mot · GW02Fö295 · 2008-10-07 00:00:00 — Ett framtida svenskt försvar Utgångspunkten för de grönas försvarspolitik är att det svenska försvaret ska omvandlas från ett invasionsförsvar till ett fredsfrämjande insatsförsvar i enlighet med vad har beslutat. Försvaret ska ha ett tydligt och renodlat uppdrag och det ska uppfyllas på ett kostnadseffektivt sätt. För detta ändamål krävs fortsatta omfattande omstruktureringsinsatser både inom förbandsverksamheten och inom materielförsörjningen. Det duger inte att som regeringen nu gjort göra halt och stoppa denna rationaliseringsprocess. Det kommer att leda till att Försvarsmaktens ekonomiska problem befästs. välkomnar den pågående utredningen av värnpliktssystemet och hur vi ska personalförsörja försvaret. Det framstår som helt klart att det nuvarande systemet inte fungerar eftersom allt färre gör militärtjänst, och då kan man inte längre hävda att vi har en allmän värnplikt. Därför är det viktigt att vi tar fram ett nytt personalförsörjningssystem inom förbandsverksamheten som är anpassad till verkligheten. En möjlig variant är att personalförsörjningen tryggas genom kontraktsanställningar av soldater som behövs för internationella insatser. Detta medför att betydligt färre soldater än behöver genomgå militär grundutbildning, men de som har genomgått utbildningen kan i stället utnyttjas för såväl internationella insatser som beredskap i den nationella insatsorganisationen. Sammantaget ger detta en betydligt effektivare organisation med högre kvalitet till en lägre kostnad. Totalt bedömer vi att 40005000 soldater behöver grundutbildas inom armén, varav ca 1500 sedan nyanställs på kontrakt för varvade internationella insatser samt vidareutbildning och beredskap på hemmaplan. Totalt kan antalet armé- och amfibieförband härigenom reduceras från 11 till 6. Inom flyget begränsas antalet JAS-plan från 100 till knappt 70 och en av dagens tre flygflottiljer läggs ned. säger nej till regeringens planer på att köpa in nästa generations JAS 39 version E/F eftersom Försvarsmakten inte efterfrågar detta plan. Inom marinen avvecklas utbåtsvapnet . Personalantalet och kostnaderna inom staber, gemensamma kostnader och skolor och centrum bedöms kunna minskas proportionellt med . säkerställs att kan bidra i internationella insatser med 2000 soldater, officerare och specialister i ständig utlandstjänst i fredsbevarande insatser. Vi bedömer att antalet officerare i Försvarsmakten kan reduceras från dagens 9000 till 60007000. Kostnaderna för förbandsverksamheten kan reduceras eller från drygt 20 till inom loppet av . Försvarets budget för förbandsverksamheten bör kunna reduceras med detta belopp och avvecklings- och omställningskostnader hanteras av en särskild organisation, ett . stöder regeringens uttalade ambition att effektivisera försvarets materielförsörjning med stopp redan nu för vissa materielprojekt. anser att utgifterna för materielförsörjningen kan reduceras något mer än vad regeringen aviserat, med totalt ca i nivå. 4.1Försvaret lever inte upp till dagens krav5 4.2Från osthyvel till strukturella åtgärder5 4.3Konflikten mellan och kräver den ett nytt försvar?6 5Mot ett nytt militärt försvar7 6Renodling av försvarets uppgifter8 7Avskaffad värnplikt nytt system för personalförsörjning9 7.2Nya yrkeskarriärer för officerare11 9.1Ledningsorganisation, skolor m.m12 10Arméns m.m. dimensionering och organisation12 12Inflytande och transparens i materielprocessen17 13Miljöpartiets budgetförslag utgiftsområde 617 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge direktiv till Försvarsmakten att anpassa försvaret efter den hotbild och den efterfrågan på internationella åtaganden som finns , och utifrån den göra tydliga prioriteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kontraktsanställning av soldater , för att säkerställa den prioriterade internationella insatsförmågan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta ett . