mot · GW02U349 · 2008-10-06 00:00:00 — De samlade kärnvapenstyrkorna i världen, främst och , skulle kunna förstöra allt liv på jordklotet om. Enligt uppgår världens samlade aktiva och utplacerade kärnstridsspetsar till omkring 12000. Kärnvapen kan egentligen inte användas överlagt men väl av misstag och måste betraktas som politiska och inte som militära vapen. Det ligger i mänsklighetens och världssamfundets intresse för överlevnad och gemensam säkerhet att alla kärnvapen elimineras. Den fortgående kärnvapenmoderniseringen innebär ett ohyggligt slöseri med resurser. Flera kärnvapenmakter vägrar att gå med på verklig nedrustning och moderniserar istället sina kärnvapenarsenaler. Till detta kommer att ett antal länder som inte tidigare var kärnvapenmakter nu skaffat sig kärnvapen och att risken för ytterligare spridning även i fortsättningen är stor. Det finns också en risk att kärnvapen sprids till icke-statliga aktörer, exempelvis terroristgrupper. För att lyckas med nedrustningsarbetet krävs mycket tuffare kontrollregimer. Vi vill se ett starkare som har rätt till insyn i all kärnteknik överallt. (NPT) innehåller tre komponenter. Kärnvapenstaterna förbinder sig att inte överlåta kärnvapen eller kunskap om kärnvapen och kärnvapenteknologi till andra stater. lovar övriga stater att inte skaffa kärnvapen. I avtalet förbinder sig de länder som har kärnvapen också att arbeta för en fullständig kärnvapennedrustning. NPT är satt under stor press. Det står klart att världen är i stort behov av nya initiativ i nedrustnings- och kontrollarbetet, som det för oss socialdemokrater är viktigt att NPT stärks och att de utfästelser som är gjorda i avtalet införlivas. har gjort en överenskommelse med om export av kärnteknik som gör att , trots att man inte skrivit under NPT, ändå får del av dess fördelar. Ett förverkligande av denna överenskommelse riskerar att innebära en skadlig erodering av NPT. Denna överenskommelse har också godkänts av länderna i () där ingår. Vi socialdemokrater krävde länge att regeringen redovisade sina ståndpunkter och öppnade för en diskussion inför detta beslut, men regeringens ointresse var anmärkningsvärt. Man ville inte ha en diskussion på hemmaplan, och internationellt undrar nu andra nedrustningsvänliga länder om stora passivitet innebär en ny linje i nedrustningsfrågor. Den oberoende internationella kommissionen om massförstörelsevapen med som ordförande presenterade sin rapport med en rad konkreta förslag om hur världen ska kunna befrias från kärnvapen, biologiska och kemiska vapen. Rapporten analyserar ingående de hot som världen lever under , främst 27 000 kärnvapen och ansträngningar av enskilda stater och kanske terrorgrupper att utveckla eller komma över olika slag av massförstörelsevapen. lades fram då det globala samarbetet för nedrustning gått i stå. Den sextionde sessionen av lyckades inte få medlemsländerna att acceptera några åtaganden på nedrustningsområdet. Slutsatsen av detta faktum bör vara att det är nödvändigt att pröva nya vägar för att få fart på de globala nedrustningssamtalen. kan genom sin sammansättning sägas utgöra ett gott tvärsnitt av hur världens främsta nedrustningsexperter ser på läget. Genom att välja ut några av dess sextio förslag och driva dem i internationella forum skulle den kunna lämna ett viktigt bidrag till att hantera en av vår världs ödesfrågor. Arbetet för att minska antalet lätta vapen måste fortsätta med än större kraft. Dessa vapen, såsom pistoler och k-pistar, står för av alla dödsoffer i väpnade konflikter och skördar mer än en halv miljon liv . Små och lätta vapen är de vanligast använda vapnen i världens konflikter. De är billiga, hållbara och lätta att transportera och smuggla. Under sin livstid hinner ett vapen användas i många olika konflikter och av många olika aktörer, i många fall av barn. Det finns över 300 000 barnsoldater och dessa utrustas ofta med lätta vapen. Att stoppa spridningen av lätta vapen är en angelägenhet för alla samhällen. Det