mot · GW02Ju253 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om barnhus och om att barn bör garanteras rättssäkerhet och egna juridiska ombud. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att involvera hela det civila samhället i kampen mot mäns våld mot kvinnor i nära relationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att redovisa och följa upp fördelningen av anslag som berör det som handlingsplanen tar upp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att våldsutsatta kvinnors ekonomiska trygghet bör säkras.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om analysen av de strukturella orsakerna till våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av programverksamhet för våldsamma män även utanför kriminalvården.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att komma med förslag som gäller tillämpningen av besöksförbud, så att detta kan utgöra ett bättre skydd för våldsutsatta kvinnor och deras barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnor i grupper med särskilda förtecken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om särskilda grupper och om att på ett tydligare sätt ta hänsyn till äldre kvinnors och minoriteters utsatta situation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att nationella riktlinjer läggs fast för mödravården i arbetet mot våld mot kvinnor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skyddet av personuppgifter för att stärka skyddet för hotade kvinnor och barn.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genomföra en kartläggning av antalet kvinnor som flyr utomlands och bakgrunden till att de flyr.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att åtgärder bör vidtas för särskilt utsatta grupper av kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör inleda samtal med arbetsgivare och organisationer som om frågor som rör våld mot kvinnor i arbetslivet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om migrerade och papperslösa kvinnors utsatthet.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regeringens ansvar för att följa upp kampanj mot mäns våld mot kvinnor.5 1 Yrkandena 4 och 14 hänvisade till AU. 2 Yrkandena 6 och 10 hänvisade till SoU. 3 Yrkandena 11 och 12 hänvisade till SkU. 4 Yrkande 15 hänvisat till SfU. 5 Yrkande 16 hänvisat till UU. Säg Nej till Våldet. Med stöd av Unifems goodwillambassadör sprids kännedom om kampanjen. Regeringar och parlamentariker, män och kvinnor över världen har skrivit under uppropet. Men vi bör bli fler, och fler i som tar ställning mot våldet. Jag ser det som viktigt att uppmuntra andra till att stödja kampanjen. , Executive Director för Unifem, besökte . Ett besök i ingick i hennes program. inrättade FN:s fond för att avskaffa våld mot kvinnor. FN:s fond, , förvaltas av Unifem och är den enda multilaterala beslutsfattande mekanism som stödjer lokala, nationella och regionala insatser för att bekämpa våldet. Sedan fonden inrättades 1997, har enligt Unifem mer än beviljats till 263 initiativ i 115 länder för att stoppa våld mot kvinnor. Vidare arbetar man för att höja medvetenheten om kvinnors mänskliga rättigheter och för att stödja initiativ och främja spridning av goda exempel. besökte , Unifems Government Relations Manager, också utrikesutskott. Under mötena på hög nivå med Unifem har den aktuella internationella to Violence lyfts fram. En FN-reform med förslag till ny genusstruktur måste stärka jämställdhetsarbete inom FN och rymma en tydlig prioritering av insatser mot mäns våld mot kvinnor som motsvarar behovet. Våld mot kvinnor definieras av FN som varje könsrelaterad våldshandling som resulterar i, eller sannolikt kommer att resultera i fysisk, sexuell eller psykisk skada eller sådant lidande för kvinnan, innefattande hot om sådana handlingar, tvång eller godtyckligt frihetsberövande, vare sig det sker i det offentliga eller privata livet. Kvinnor drabbas av våldet