och relativa rikedom genom att använda fossila bränslen. En annan faktor som talar för att ska ta en större börda än till exempel utvecklingsländer är den stora potential för förnybara energislag som finns i vårt land. Vi har mycket goda förutsättningar, bland de bästa i världen, att bygga ut bioenergi, vindkraft och andra energislag. Vi har också mycket goda möjligheter att effektivisera vår energianvändning. anser att de svenska utsläppen bör ha minskat . Till 2050 bör de endast vara högst av dagens utsläpp. Att driva internationell klimatpolitik innebär att kombinera en effektiv och kraftfull diplomati med ett ansvarsfullt beteende på hemmaplan som skapar trovärdighet. Genom att vara med och utveckla ny teknik, nya lösningar och storskaliga beteendeförändringar i kan vi bli en global aktör som andra lyssnar på. Internationell klimatpolitik och ansvar på hemmaplan står inte emot varandra utan är tvärtom två nödvändiga delar som kompletterar varandra. måste ta ansvar för utveckling och spridning av lösningsinriktad teknik. Inför omställningen av energisystemet är det globala behovet av kunskap, teknik och lösningar enormt. På mindre än ska merparten av det fossilbaserade energisystemet ersättas med förnybar energi och effektiviseringar. Med tanke på att många energirelaterade anläggningar har en teknisk livstid bör alla nya investeringar i energisystemet vara baserade på förnybara källor om utsläppsminskningen till 2050 ska kunna realiseras. Behovet är stort av att sprida bästa tillgängliga teknik och att fasa ut subventioner av dålig teknik och av fossil energiteknik. är ett land som har råd och kompetens att utveckla många av de lösningar som världen behöver. Nivån på svensk forskning och utveckling av klimatvänlig teknologi är av internationell toppklass. Vi är världsledande inom teknik för biobränslen och andra förnybara energislag och vi har kapacitet att ta en ledande position inom teknologi för effektivisering. Vi har också väl fungerande myndigheter som kan gå före genom att utveckla och klimatanpassa samhällsplanering och vi har strukturer som kan finna sätt att minska sårbarheten i samhället. bör anta en övergripande politik som styr samhällets investeringar bort från klimatförstörande verksamheter till förnybara energikällor. måste också verka i internationella organisationer så som FN, EU, och de regionala investeringsbankerna för att investeringsbeslut och stöd till investeringar utformas så att det stödjer de globala klimatmålen. 7.2.1Sveriges ansvar som internationell påtryckare Trots den senaste tidens världsomspännande debatt och ökade medvetenhet om klimatförändringen och dess konsekvenser, är det långt ifrån alla regeringar som prioriterar utsläppsminskningar och internationella avtal. Det är i själva verket fortfarande ett litet antal länder, främst inom EU, som aktivt arbetar för att få globala avtal till stånd. har haft en viktig roll för att få internationella avtal till stånd. regeringar har till exempel varit en viktig kraft för att rädda när valde att ställa sig utanför. Att vi kunnat inta denna position beror på att vi arbetat aktivt med klimatfrågan själva och visat att det går att minska utsläppen. bör fortsätta att inta en pådrivande roll, inte minst inom EU där bör agera kraftfullt för att EU ska skärpa sina utsläppsmål. 