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ambitionsnivån med 2 000 män och kvinnor i internationell tjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arméns grundorganisation koncentreras till sex förband. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om frivillig mönstring för kvinnor och män. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att minska antalet JAS-plan i aktiv tjänst från 100 till knappt 70 och antalet flygflottiljer från 3 till 2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om anskaffning av materielprojekt . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reducera antalet ubåtar i aktiv tjänst från fyra till tre 2009. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avveckla ubåtsvapnet helt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att koncentrera de stridskrafterna till en huvudbas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen inte kan fatta nödvändiga beslut om materielprojekt beroende på oförutsedda förutsättningar och att regeringen måste återkomma till med sådana förändringar gentemot redovisade projekt och fattade beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en förbättrad redovisning till om materielförsörjningsprocessen inför kommande budgetproposition. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett kostnadseffektivt försvar som kostar ca mindre än dagens och uppfyller ambition om internationella åtaganden. 4.1Försvaret lever inte upp till dagens krav Svenska försvarspolitiska beslut har till stor del utformats utifrån erfarenheter. Även under utveckling och integrering av kärnvapen på taktisk nivå inom såväl som Nato utgick svensk planering från ett invasionshot mot svenskt territorium syftande till ockupation av hela eller delar av vårt territorium. partier har i samförstånd bedömt att ett enskilt militärt väpnat angrepp direkt riktat mot är fortsatt osannolikt . Det militära försvaret är dock fortfarande i sin huvudsakliga struktur utformat för en hotbild som inte någon bedömare kan se framför sig: En invasion av svenskt territorium. Transformeringen mot ett kostnadseffektivt och användbart militärt försvar måste fortsätta. Militära förmågor som är utformade endast för insatser på det egna territoriet är obsoleta i dagens säkerhetspolitiska miljö. I enlighet med principer har ett ansvar för att främja internationell fred och säkerhet. Det ligger i vårt intresse att upprätthålla och utveckla bilaterala och multilaterala relationer och strukturer. Det militära försvaret måste byggas upp utifrån att det ska vara användbart för att hantera dagens utmaningar och hot, t.ex. att förhindra folkmord och skilja stridande parter åt. Dessa utmaningar hanteras genom internationella FN-mandaterade insatser där den militära komponenten är en mindre del av en nödvändig helhetssyn på konflikthantering med huvudsakliga civila, förebyggande och återuppbyggande komponenter. 4.2Från osthyvel till strukturella åtgärder Det har talats mycket om anpassning, flexibilitet och icke-militära hot. Man försöker minska utgifter, och gång på gång konstateras det att man måste avveckla en irrelevant och dyrbar struktur. Kvarstår gör det faktum att de förändringar som har genomförts mer har utgått från vad vi redan har och hur detta kan användas även fortsättningsvis. Hittillsvarande försvarspolitiska beslut har inneburit fortsatt osthyvlande och filande på det militära arvet. De förändringar som ändå kommit till stånd har främst haft sitt ursprung i försök till besparingar och inte i ett radikalt nytänkande baserat på ett i grunden förändrat säkerhetspolitiskt läge och dagens behov. Resultatet har blivit att det militära försvaret varken klarar av att leverera förmåga som motsvarar en rimlig internationell ambition eller på ett kostnadseffektivt sätt har beredskap för den händelse den säkerhetspolitiska situationen på lång sikt skulle förändras i negativ riktning. Försvarsmakten har genomgått en