just för att de är kvinnor. Men folkrätten är tydlig vad gäller statens ansvar för att vidta alla erforderliga åtgärder. När våldet är allvarligt och av sådant slag som tortyrbegreppet i folkrätten implicerar är våldet att definiera som tortyr. FN:s deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor är . Socialdemokrater har länge haft våld mot kvinnor som en viktig politisk fråga, och har setts som ett föregångsland. En rad lagförstärkningar har antagits varav kvinnofridslagstiftningen tillhör de viktigaste stegen. uppmärksammas på olika platser att kvinnofridslagstiftningen fyller . Men trots ökad medvetenhet, större kunskap och lagstiftning har övergrepp mot kvinnor i hemmet inte upphört. Det visar att ansträngningar för att förbättra lagstiftningen måste fortgå, stöd och skydd för kvinnor fortsätta att utvecklas, kunskap och resurser öka och att attitydförändringar är en process där ännu mycket återstår. Ett viktigt arbete som måste få fortsätta att utvecklas. Alla statliga myndigheter ska i regleringsbrev ha inskrivet sitt ansvar för att motverka våld mot kvinnor. Kompetens och engagemang inom kvinnorörelsen och det civila samhället ska tas tillvara. I årets regeringsförklaring används det svaga ordet bejaka för att beskriva regeringens ambition för jämställdhet. Regeringen vägrar att beteckna sig som feminister. Man skyggar för ord som könsmaktsordning och patrikala strukturer. I handlingsplanen tar man ett individualistiskt perspektiv i skrivningarna om svenska heterosexuellas mäns våld mot kvinnor, och man kan svagt skönja ett kulturellt perspektiv när frågan om hedersrelaterat våld beskrivs, liksom när våld i samkönade relationer kommer på tal. Har regeringen med denna handlingsplan tagit avstånd från den forskning, både svensk och internationell, samt den erfarenhet som finns inom bl.a. kvinnojoursrörelsen, som bygger på den maktstruktur som finns i samhället som kallas för genusordning eller könsmaktsordning? Det är en analys som gör det möjligt för myndigheter och organisationer att arbeta konsekvent och med samma målsättning. Det blir tydligt att regeringen inte har någon samlad analys av vad som ligger bakom mäns våld mot kvinnor. Var är regeringens analys av hur vi ska komma till rätta med våldet? Regeringens handlingsplan saknar utblickar och konkreta redogörelser för hur man avser att driva frågan om mäns våld mot kvinnor i , EU, , och FN. Oavsett vilket våld vi nu pratar om så utförs det oftast av män. av dessa misshandelsbrott utövas av män. Detta samband är något vi måste få mer kunskap om och prata mer om. Maskulinitet och mansrollen kan förändras över tiden, och vad män kan vinna på ett jämställdare samhälle i form av ökad livskvalitet bör också lyftas fram. Manliga nätverk men även traditionellt manliga organisationer och strukturer har en roll i samhällsdebatten. Idrottsledaren, författaren och sångaren som aktivt arbetar mot våldet kan bli viktiga förebilder. Att män och kvinnor tar ställning mot våldet är välkommet, men de borde bli fler. Att bärande krafter i samhället liksom enskilda män och kvinnor tar ett ökat ansvar och aktivt bekämpar mäns våld mot kvinnor och i nära relationer är nödvändigt och bör stödjas. Kampen måste bedrivas långsiktigt, på många nivåer och av både män och kvinnor. Antalet anmälda misshandelsbrott, som är det vanligast förekommande anmälda våldsbrottet, fortsätter att öka. anmäldes drygt 77 000 misshandelsbrott, vilket är en ökning jämfört med . Trenden för samtliga anmälda misshandelsbrott har varit uppåtgående under . Anmäld misshandel mot kvinnor ökade till närmare 25 500 brott och mot män med lika mycket, till drygt 42 700 brott. anmäldes totalt 1 350 misshandelsbrott mot barn i åldern . Det är en ökning med drygt 250 brott eller jämfört med . Även misshandel mot barn i åldern ökade . Totalt anmäldes 7 450 misshandelsbrott mot barn i denna åldersgrupp, vilket är en ökning med 4procent