är ingen rättighet att äga vapen. Det internationella arbetet för att begränsa mängden och spridningen av lätta vapen är främst inriktat på genomförandet av det handlingsprogram som antogs vid om illegal handel med små och lätta vapen (SALW) 2001. Ett instrument om märkning och spårning av små och lätta vapen framförhandlades och antogs i en resolution av . En FN-expertgrupp granskar olika aspekter av olaglig vapenförmedling. Expertgruppen fokuserar på hur man kan underlätta för stater att införa regler mot olaglig vapenförmedling och hur internationellt samarbete kan medföra en bättre kontroll över olaglig vapenförmedling. måste fortsatt vara en drivande del i detta viktiga arbete och bör utveckla en nationell handlingsplan kring lätta vapen som tydliggör svenska strävanden inom området och som möjliggör uppföljning och utvärdering av svenska positioner och åtgärder. fattades ett historiskt beslut i . 153 länder röstade ja till förslaget om att bilda en kommission som ska utreda möjligheterna till ett internationellt avtal som begränsar och kontrollerar handeln med konventionella vapen, ett så kallat . Genom ett globalt vapenhandelsfördrag skulle alla länder följa samma minimiregler för vapenförsäljning, vilket skulle försvåra för oseriösa aktörer att hitta ett land som vill sälja till dem. måste ge fortsatt stöd till processen rörande . mot personminor trädde i kraft och har 146 parter. Konventionens huvudsyfte är ett absolut förbud mot användning, utveckling, tillverkning, anskaffning, överföring och lagerhållning av truppminor. Det är viktigt att fler länder ansluter sig till konventionen, och bör därför verka för en global uppslutning bakom . Konventionens andra huvudsyfte är att ett antal åtgärder vidtas för att handskas med konsekvenserna av tidigare användning av truppminor. Det handlar bland annat om röjning av minfält, stöd till minoffer och hjälp med förstöring av lagrade truppminor. måste fortsatt ge stöd till sådana insatser. Vi socialdemokrater ser flera brister i den nuvarande krigsmaterielexportlagstiftningen. Den tidigare socialdemokratiska regeringen påbörjade ett arbete kring en ny lagstiftning. Vi anser fortfarande att det är angeläget att regeringen kommer till med ett lagförslag som ligger i fas med utvecklingen på området och som är koherent i enlighet med Politiken för global utveckling (PGU). Hur en ny krigsmaterielexportlagstiftning bör se ut vill vi socialdemokrater återkomma till då regeringen i en konkret proposition redovisar ett samlat förslag. Några vägledande principer för oss är dock att all handel med vapen och krigsmateriel ska kontrolleras genom strikta regler. ska vara en föregångare genom sin lagstiftning om svensk export och import av vapen och krigsmateriel. Icke-demokratier och länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna kan inte ges samma legitimitet att få köpa vapen. Vid export ska hänsyn tas till risken för krig och om staten begår brott mot mänskliga rättigheter. Regler för import av krigsmateriel bör utarbetas i enlighet med samma principer som gäller för export av samma slags produkter. Den totala vapenexporten från och EU måste minska. Det kan arbeta för genom en svensk restriktiv krigsmaterielexportpolitik, men också genom EU. Vi socialdemokrater anser att måste vara aktivt i utarbetandet av en gemensam uppförandekod där principen om varje lands rätt att ha en mer långtgående politik ligger fast. Den svenska ståndpunkten måste vara att EU:s uppförandekod blir mer restriktiv och tillämpas strikt. Klustervapen utgör ett stort humanitärt problem dels för att de sprider ut substridsdelar över ett så stort område att det i praktiken har visat sig mer eller mindre omöjligt att undvika civila offer, dels för att de efterlämnar oexploderade substridsdelar som i krigets spår skadar och dödar civilbefolkningen. 