negativ produktivitetsutveckling; för nästan samma kostnader som tidigare produceras allt mindre. anser att det nu är dags att bryta upp från det tidigare passiva osthyvlandet på befintliga resurser. I stället måste planeringen utgå från de behov och krav som dagens säkerhetspolitiska situation ställer på oss som stat i ett alltmer internationaliserat samhälle. Utgångspunkten måste vara vad det finns för behov, vilken ambitionsnivå vi ska ha och vad det finns för önskemål om vilken roll ska spela internationellt. I stället för att snegla på kostnader och vad som finns borde det gå att diskutera svensk försvarspolitik på ett mer stimulerande och fruktbart sätt. Att välja vad vi vill ha innebär också med nödvändighet att välja bort det vi inte vill ha att prioritera. 4.3Konflikten mellan och kräver den ett nytt försvar? I den inhemska debatten kan det ibland framstå som i sig kräver helt nya svenska prioriteringar. Det är inte uppfattning. Naturligtvis ska konflikten noga analyseras vad gäller både det ryska och det georgiska agerandet samt hur det internationella systemet har hanterat krisen. Men det svenska försvaret behöver ställas om till ett mer flexibelt och användbart försvar alldeles oberoende av . Det står naturligtvis klart att europeisk säkerhetspolitik påverkas av konflikten, men någon totalt förändrad situation eller en ny världsordning är svår att föreställa sig. Svensk försvarspolitik måste, och , vila på en realistisk hotbild och inte vidta förhastade åtgärder som kan motverka sitt syfte. Hoten mot det svenska samhällets säkerhet kan inte mötas med militära medel utan måste motverkas på en lång rad andra sätt. Hit hör terrorism, miljöhot, klimatförändringar, narkotika- och drogrelaterad brottslighet, ekonomisk brottslighet, allvarligare dataintrång och sabotage m.m. Dessa hot ter sig betydligt mer konkreta än de traditionella militära hoten från andra stater mot . , med den längsta kuststräckan till , har både en möjlighet och ett ansvar att påverka utvecklingen. och strategiska betydelse ökar, främst till följd av växande efterfrågan på naturtillgångar men även till följd av smältande isar som bland annat skapar nya farleder och som i sin tur påverkar säkerheten i området. Att möta dessa icke-militära hot kräver i många fall ökade insatser från samhällets sida. Det är insatser som i många fall kommer att kosta mycket pengar. Men det står för helt klart att det inte är det militära försvaret som ska tackla dessa icke-militära hot. Det ska andra myndigheter göra. Nödvändigheten att ta sig an dessa hot understryker vikten av att kraftigt effektivisera struktur och reducera kostnaderna för det militära försvaret för att därmed kunna föra över pengar bland annat till att möta de reella hoten mot vårt samhälle samt investera i förebyggande åtgärder och sårbarhetsreducerande verksamhet, både i och i omvärlden. En av de viktigaste fredsförebyggande åtgärderna kan engagera sig i är arbetet med att minska klimatförändringarna. Den globala uppvärmningens konsekvenser är en säkerhetspolitisk faktor som kommer att spela en allt viktigare roll och få stora konsekvenser . Som en konsekvens av detta satsar vi på klimatfrämjande åtgärder genom att överföra ett större anslag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 2:7. Totalt föreslår ett anslag på för 20092011 för investeringar för skydd mot naturolyckor med syfte att minska sårbarheten för extrema väderhändelser och långsiktiga klimatförändringar. Anslaget är fördelat med och respektive 2011. 