jämfört med . Antalet anmälda misshandelsbrott mot såväl män, kvinnor som barn har, med ett par undantag, ökat kontinuerligt under (2007). har regeringen anslagit totalt för satsningar för att komma till rätta med detta våld. Drygt 100 miljoner av dessa riktas till dem som utövar våldet. Det är en utveckling av programverksamhet inom kriminalvården för män som är dömda för sexualbrott eller våld mot kvinnor, och det är utvärdering av verksamheter knutna till . Hur mycket som är nya satsningar är omöjligt att få svar på. Och svaren låter vänta på sig om hur regeringen avser att fördela medlen mellan myndigheter och organisationer. bör det tydliggöras att nu införda ordning för medelstilldelning till kvinnojourer bör utvärderas. Ansökningsförfarandet har medfört missförstånd, som bör rättas till inför kommande år. Frågan återstår, får kvinnojourer ökade statliga medel ? Vad är det som gör att regeringen tänker avsätta så mycket som till Kriminalvården för utveckling av programverksamhet som ännu inte är utvärderad när man inte vill ge några pengar till det arbete som bedrivs av kriscentrum för män och runtom i för att komma till rätta med mäns våld mot kvinnor? I alla fall inte innan dessa verksamheter har utvärderats? I fil.dr i sociologi rapport våldsutövande barns upplevelser finns förslag om att bidra till utveckling av mer säkerhetsfokuserade modeller för arbete med män och att utveckla modeller för dokumentation, uppföljning och utvärdering som ska kunna implementeras i verksamheter utanför Kriminalvården och på detta sätt lägga grunden till data för interventionernas utveckling. Då det finns ett stort behov av verksamheter utanför Kriminalvården är det förvånande att regeringen inte vill stödja denna utveckling som man skapar utvärderingsinstrument enligt förslaget. kampanj mot kvinnovåld startade och pågick in på 2008. De europeiska parlamenten kom att sätta våld mot kvinnor högt på dagordningen, om än i varierande grad. Men ett unikt arbetssätt och gränsöverskridande arbete har genomförts. Kampanjen synliggjorde mäns våld mot kvinnor och brister i staternas ansvar. Kampanjen stimulerar samverkan och att goda exempel lyfts fram. Genom nya initiativ, spridning av goda exempel och bred samverkan kan fler ta sitt fulla ansvar för att medverka till erforderliga insatser för att våldet ska upphöra. var ett av de länder som vid i förband sig att bekämpa våld mot kvinnor. Dåvarande utrikesminister prioriterade och samverkade med parlamentariska delegationen för denna prioritering. Att enigt kom att ställa sig bakom kampanjen visade att det finns en medvetenhet om såväl problemets omfattning som om det ansvar lagstiftaren har. En majoritet av utskotten och många ledamöter gjorde viktiga insatser under kampanjen. Arbetet inkluderade samverkan med myndigheter och organisationer samt med regeringen. En nationell handlingsplan för att motverka mäns våld mot kvinnor beslutades av . Nationella handlingsplaner var ett av målen för kampanjen. Redan i regeringsförklaringen kunde man läsa att handlingsplanen skulle utarbetas. Där kunde man också läsa att utsatta kvinnors ekonomiska trygghet säkras. Detta har regeringen inte alls beaktat. Man kan i flera undersökningar ta del av att utsatta kvinnor i högre grad än andra kvinnor är arbetslösa och mer sjuka. När man sänker nivåer som i försäkringssystemen drabbas de utsatta kvinnorna och deras barn direkt detta är helt oacceptabelt. är ordförande för under del av 2008. Därmed har ett extra ansvar för att följa upp kampanjens goda exempel och peka ut vilka områden som ska prioriteras genom ytterligare insatser. Amnestys arbete för att stoppa våldet har varit ett viktigt bidrag till kunskapsuppbyggnaden. ansvarade för kampanjens regionala uppgifter i samverkan med regionala parlamentariker. forskning kom att tas tillvara. Kommuner och Landsting var viktiga aktörer och parter för samverkan, liksom landets