98procent av de människor som dött av klustervapen beräknas ha varit civila. I användes klustervapen i stor skala, och civila offer skördades långt efter krigets slut, nu senast i har det också förekommit rapporter om användning av klustervapen. Vi socialdemokrater anser att denna vapentyp inte bör användas i några konflikter och att de inte hör hemma i något lands arsenal, inte heller . avslutades en internationell regeringskonferens i om klustervapen. Slutdeklarationen från mötet, som 46 länder inklusive ställde sig bakom, slår fast att ett internationellt avtal som förbjuder användning, produktion, överföring och lagring av klustervapen som orsakar oacceptabel skada på civilpersoner ska vara slutförhandlat senast under utgången av 2008. Ett sådant slutdokument finns och ska ratificeras . beslutade att ska fortsätta att vara pådrivande för att få till stånd ett internationellt förbud rörande klustervapen i enlighet med Oslodeklarationen. pågick den andra konferensen inom Osloprocessen i , , där den dessvärre valde att inte delta. Det står klart att inneburit startskottet för en historisk process mot ett internationellt långtgående förbud mot klustervapen. Trots detta har den borgerliga regeringen inte drivit på i detta arbete utan snarare arbetat för att få igenom undantag. position i klustervapenfrågan är synnerligen viktig. har ett stort anseende internationellt inom humanitära frågor och när det gäller nedrustning. bidrag i dessa sammanhang kan därför på ett konstruktivt sätt föra processen vidare med målet om ett långtgående internationellt avtal med ett brett stöd. Omvänt riskerar att underminera processen genom att inte medverka eller genom att argumentera för en reglering av vissa typer av vapen, snarare än ett långtgående förbud. antog också FN en ny policy gällande klustervapen där man uppmanar medlemsstaterna att anta ett legalt bindande instrument mot klustervapen samt att länderna till dess att ett sådant instrument existerar vidtar åtgärder på nationell nivå. Vid den slutliga diplomatkonferensen inom ramen för Osloprocessen i ställde sig 107 länder, inklusive , bakom den avtalstext som förhandlats fram. En text som är långtgående vad gäller användning, lagring, produktion och överföring av klustervapen. Av dessa 107 länder har 17 länder, bland andra , , , och , redan deklarerat att man kommer till för att skriva under avtalet. Från den har inget hörts i frågan. Det vore ett stort bakslag om , som har en stolt tradition av att vara ett nedrustningsfrämjande land som värnar humanitära värden, ställer sig utanför ett internationellt förbud mot klustervapen. bör deklarera att man i enlighet med vilja kommer att skriva under avtalet i , gå vidare med att ratificera avtalet och sedan inleda skrotningen av den svenska Bombkapsel 90. Socialdemokraternas 12-punktsprogram för nedrustning: En svensk offensiv mot massförstörelsevapen och för nedrustning Massiva påtryckningar i alla relevanta internationella forum för att få de erkända kärnvapenstaterna att nedrusta sina arsenaler. föreskriver att inga andra än de fem erkända staterna får anskaffa kärnvapen under förutsättning att de fem avrustar sina arsenaler. Så länge de fem inte genomför en medveten och planerad nedrustning av sina arsenaler kommer heller inte andra länder att respektera . Internationellt förbud mot klusterbomber. har länge bagatelliserat Osloprocessen trots att den nu samlar över 130 länder i arbetet för ett internationellt förbud mot klustervapen. Regeringen måste verkställa enhälliga beslut att ska verka för ett sådant förbud och skriva under Osloprocessens slutdokument . Agera i (). Inför beslutet i NSG om att godkänna den amerikansk-indiska överenskommelsen krävde vi att regeringen skulle agera och kräva vissa villkor. Förnyad kraft till arbetet i Ny agenda-koalitionen. Arbetet i Ny agenda-koalitionen, NAC, har haft goda resultat, inte minst under översynskonferensen av NPT 2000 då man fick till stånd en 13-punkters handlingsplan. har dock tempot i NAC-samarbetet stannat av och det är ett problem att , medlem i NAC, inte har ratificerat provstoppsavtalet. bör dels aktivera NAC-samarbetet, dels öka samarbetet med andra länder som , och . Öka trycket inför kommande . 