7.2.2Utveckling av internationella verktyg för resurs- och tekniköverföring Nya verktyg behövs i klimatpolitiken för överföring av resurser och teknik till fattiga länder. De verktyg som finns genom Kyotoprotokollet med CDM (Clean Development Mechanisms) och JI (Joint Implementation) är otillräckliga. En lång rad utvärderingar har gjorts av systemet och det står ganska klart att det dras med stora problem. Det finns fall där man kan visa på framgång, men ofta har CDM varit ett misslyckande. Överlag finns det få tecken på att CDM bidrar till hållbar utveckling i utvecklingsländer29 eller att det bidrar till att minska de globala utsläppen, vilket är Kyotoprotokollets övergripande mål. Regeringen föreslår i årets budgetmotion en kraftig ökning av medlen för internationella klimatinvesteringar. Pengarna används huvudsakligen för CDM- och JI-projekt. delar uppfattningen att mer pengar behövs för internationella åtgärder men vi menar att nya metoder för tekniköverföring och investeringar måste utvecklas. har tidigare haft en avvaktande hållning till CDM. Man har insett att systemet är mycket osäkert och har stora brister. hållning har varit restriktiv och deltagandet har uttryckligen syftat till att åstadkomma förbättringar i systemet. De projekt som ändå har investerat i har varit få och investeringarna förhållandevis små. De utsläppsrätter man fått har inte använts. Den nuvarande regeringen gör nu en kovändning i förhållningssätt till CDM. Man säger att möjligheterna att göra utsläppsminskningar i andra länder ska utnyttjas fullt ut. I den föreliggande budgetpropositionen mer än femdubblas anslaget till investeringar i CDM och liknande projekt, utan att man anger någon begränsning för hur mycket utsläppsrätter som ska anskaffas på det sättet, eller hur det ska användas. I EU arbetar regeringen för att öka möjligheterna att utnyttja CDM och underminerar därmed EU:s eget handelssystem. menar att det multi- och bilaterala samarbetet för att minska klimatutsläppen är viktigt. Vi ska fortsätta att aktivt förbättra CDM. Men det är också viktigt att utveckla andra insatser, till exempel åtgärder för tekniköverföring till de länder där det behövs bäst. Dessa ska dock inte vara inriktade på att i högre utsträckning än tidigare skaffa utsläppsrätter. anser att regeringens kovändning vad gäller CDM är oroande. Den underminerar det nödvändiga arbetet med att minska utsläppen, både på hemmaplan och globalt. Vi menar att de utsläppsrätter som tilldelas genom de CDM-projekt regeringen investerar i bör makuleras en gång för alla. De bör inte användas för att ge ett större utsläppsutrymme eller . Vidare är det hög tid att regeringen genomför en ordentlig utvärdering av CDM och undersöker andra sätt att bidra till verkliga utsläppsminskningar och hållbar utveckling i utvecklingsländer. Regeringen föreslår i årets budgetmotion att av biståndet används till klimatbistånd. Det är relativt oklart vad regeringen avser att göra med pengarna. menar att allt bistånd bör vara klimatsäkrat. Det här innebär att bistånd inte ska gå till insatser som ökar de globala klimatutsläppen. Istället ska biståndet användas till insatser som minskar fattigdomen i världen och minskar de globala utsläppen. Utöver detta behövs insatser som minskar svårigheterna för de fattiga länder som måste anpassa sig till den klimatförändring som de industrialiserade länderna har orsakat. Den typen av åtgärder som handlar om att vi ska ta vårt ansvar för den klimatpåverkan vi själva ställt till med anser vi inte bör ligga inom biståndsramen. Vi avsätter därför 1,3 miljarder utöver biståndsramen för klimatanpassningsåtgärder. 7.2.4Nya styrmedel i EU bör också vara pådrivande för att införa andra styrmedel i internationella sammanhang: En klimatskatt, liknande den svenska koldioxidskatten, bör införas för den icke-handlande sektorn i EU och i förlängningen även globalt. Utsläppshandeln inom EU måste skärpas. Tilldelningen av utsläppsrätter måste minska till en nivå motsvarande en 30-procentig inhemsk utsläppsreduktion till 2020. Utsläppsrätterna ska också auktioneras ut. Regeringen ska verka för att flyget beskattas internationellt. Tågtrafiken i EU måste utvecklas. Det långsiktiga målet måste vara att flygtrafiken i kraftigt minskar. De utsläppsregleringar på personbilar om maximalt koldioxid per kilometer som planeras inom EU är otillräckliga och leder endast till en mindre begränsning av