länsstyrelser. Men potentialen för samarbete inom ramen för begreppet vänorter tas inte tillvara. Våld i nära relationer omfattar våld mot kvinnor och våld i samkönade relationer. Våldet drabbar både unga och äldre kvinnor. Kvinnor med funktionsnedsättning med dubbel utsatthet, nationella minoriteter och ursprungsbefolkning, migrerande kvinnor och papperslösa kvinnor med missbruk är ytterligare utsatta grupper. Grupper med särskilda förtecken måste få hjälp utifrån sina förutsättningar. Samhället måste i mötet med den enskilda kvinnan som misshandlas fysiskt eller psykiskt kunna möta just hennes behov. Mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna och strider mot grundläggande demokratiska värden. Våld i nära relationer har sociala, ekonomiska och politiska konsekvenser. Våldet är ett uttryck för att samhället inte är jämställt. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare. När kvinnor tar makten i t.ex. politik, företag, medier, inom idrotten och trossamfund förändras vårt samhälle. Att förändra samhällets strukturer är att förändra patriarkala könsroller. Vi behöver politiska verktyg för att fortsätta arbetet för ett jämställt och mer demokratiskt samhälle. fyllde FN:s kvinnokommission . Ett brett urval av frivilligorganisationer och politiska företrädare ingick i regeringsdelegationen. Regeringsdelegationen hade däremot en minimal medverkan. Ingen från eller från politiska kvinnoorganisationer ingick i delegationen. Inte heller bjöds riksdagsledamöter med . Det är angeläget att riksdagsledamöter och representanter för politiska kvinnoorganisationer i fortsättningen ingår i regeringsdelegationerna i detta sammanhang. Erfarenheterna av en sådan medverkan är positiva. En regering bör ta vara på möjligheterna inom såväl nationella, europeiska som internationella besöksstrukturer för att utveckla och öka förutsättningarna att garantera kvinnors mänskliga rättigheter. Jag kan bara tolka regeringens agerande som att man tonar ner engagemanget och att inte längre ska betraktas som ett aktivt land med förutsättningar att vara en förebild. har uppmanat den att fortsätta samla in uppgifter om arten och omfattningen av våld mot kvinnor, i synnerhet inom familjen, liksom att fortsätta sitt arbete med att genomföra och förstärka den nuvarande politiken för att bekämpa våldet. Trots vikten av statistik saknas ofta internationell jämförande statistik. Bland annat skillnader i definitioner och att mörkertalet är stort försvårar jämförelserna mellan olika länder. Det är angeläget att regeringen tar initiativ till insatser för att förbättra statistiken. kampanj har blottlagt bristen på statistik, jämförande statistik och olika lagar som grund för jämförande studier i . Våldsbrotten kan äga rum i hemmet, på arbetsplatsen, på krogen, i skolan eller i det offentliga rummet. Men det egna hemmet är den farligaste platsen för kvinnan. De psykiska skadorna är omfattande men svårare att påvisa med dagens metoder. Inom kampanj mot mäns våld mot kvinnor togs det fram en skrift med jämförande uppgifter om budgeterade medel i de nordiska och de baltiska länderna. Ett initiativ som kan utvecklas i samverkan mellan de berörda länderna. Behovet av mer kunskap om de samhällsekonomiska konsekvenserna liksom de privata ekonomiska konsekvenserna för brottsoffren är påtagligt. har i halvtidsrapporten för kampanjen angett per invånare för arbetet mot mäns våld mot kvinnor. har klarat det målet men det finns förväntningar på att ska sätta målet högre än . Likaså finns förväntningar på att finansminister och finansutskott ska ta upp frågan om ambitionsnivå i form av medel i europeiska och internationella sammanhang; våld mot kvinnor har ett mänskligt pris men också ett ekonomiskt för samhället. I en rapport från beräknades det uppgå till 2,73,. Kostnaderna inom är betydande, pengar som i stället skulle kunna användas för förebyggande åtgärder. Men det är svårt att beräkna