2010 sker nästa översynskonferens inom ramen för och förberedelserna för den har redan börjat. Det innebär ett tillfälle för att öka sin aktivitetsnivå, exempelvis vid den förberedelsekonferens som sker . Öka opinionstrycket och sätt på kartan. bör bjuda in och de andra artikelförfattarna i de internationellt spridda artiklarna om visionen om en kärnvapenfri värld till ett arbete om hur vi i konkret handling kan nå dit. Förhindra att höganrikat uran kommer i fel händer. En stor mängd gamla sovjetiska kärnvapen och höganrikat uran befinner sig fortfarande utanför tillräcklig kontroll. Därför måste arbetet med att förhindra att höganrikat uran kommer på villovägar förstärkas. Regeringen skär ned anslagen till , . bör istället satsa på ett institut som är väl känt och aktat i världen för sin forskning och kompetens i nedrustnings- och fredsfrågor. Erbjud värdskap för . bör erbjuda sig att vara värd för och bekosta ett sekretariat för icke-spridningsfördraget NTP, enligt rekommendation nr 4. Agera för att kärnvapen inte placeras på utländskt territorium. bör i alla relevanta forum driva att alla kärnvapenmakter åtar sig att inte placera ut någon form av kärnvapen på utländskt territorium i enlighet med rekommendation nr 22. Verka för att bryta dödläget i nedrustningskonferensen i . bör i EU-kretsen driva att EU ska verka för att nedrustningskonferensen i kan fatta beslut om sin dagordning med två tredjedelsmajoritet i enlighet med rekommendation nr 58 för att bryta det nuvarande dödläget i konferensen. Anta handlingsprogram för nedrustning. Regeringen bör anta ett övergripande handlingsprogram för nedrustning som ska syfta till att ett toppmöte om nedrustning i enlighet med rekommendation nr 59 äger rum inom FN:s ram . Närområdet: Nordiskt samarbete, och Närområdet och de nordiska grannländerna har en stark folklig förankring och en självklar ställning för . I finns också ett flertal av viktigaste handels- och samarbetspartner. Det nordiska samarbetet utgår från ett gemensamt kulturarv och en språklig gemenskap och vilar på gemensamma värderingar i fråga om demokrati, rättvisa och rättsstat. Samarbetet mellan de nordiska länderna spänner över alla samhällsområden, och på många sätt är det nordiska samarbetet unikt vid en internationell jämförelse. Samarbete och öppenhet har gjort till en välfärdsregion av världsklass. Framgångarna är dock inte tillräckliga för att möta dagens och framför allt morgondagens globala utmaningar, varför ett än mer utvecklat och förstärkt samarbete behövs. Genom att samtliga nordiska länder deltar i den europeiska marknaden har det nordiska samarbetet stärkts. , och medlemskap i och och tillhörighet till det europeiska ekonomiska samarbetsområdet påverkar det nordiska samarbetet positivt. De baltiska staternas inträde i EU har dessutom skapat ytterligare dynamik i de nordiska ländernas samarbete med närområdet. I det nordiska samarbetet deltar även de självstyrande områdena , och . Politiken för den nordliga dimensionen utvecklas mot en gemensam politik för , och . Det handlar om nära samarbete i regionen mellan olika aktörer. Tanken är att förbättra samarbetet mellan EU och regionala aktörer, i syfte att utveckla en effektiv arbetsfördelning som bygger på respektive aktörs specifika kompetens, erfarenheter och geografiska arbetsområden. Samarbetet på regional och lokal nivå bedöms som mycket viktigt i likhet med samverkan med näringslivet och frivilliga organisationer. deltar på regeringssidan i samarbetet inom ramen för , och samt i arbetet med EU:s nordliga dimension. är ordförande för , år 20112013 kommer att vara ordförande för och för 20092011. Det är av vikt att även utarbetar en egen strategi, en handlingsplan, för arbetet inom den nordliga dimensionen inom prioriterade områden: utbildning/mänskliga resurser är i blickpunkten i världen . Klimatförändringen leder till ökat intresse för exploatering