utsläppsökningen30. Vi menar att regeringen bör driva på för hårdare regleringar. Statligt ägda har en omfattande verksamhet och stor klimatpåverkan i bland annat och . Bolagets utsläpp är av de samlade svenska utsläppen, koldioxid . Man planerar också att bygga fler kolkraftverk. anser att bör innehålla tydliga krav på årliga utsläppsminskningar. Fördjupningsruta: Går det att köpa sig fri? Det finns en föreställning om att det skulle gå att lösa de globala klimatproblemen genom att vi köper oss fria. Argumentet brukar förenklat lyda att har små utsläpp och att det är mer kostnadseffektivt att minska utsläppen i länder med mindre utvecklad teknik än . Det finns en rad svagheter med resonemanget och mycket viktiga motargument: Det tekniska argumentet: Kunskap, resurser, kapital och forskning kring hur klimateffektiv teknik kan utvecklas finns här. Fattiga länder med låga utsläpp har varken teknisk eller institutionell infrastruktur för att klara att utveckla klimatvänlig teknik i stor skala. Däremot finns det mycket forskning som visar att den teknik som utvecklas i industrialiserade högteknologiska länder snabbt sprids till andra länder31. En bil med utsläpp runt koldioxid/kilometer (vilket troligen är en nödvändighet för att klara klimatutmaningarna utan alltför stora påfrestningar på samhället) i utsläpp kommer inte att utvecklas i ett fattigt land med låga koldioxidutsläpp. Det ekonomiska argumentet: En utbredd uppfattning är att det skulle vara möjligt för att köpa utsläppsminskningar i andra länder och att detta skulle vara mer kostnadseffektivt än att göra minskningarna här. ITPS har undersökt realismen i en sådan klimatstrategi och redovisar i rapporten att nå både klimatmål och god tillväxt olika framskrivningar av denna strategi och vad detta skulle kräva. Utgångspunkten i deras scenarier är en 30-procentig global minskning som BNP växer enligt sina historiska trender. Ett antal modellberäkningar görs sedan. I en av modellerna fryser de rika länderna sina utsläpp nivå och gör åtgärder i andra länder istället. För att klara minskningen måste då koldioxidproduktivitet (BNP/utsläpp CO2) öka så att den är 50 gånger högre i de fattiga länderna än i de rika länderna 2030. Detta scenario innebär att de fattiga länderna fullständigt skulle överglänsa länderna i teknisk utveckling, vilket inte är troligt. Ett annat sätt att beskriva detta på är genom det enkla konstaterandet att det är lika dyrt att byta ut ett kolkraftverk i mot vindkraft som att göra det i . Eller att det är lika dyrt att köpa en elhybridbil i som i . Det intuitiva argumentet: Om utgångspunkten är att alla länder vill växa och utvecklas mot samma standard som vi har här i kommer teknik, konsumtion och produktion att likna den vi har. Givet detta inser man ganska naturligt att per capita-utsläppen måste konvergera. Om inte måste produktionen bli enormt mycket mer effektiv i de fattigare länderna (se ovan). För innebär det per capita-utsläpp på ungefär per person mot dagens som ligger över om man räknar in internationella transporter (diagram 6). Källa: Tvågradersmålet i sikte. Det moraliska argumentet: Redan under konstaterades att det är de industrialiserade länderna som orsakat klimatproblemen och därför har ett moraliskt ansvar att minska sina utsläpp. Utsläppen i måste minska med i storleksordningen till 2050. För att klara det krävs stora insatser. Ekonomiska styrmedel så som koldioxidskatt och energiskatt måste användas för att styra mot ny teknik och minskad användning av fossila bränslen. Det behövs göras stora klimatinvesteringar. Klimatvänlig infrastruktur behöver utvecklas. Energieffektivisering måste vara bärande i både industri, energiproduktion och uppvärmning. Detta kommer också att leda till nya jobb. Väl fungerande transporter är en central del av vårt samhälle och en förutsättning för många människors vardag.