de totala kostnaderna på det här området. Statistiken är mycket ofullständig. Bristerna i statistiken finns t.ex. inom sjukvård, socialtjänst och kriminalvård. Vad förlorar samhället i form av skatteintäkter som konsekvens av inkomstbortfall på grund av våldet? Det är angeläget att statistiken förbättras. Vi behöver skapa klarhet om kostnaderna och koppla siffrorna till arbetet mot våldet. Behovet av mer kunskap om de samhällsekonomiska konsekvenserna liksom om de privata ekonomiska konsekvenserna för brottsoffren är påtagligt. Vi förutsätter att regeringen tar ett initiativ för att synliggöra kostnaderna för hela samhället. Migrerande kvinnors arbetsvillkor i världen Ett ökande antal människor ser migration som ett sätt att försörja sig och sin familj. En rapport från UNFPA visar att av dem som lämnat för att arbeta utomlands är kvinnor. av dem som lämnat , världens största arbetskraftsexportör, var kvinnor. Nära en tiondel av landets befolkning är anställda utomlands och man beräknar att de sänder hem . Med ökande antal barnflickor och kvinnor som jobbar i hushållsnära tjänster och låg andel fackligt anslutna kan problem befaras växa även i . Men immigrantarbetarnas ställning är svag. Det rapporteras om övergrepp och usla arbetsförhållanden. Förnedrande villkor för kvinnor vid arbete i t.ex. privata hushåll förekommer även i , och antalet drabbade kan befaras öka. Migrerande kvinnor är utsatta och ses ofta som varor. De möts också ofta av negativa attityder efter hemkomsten. Problemen för migrerande kvinnor måste ägnas ökad uppmärksamhet både i och i internationella sammanhang. Ratificera konventionen om människohandel konvention mot människohandel är ett viktigt steg i kampen mot människohandel. Men har ännu inte uppfyllt sitt löfte att ratificera konventionen. Konventionen kommer att utgöra ett välkommet instrument i arbetet mot människohandel. Handel med kvinnor och barn för sexuella ändamål utgör en betydande andel av dagens slaveri. I varierande omfattning är länder ursprungs-, transit- och destinationsländer. måste som enskilt land ratificera konventionen och vara pådrivande i bilaterala kontakter och inom EU. Jag beklagar att ratificering inte genomfördes innan vi tillträder som ordförandeland . Kommunerna har ett ansvar för stöd till våldsutsatta kvinnor. Utlovade extra resurser till kvinnojourerna måste anslås. Kvinnojourerna möter kvinnor med ursprung från många länder, vilket skapar nya utmaningar men också ger goda kunskaper om den internationella situationen för kvinnor. Stödet för att säkra kvinnors mänskliga rättigheter kan stärkas inom biståndet. Det behövs ett stöd för uppbyggnad av kvinnojourer inom ramen för biståndssamarbetet. Det är viktigt med en särskild kompetens på Sida för att organisera och utforma bistånd till kvinnojourer. Hotade kvinnor nekas uppehållstillstånd utan att deras säkerhet kan garanteras i hemlandet. En viktig åtgärd är att tillsätta en tjänst som genderhandläggare på svenska ambassader. Barn som våldsoffer är en viktig aspekt som måste uppmärksammas. Mäns våld mot kvinnor är ett stort samhällsproblem och ett allvarligt brott inte minst för att den största delen av detta våld begås av någon man som kvinnan har, eller har haft, en relation till. Relationen har i många fall börjat som en kärleksrelation. I många av dessa misshandelsrelationer finns det också barn som upplever detta våld. Enligt är det mellan 100 000 och 190 000 flickor och pojkar som alltså lever med våldet i sin vardag. Barnet som lever i en miljö med detta våld har även en förhöjd risk att själv bli fysiskt drabbat av våld. Barns praktiska svårigheter vid sekretessmarkering och skyddad identitet bör utredas. I många vardagssituationer efterfrågas personuppgifter som kan lämna efter sig spår som kan röja identiteten och ett nytt boende. är det även problem med att tillgodose skolgång och barnomsorg för barn vid skyddat boende. Barnet