5Mot ett nytt militärt försvar Mot bakgrund av det säkerhetspolitiska läget ser vi medverkan i internationellt fredsfrämjande arbete som den främsta uppgiften för det militära försvaret under överblickbar framtid. Andra viktiga uppgifter är att bistå det civila samhället med befintliga resurser vid svåra påfrestningar samt att upprätthålla en viss grundläggande militär kompetens om det säkerhetspolitiska läget åter skulle försämras och militära hot riktas mot . Det internationella fredsfrämjande arbetet, under FN-mandat, ska vara huvuduppgiften för Försvarsmakten. Det är då viktigt att Försvarsmakten organiseras så att dessa uppgifter kan skötas på ett effektivt sätt. Eftersom behov av insatser ofta uppstår i akuta situationer är det nödvändigt att ha styrkor som är beredda att rycka ut med kort varsel. Det är också viktigt att identifiera vilken typ av resurser som kan förväntas bli mest efterfrågad i framtida fredsfrämjande operationer. Då bara kommer att vara ett av många länder som bidrar med resurser i sådana operationer bör vi också försöka att tillsammans med andra länder göra en rimlig arbetsfördelning där olika länder inriktar sig på att bidra med olika typer av kompetenser. Det är knappast kostnadseffektivt att ska bidra med alla typer av militära resurser, i stället framstår det som rimligt att vi förutom ett allmänmilitärt basutbud koncentrerar våra specialinsatser till vissa områden där inriktar sig på att vidmakthålla en särskild kompetens. förordar huvudsakligen arméstridskrafter för internationella insatser. Denna kompetens är efterfrågad, och har både en lång tradition och ett mycket gott renommé inom detta område. Försvarets uppgift att bistå det civila samhället i bör också kunna förtydligas och utvecklas. Mest naturligt är insatser inom olika former av räddningsverksamhet vid olyckor och naturkatastrofer, till exempel med personal, helikoptrar, båtar, räddnings- och ingenjörsutrustning. Det måste dock vara fortsatt tydligt att militär personal aldrig kan komma i fråga för insatser som kan leda till konfrontation och våld mot civila. Försvarsmakten ska upprätthålla en viss grundläggande kompetens som beredskap för att kunna bygga upp sina resurser vid ett eventuellt försämrat säkerhetspolitiskt läge med militära hot riktade direkt mot . Den internationella insatsorganisation som förordar skapar naturligtvis också kompetenser och erfarenheter som är till nytta i ett sådant läge. Vi anser det viktigt att närmare analysera den praktiska innebörden av en sådan kompetensbevarande uppgift. Det finns en risk för att en sådan uppgift tolkas alltför vitt och okritiskt, dvs. att det skulle framstå som nödvändigt att upprätthålla en omfattande och dyrbar specialkapacitet inom ett stort antal områden. Vilka områden som är viktiga att behålla, med vilken kapacitet och på vilken nivå det ska vara måste noggrant analyseras utifrån tänkbara framtida hot. Det är därvid viktigt att beakta hur det kan ta för sådana hot att uppstå, hur lång förvarningstid kan beräknas få och hur det tar att åter bygga upp relevant kompetens och kapacitet. 6Renodling av försvarets uppgifter För att försvaret effektivt ska kunna uppfylla sina nya åtaganden är det viktigt att Försvarsmakten får ett tydligt och renodlat uppdrag att uppfylla dessa på ett kostnadseffektivt sätt. Det innebär att andra typer av hänsyn måste definieras mer tydligt och i vissa fall förändras kraftigt jämfört med . Några sådana hänsyn, som ofta är motstridiga, är regionalpolitik, hänsyn till försvarsindustrin, värnplikten och personalförsörjning. Försvarets organisation och lokalisering måste framför allt bestämmas utifrån vad som är effektivt från militär synpunkt. I många fall bör det leda till en koncentration av verksamheten med färre lokaliseringar än . är därför mycket kritiskt till att regeringen nu gör halt för den nödvändiga rationaliseringen av Försvarsmakten. Regeringspartierna har stött på patrull med de traditionalister inom respektive partier som inte vågar/orkar genomföra denna nödvändiga förändring. I sin iver att försöka plocka opinionsmässiga poäng genom att stoppa den fortsatta förändringsprocessen riskerar regeringen i stället att befästa de ekonomiska problem som Försvarsmakten dragits med . Resultatet kommer med största sannolikhet att leda till att försvarets operativa förmåga hämmas med inställda övningar