av resurser som olja, gas och mineraler. Flera länder vill utöka sina territorier och områdets säkerhetspolitiska betydelse ökar. Enligt de flesta forskare är en av de delar på jorden där klimatförändringar redan är mycket märkbara. Det är förändringar som får direkta effekter för befolkningen i som de ger följdverkningar för hela det globala klimatsystemet. Det behövs ett djupt och omfattande svenskt engagemang även i . Vi har mycket att vinna på det, som ett nordligt land med två tredjedelar av vårt land norr om 60:e breddgraden. Vi har också mycket att bidra med, som en nation med gamla och starka traditioner inom polarforskning och en hög profil i internationell samverkan om frågor som gäller miljö, naturresurser, minoriteter och rättigheter. pågår det Internationella polaråret 20072008. Det handlar om att efterlämna ett arv av ny kunskap, förbättrad infrastruktur och stärkta internationella institutioner. Det gäller även från svensk sida att främja den arktiska regionen och utveckla forskningen i . Ett område inom polarforskningen där bör flytta fram sina positioner är att utveckla observationssystem och arbeta för genomförande av den pågående SAON-processen inom och att tillgängligheten till data säkras. omfattar ett samarbete mellan 50 medlemsorganisationer, universitet och högskolor. För den svenska delen står , och . Samarbetet förbättrar möjligheterna för den arktiska regionen att ta del av högre utbildning och förstärker speciellt forskningen som rör klimatfrågor. bör delta fullt ut i verksamheten. Polaråret 195758 gav upphov till Antarktisfördraget. Det är viktigt att nu initierar en genomgång av existerande rättsordningar som berör för fortsatt diskussion om att stärka eller utöka dem där så behövs. En viktig fråga för det nordiska samarbetet har alltid varit främjandet av integration mellan de nordiska länderna och att underlätta för medborgarna att röra sig över landgränserna. Under ordförandeskap i det nordiska regeringssamarbetet lyftes särskilt fram frågorna om avveckling av hinder för personers rörlighet över de nordiska gränserna. Gränshindersarbetet spänner över ett flertal politikområden. Avvecklingen av gränshinder bidrar även till att och som region kan verka mer framgångsrikt internationellt. Även om integrationen mellan länderna och de olika regionerna i har kommit långt återstår ändock problem. De nordiska ländernas regelverk skiljer sig fortfarande åt, vilket medför problem för människor, organisationer och företag. När det gäller Öresundsförbindelsen har den väsentligt förbättrat möjligheterna till integration i . Integrationen bidrar till att stärka tillväxten, och arbetet med att undanröja hinder är ett måste för att regionens fulla potential ska kunna utnyttjas. Det är därför viktigt att skillnaderna i bland annat ländernas regelverk och skattesystem minskas för att därigenom så långt möjligt eliminera problemen för dem som rör sig över gränserna. Vi socialdemokrater anser det vara naturligt och viktigt att öka integrationsinsatserna ytterligare. Möjligheten för nationella parlamentariker att delta i internationella processer och sammanhang är en demokratifråga. De folkvalda nationella parlamentarikerna utgör en viktig länk mellan olika beslutsfattande nivåer i en globaliserad värld. Det politiska uppdraget innebär bland mycket annat opinionsbildning samt informations- och kunskapsspridning. Parlamentariker är också den länk som för medborgarnas synpunkter och idéer vidare på såväl lokal och regional nivå som i nationella och internationella sammanhang. Även när det gäller genomförande och uppföljning av redan beslutade åtgärder och åtaganden har nationella parlament och parlamentariker av hävd en viktig uppgift. Genom ett deltagande av direktvalda parlamentariker stärks legitimiteten i hela implementeringsprocessen. För det nordiska samarbetet fyller en viktig funktion, inte minst när det gäller att driva på och kontrollera de nordiska regeringarnas samarbete. En styrka för de nordiska