bör också garanteras en rättssäker process för frågor som vårdnad, boende och umgänge. Barn ska ha samma rättssäkerhet som vuxna och ha ett eget juridiskt biträde med särskild kompetens och kunskap om barn. Barnhus ska finnas i sådan omfattning att de är tillgängliga för alla barn som är i behov av stöd och hjälp från myndigheter. Landsting och kommuner saknar handlingsplaner Kvinnorörelsen, kvinnojourerna och inom kvinnoforskningen har bedrivit ett pionjärarbete för att sätta mäns våld mot kvinnor på den politiska dagordningen. Amnestys erfarenheter måste tas tillvara. Brås kartläggning av våld i nära relationer och arbetet i Nationellt centrum för kunskap om mäns våld mot kvinnor är också viktiga. Centrumet menar att våldsutsatta kvinnor deltar i ett ofrivilligt geografiskt lotteri. har endast hälften av landets landsting har en formellt antagen policy eller handlingsplan om våld mot kvinnor. Även kommuner saknar formellt antagna handlingsplaner eller har inte uppdaterat äldre mer inaktuella handlingsplaner. Kommuner och landsting måste öka medvetenheten hos kommuninvånarna om mäns våld mot kvinnor som ett samhällsproblem med rötter i rådande könsmaktsordning. Det behövs informationsmaterial om stödinsatser. Metoder för att nå ut till särskilt utsatta kvinnor måste utvecklas. Länsstyrelserna har visat sig kunna vara en viktig aktör för kommunövergripande initiativ och uppföljning. har inte genomfört och planerar inte heller några insatser när det gäller arbetslivet och våld mot kvinnor. Näringslivet bör i samverkan med fackföreningarna bl.a. ta fram uppförandekoder vid utlandstjänst. Koderna ska tydliggöra förhållningssätt till våld mot kvinnor och till prostitution. Detta är frågor som regeringen bör göra till föremål för överläggningar med näringslivet. Företagshälsovårdens roll när det gäller arbetsmarknaden och våld mot kvinnor måste stärkas. Starka fackföreningar med höga medlemstal har också större möjligheter att agera för utsatta kvinnor. Fackföreningarna som en resurs i arbetet mot våld mot kvinnor ska tas tillvara. Idrott, kultur och fritid Idrotten har en viktig roll i arbetet mot våld mot kvinnor. Om ledare och spelare i ett lag markerar mot nedsättande omdömen mot flickor och visar att våld är oacceptabelt har det stor betydelse för att påverka normer och beteende. I likhet med idrotten har kulturen manliga maktstrukturer. Det är viktigt att också kultursektorn tar sitt ansvar i den här frågan. Kultur i olika former som film, böcker och teater med tema om mäns våld mot kvinnor är sätt att gestalta och kommunicera problematiken på värdefulla sätt. Mäns våld mot andra män är också ett stort samhällsproblem. Men detta våld har inte samma systematiska karaktär då det ofta begås i krogkön, vid korvkiosken eller på någon annan plats utomhus. Men det finns också män som systematisk använder våld i olika situationer för att påvisa sin maskulinitet. Det s.k. fotbollsvåldet, kriminella mc-gäng och annat gängvåld är uttryck för denna systematik. Organisationer för traditionellt mansdominerade fritidsaktiviteter som jakt och fiske bör uppmärksamma våld mot kvinnor. Regeringen bör i kontakter med dessa organisationer aktualisera frågan liksom med idrottsrörelsen och tillsammans med idrottens utövare, funktionärer och publik ta upp frågor om attityder och bemötande inte minst bland unga. Att t.ex. kunna ifrågasätta en maskulin könsroll och förmedla stödinsatser m.m. är angeläget. Mäns våld mot kvinnor bör ingå i utbildning av ledare inom idrottsrörelsen och policy- dokument tas fram inom idrotten själv. Lagen om besöksförbud till det egna hemmet, som kom 2003, ska specifikt följas upp och lagen om besöksförbud ska kunna tillämpas i praktiken. Behovet av skydd för alla de kvinnor och barn som lever med våldet som en del av sin vardag ska tillgodoses. Förslag om t.ex. en kombination med olika tekniska lösningar för övervakning och varning bör komma.