och minskad flygtid för flygvapnet som resultat etcetera. Denna oförmåga att åstadkomma nödvändiga förändringar kan visa sig mycket dyrbar för försvaret och för svenska skattebetalare. Principen att regeringen vill skjuta till mer pengar till förbandsverksamheten från materiel och utveckling bejakar . Men vi kan inte ansluta oss till den föreslagna överföringen då den inte kombineras med en fortsatt reformprocess. Till skillnad från regeringspartierna vill fortsätta omställningen från det gamla invasionsförsvaret till ett nytt effektivt insatsförsvar. Detta innebär mycket omfattande förändringar, på flera sätt jämförbara med att vända en atlantångare. Det är viktigt att omställningen görs så snabbt och effektivt som det är möjligt med hänsyn till de bindningar som finns i den nuvarande strukturen. För att omställningen ska kunna lyckas krävs det att man från politiskt håll ger tydliga riktlinjer med vad Försvarsmakten ska göra samt vad de ska prioritera bort. Detsamma gäller hänsynen till försvarsindustrin. Det är inte rimligt att upprätthåller en överdimensionerad militär verksamhet bara för att kunna förse en del av vår försvarsindustri med order. Försvarets materielbeställningar ska främst dimensioneras utifrån vad som behövs för att klara de operativa, främst internationella, uppgifterna och för att upprätthålla en grundläggande kompetens inom vissa snävt definierade områden av särskild betydelse om det strategiska läget allvarligt skulle försämras . Sedd mot denna bakgrund är den svenska försvarsindustrin överdimensionerad. De delar av industrin som vill överleva måste göra detta på sina egna meriter. 7Avskaffad värnplikt nytt system för personalförsörjning välkomnar den pågående utredningen av värnpliktssystemet och hur vi ska personalförsörja försvaret. Det är inte längre möjligt att upprätthålla illusionen av den allmänna värnplikten när en allt mindre del av männen inte längre gör militärtjänsten. har antalet som gör värnplikten minskat kraftigt. I avvaktan på utredningens resultat vill vi kortfattat visa på nödvändigheten att politikerna vågar fatta nödvändiga beslut för att effektivisera personalförsörjningen. mönstrade 16803 män varav 4834 togs ut. Av dem som togs ut hoppade av innan de var klara med utbildningen. Endast 4302 värnpliktiga slutförde grundutbildningen . De allra flesta värnpliktiga har efter grundutbildning inte genomfört någon form av kompletterings- eller repetitionsutbildning och har inte heller tjänstgjort i någon mission. Huvuddelen av dem som genomfört värnplikten kommer därmed aldrig att användas efter utryckningen. Bilden av ett ineffektivt genomströmningssystem målas upp. anser att ledstjärnan bör vara frivillighet på vägen mot en avskaffad pliktlag. En möjlig väg skulle kunna vara ett personalförsörjningssystem som bygger på principen att betydligt färre personer utbildas men att deras tjänster i gengäld utnyttjas . Ett sådant system måste då bygga på frivillighet och kontraktsanställning där marknadsmässig lön utgår efter den första grundutbildningen. Ett personalförsöjningssystem byggt på detta vis kan i första hand dimensioneras utifrån behovet i de internationella insatserna. Redan vid rekryteringen ska det stå klart att utbildningen syftar till deltagande i internationella insatser. Man skulle därefter exempelvis kunna tänka sig att utbildningen inleds med en förberedande tioveckors soldatutbildning efter vilken det finns möjlighet att hoppa av för dem som enligt egen eller Försvarsmaktens bedömning inte passar för uppgiften. Därefter kunde man skriva på ett kontrakt på exempelvis , varav är en grundutbildning i . skulle det ingå två internationella insatser på vardera , varvat med vidareutbildning och beredskapstjänst i . Det skulle sedan vara möjligt för dem som så önskar att skriva på för förlängda kontrakt , varav halva tiden i internationella insatser och andra hälften i beredskap och vidareutbildning i . Förutom dem som