mot · GW02MJ472 · 2008-10-06 00:00:00 — Det måste självklart vägas in vid en vetenskapligt korrekt livscykelanalys av kolbalansen om man utifrån klimatmotiv vill öka virkesproduktionen genom gödsling. Internationell forskargrupp betonar vikten av skydd för gammelskogar Forskarna har förut trott att åldrande skog slutar suga upp koldioxid och att gammelskogar varit koldioxidneutrala. Men en uppmärksammad studie i den internationella tidskriften anger att världens gamla ur- och naturskogar suger upp betydligt mer koldioxid än vad som varit känt. Upptaget sker under hundratals år! Den internationella forskargruppen har gått igenom 500 studier av kolbalansen på begränsade ytor i skogar runtom i världen, bland annat i nordliga barrskogar. Deras slutsats är att internationella regler bör tillskapas så att de gamla ur- och naturskogarna får vara ifred! Skogen slutar att vara en kolsänka när den avverkas. Vid avverkning av en gammal skog frigörs istället stora mängder växthusgaser. Avverkning, markberedning och ökad solinstrålning på hygget medför att nedbrytningen ökar, vilket frigör mer växthusgaser. växer de nya skogsplantorna bättre av markberedning och tar upp mer koldioxid. SLU-forskare varnar för kvävegödsling SLU-forskaren har doktorerat på kolets kretslopp i skogsekosystemet. Även om gödsling med kväve driver på trädens tillväxt och därmed upptaget av koldioxid är tveksam till kvävegödsling och pekar på de komplexa ekosystemen där allt hänger samman. Han uttrycker oro för effekterna av skogsgödsling. I nr 2/2008 citeras , chef för centrum för ekologi och hydrologi i , : Det finns klara bevis för att kväve påverkar biodiversiteten negativt. menar att kvävegödsling av skog kan leda till att nedbrytningen i marken går snabbare, vilket resulterar i att kolförråden i marken minskar. Andra forskare har pekat på att kvävegödsling av skog kan leda till försämrad vattenkvalitet på grund av nitraturlakning och mer omfattande angrepp av skadegörare. Kvävegödsling av jordbruksgrödor och skogsmark, liksom dikning, ger även upphov till utsläpp av lustgas som har 310 gånger större klimatpåverkan än växthusgasen koldioxid. har åtagit sig att minska förlusten av biologisk mångfald . Då bör vi inte öka förlusten genom ett mer intensivt skogsbruk! Med dagens samlade miljökunskap bör en strävan vara att minska och inte öka tillförseln av kväve och fosfor till naturen genom att rätta till de grundläggande systemfelen inom jordbruk, skogsbruk, trafik och industri. Om samhället överhuvudtaget ska tillåta kvävegödsling kanske vi åtminstone bör identifiera och peka ut områden där ingen skogsgödsling får äga rum t.ex. inom alla lagligt och frivilligt skyddade områden, skogar med höga naturvärden, magra lavtallhedar, kontinuitetsskogar. I diskussionen om kvävegödsling av skog hänvisas ofta till ovanstående studie från Skogforsk och dess slutsatser. Men Skogforsk påpekade tydligt i sin rapport vikten av mer långsiktig forskning angående effekter på mykorrhizasvampar, lavar, mossor, markprocesser, kväveläckage. menar att det nu vore dags att t.ex. följa rådet från Skogforsk och låta våra ledande biologer bland annat lav-, moss- och svampforskare samt markkemiska forskare utreda dels de biologiska konsekvenserna av kvävegödsling av skogsnaturen, dels riskerna för läckage till vattendrag och hav. Sådan forskning innebär kontroll och inventering av skogsytor . Till dess sådana studier är redovisade bör ett moratorium införas mot ökad kvävegödsling av svensk natur. är ett högt utvecklat land där primitiv naturförstörelse kan motiveras som en del av fattigdomsbekämpning. Vi menar att dagens svenska politiker har ett ansvar att klokt förvalta våra naturresurser som vi fått av våra förfäder och som vi ska lämna över till kommande generationer. Bevarandet av natur och arter blir en allt viktigare del av livskvalitet och välfärd. Det må gälla de sista fritt forsande vattenfallen eller de sista oskyddade naturskogarna eller torsken i havet. har även ett politiskt ansvar att uppfylla internationella konventioner om biologisk mångfald som vi skrivit under. Det gäller t.ex. genomförandet av beslutet att minska förlusten av biologisk mångfald . En försiktighetsprincip bör gälla som innebär att enbart den naturliga avkastningen tas ut ur naturens förråd i skogar och hav. Uttaget av resurser från hav och skogar har en naturlig gräns som politiker och företag bör respektera. När gränsen överskrids skadas miljö och natur och vi förvaltar skogsresursen på ett felaktigt sätt. Kvävegödslingen av skogsmark ökar nu kraftigt och var uppe i . anser att vi nu bör stoppa upp vid denna nivå och satsa på seriös, långsiktig biologisk forskning om kvävegödslingens effekter på lavar, mossor, mykorrhizasvampar och skogens andra växter och djur. Vi bör även ge forskarna i uppdrag att studera kvävegödslingens effekter på de naturliga processerna i skogsmarken t.ex. den naturliga kvävebildningen och på kväveläckage till vattenekosystem.