länderna är också att många ledamöter i de nationella parlamenten engagerar sig i det nordiska samarbetet. Vi socialdemokrater anser det vara nödvändigt att ytterligare stärka det inomnordiska samarbetet samt byggandet av nätverk, som i sin tur kan öka det nordiska inflytandet i EU och i andra samarbetsorgan. och har ett nära samarbete med flera internationella, nationella och regionala organisationer utanför och då främst , och Östersjöstaternas råd. Det övergripande målet för det nordiska samarbetet med närområdet är att bidra till en säker och stabil utveckling i området. Att stärka demokratin och öka värdegemenskapen i den nordliga delen av samt att medverka till en utveckling av marknadsekonomin i området är andra prioriterade frågor. De nätverk som innefattar nordvästra har byggts ut i en betydande omfattning. De nuvarande riktlinjerna för samarbetet med närområdet innebär bland annat att Nordiska ministerrådets tyngdpunkt i satsningar förskjutits från de baltiska staterna till nordvästra . program för arktiskt samarbete syftar till att ge de samnordiska insatserna ett speciellt mervärde i förhållande till andra aktiviteter och insatser med inriktning på . Viktiga frågor är ursprungsbefolkningens levnadsvillkor, klimatförändringarna och utbredningen av föroreningar i den arktiska miljön. Vi socialdemokrater anser det vara av stor vikt att arbetet med frågor som rör förstärks och att arbetet sker i samarbete med regionala insatser. Regionen kring har stora möjligheter att bli ett av de ekonomiskt viktigaste och intressantaste områdena i inom en inte alltför avlägsen framtid. I området, som är den sista orörda reserven av naturtillgångar, finns bland annat olja och gas, som kommer att utvinnas under de kommande decennierna detta under förutsättning att miljömålen för inte stoppar utvinningen. Den viktigaste råvaran för framtida exploatering är oljan. Ett stort antal olje- och gaskällor har redan hittats i . Större delen av den totala ekonomiska utvecklingen i regionen är kopplad till olje- och gastillgångarna. Också under finns ett stort antal fyndigheter av framför allt naturgas som till exempel Shtokmanfältet. Stora olje- och gastillgångar har även hittats i havet utanför Finnmark, Troms och Nordland. Man väntar sig att göra nya olje- och gasfynd i den norska delen av . På finns dessutom fler mineraler än på någon annan plats i världen. Det är svårt att uppskatta den totala olje- och gasreserven, i och med att en del områden ännu är i ett tidigt prospekteringsskede. Den totala reserven av gas i kan vara så stor som , vilket skulle vara ett avgörande tillskott till energikonsumtion . Dessutom väntar man sig även att hitta oljeförekomster i de östra och nordliga delarna av . Oljetillgångarna i Timan-Petchorafältet beräknas till omkring . Enligt beräkningar är de sammantagna olje- och gasfyndigheterna, som en jämförelse, tolv gånger större än de fyndigheter som ingår i i . skulle mot bakgrund av detta kunna förse med stora mängder naturgas , vilket i sin tur skulle minska beroendet av import från . Den pågående klimatförändringen, som för del innebär att glaciärer och havsis smälter undan i större omfattning än tidigare, skapar på sitt sätt förutsättningar för nya transportvägar i och för både olja och energi. kommer man med all sannolikhet att kunna frakta varor till havs genom området året om. Vid i har experter räknat fram att den nordliga fartygsrutten skulle innebära stora besparingar för framtida transporter mellan de ekonomiskt framgångsrika länderna i och . Men som de förändrade klimatförhållandena i området ger nya möjligheter kan de också leda till säkerhetspolitiska risker med helt nya konflikter som följd. ser vi en pågående dragkamp om tillhörighet, där med sin flagga på havsbottnen markerat sin uppfattning i denna speciella ägarfråga. Framför allt men även och har också uttalat sina uppfattningar i denna fråga. I bor drygt 5,9 miljoner människor, varav merparten, 4,3miljoner, har sin hemvist i .