rekryteras och utbildas med uttrycklig inriktning mot en kontraktsanställning för internationella insatser kan det också behövas ett intag för grundutbildning av soldater endast för nationella behov i de delar av armén som inte alls eller till bara liten del efterfrågas i internationella insatser, såsom luftvärn, artilleri m.m. Dessa ska tillsammans med dem som utbildats för och genomfört internationella insatser också fylla behovet av soldater i beredskap för den nationella insatsorganisationen. Detta behov ska de kunna fylla , först för de förband som ska ha en tillgänglighet , sedan för förbanden med lägre beredskapsgrad. För att detta ska vara möjligt bör också systemet med repetitionsutbildningar återinföras. Detta blir totalt sett billigare än det nuvarande genomströmningssystemet med stort antal utbildade värnpliktiga som endast används i den nationella insatsorganisationen . Förslagen ovan är hämtade från försvarspolitiska motion med titeln som vi behöver och har inte reviderats inför årets motion. Vi kommer säkert att få anledning att se över våra förslag framöver för hur försvarets personalförsörjningssystem skulle kunna fungera . har förordat att ersätta den allmänna värnplikten med en frivillig värntjänst för både kvinnor och män. Det ställer hårda krav på försvaret att erbjuda en adekvat och relevant utbildning som lockar ungdomar i den grad som behövs för att fylla organisationens behov. Försvarsmakten skulle behöva bevisa att det är en viktig och intressant verksamhet som bedrivs. Det vore helt nödvändigt att försvarets roll moderniserades i den meningen att man utbildar och tränar för att möta hot som ungdomar uppfattar är reella och att man utför uppgifter som bidrar till en mer fredlig värld. Ett förslag är att samtliga ungdomar som har fyllt får information om Försvarsmakten och den utbildning som erbjuds, och man uppmanas sedan att göra en första uttagningsomgång genom en Internetbaserad enkät, ungefär på samma sätt som . Därefter kallas de som anses lämpliga och själva vill till mönstring, så att rätt personer tas ut till den utbildning som man sedan kontrakteras för att genomgå. 7.2Nya yrkeskarriärer för officerare På samma sätt måste försörjningen av yrkesofficerare till försvaret ses över och i grunden reformeras. Den insatsorganisation med huvuduppgiften internationella insatser som förordar medför att officersyrket inte längre kommer att vara ett livstidsjobb utan ett yrke som för de flesta bara innehas en begränsad period av sitt yrkesliv. Det stora flertalet officerare bör erbjudas att gå ur Försvarsmaktens organisation för att kunna ta civila anställningar. Officerare med internationell erfarenhet kommer säkerligen att vara eftertraktade inom många olika yrkesområden, t.ex. inom utbildning, rättsväsende och det privata näringslivet. I förra årets försvarspolitiska motion lanserade idén att för att uppnå en effektivare omställning av försvaret bör samma metod kunna prövas som under den s.k. bankkrisen . Den innebär att Försvarsmaktens resurser framöver renodlas till att bara omfatta det som behövs i försvarets nya uppgifter. Det gäller både personal, lokaler och materiel. Det bör vara ett första steg i omställningen att identifiera och avskilja dessa resurser. Det ska sedan vara ÖB:s och Försvarsmaktens uppgift att ta till vara och utveckla dessa resurser för att så effektivt som möjligt uppfylla försvarets nya mål. Uppgiften att avveckla alla överflödiga delar av det nuvarande försvaret bör uppdras åt en separat organisation, ett . Denna ska ha som enda uppgift att så humant, effektivt och kostnadsbesparande som möjligt avveckla de delar av den nuvarande organisationen som försvaret inte längre kommer att behöva. Målet bör vara att avvecklingen genomförs inom av högst . När det gäller personal är behovet av omställning så stort att det inte är realistiskt att strikt tillämpa alla gällande arbetsmarknadsregler för hur omställningen ska gå till.