mot · GV02U26 · 2008-04-03 00:00:00 — Vi vänder oss mot ökad överstatlighet inom asyl- och invandringspolitiken och menar att denna harmoniseringsprocess kommer att leda till en ännu mer restriktiv politik, till en ökad militarisering vid EU:s yttre gränser och en urholkning av asylrätten. vill via ökade medel till biståndet öka stödet för humanitär hjälp till människor som lever på flykt i andra delar av världen. Detta stöd får dock inte utformas på ett sådant sätt att det ersätter flyktingmottagande i eller används som förevändning för att inskränka möjligheterna att söka asyl. Se vidare motion 2007/08:Sf277. Klimatförändringarna är ett stort och växande hot mot utvecklingsländer och ett enormt hinder för fattigdomsbekämpning. Redan fattiga länder i syd kommer att drabbas värst när effekterna av klimatpåverkan blir allt tydligare, enligt FN:s klimatpanel. Om inte nord tar sitt ansvar kommer konsekvenserna för syd att bli enorma. vill därför se ett ökat fokus på klimatbistånd. I vårt budgetförslag föreslog vi att 500miljoner kronor utöver den föreslagna biståndsramen skulle avsättas till åtgärder som förebygger klimatförändringar och motverkar konsekvenserna av de klimatförändringar vi redan ser. Vidare önskade vi att detta bistånd till klimatåtgärder ska öka till 1miljard kronor för att 2010 uppgå till 1,5miljard kronor (se vidare motion U280). Detta skedde tyvärr inte, men vi avser att fortsätta driva detta krav. De mål som regeringen presenterar i skrivelsen under Begränsning av globala utsläpp av växthusgaser och anpassning till klimatförändringar i utvecklingsländer är i sig inte dåliga, men dock otillräckliga. Med tanke på att regeringen är medveten om att de industrialiserade länderna svarar för de största utsläppen av växthusgaser och att det är nödvändigt att höginkomstländerna bidrar med såväl kunskaper som resursuppbyggnad för anpassningsåtgärder borde man inte vara främmande för att öka ambition att minska klimatförändringarna, även ekonomiskt. Det räcker inte att säga att målet är att ska vara föregångsland i kampen mot klimatförändringarna och att vi därigenom bidrar till FN:s millenniemål 1, 6, 7 och 8 bl.a. om att säkerställa en miljömässigt hållbar utveckling. Ett föregångsland blir vi först när vi genomför skarpa åtgärder, som exempelvis ett höjt klimatbistånd. Att satsa på klimatåtgärder får aldrig tas som förevändning i nord att finansiera sina egna åtaganden enligt Kyotoprotokollet med biståndsmedel. Det skulle i så fall innebära att världens fattiga bestraffades dubbelt, först genom klimatförändringar de inte är upphov till och sedan genom uteblivet bistånd. Inte heller därför bör i fortsättningen finansiera egna åtaganden enligt Kyotoprotokollet med biståndsmedel. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Vidare bör även inom och utveckling () och dess biståndskommitté (DAC) arbeta för att åtaganden enligt Kyotoprotokollet inte får räknas som utvecklingssamarbete. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. redovisade en kraftig ökning av investeringarna i förnybar energi för . Detta är bra eftersom behovet är enormt, inte minst i utvecklingsländerna. Vad man inte talar lika högt om är att fortfarande lägger ned långt mycket mer resurser på stöd till fossila bränslen än till förnybara. Att stödet till förnybar energi ökar spelar tyvärr mindre roll om stödet till fossila bränslen ökar. Stödet till förnybar energi borde ersätta stödet till fossila inte komplettera det. I en kommuniké från , den gemensamma kommittén för och ägare, lyser målsättningarna om konkreta målsättningar för en utfasning, eller åtminstone en minskning, av stöd till fossila bränslen med sin frånvaro. I stället talar man om en ökning av modern, cost-effective, clean energy och därefter, i en separat mening, om att man också vill se ökat stöd till renewable energy vilket enbart kan tolkas på ett sätt; i begreppet clean energy ingår uppenbarligen en hel del icke-förnybara energikällor. I det fortsatta arbetet med PGU bör regeringen arbeta för att upphör att finansiera investeringar i icke-förnybar energi. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 10Konflikter och sviktande situationer 10.1Vikten av att hålla isär militära och civila insatser Precis som regeringen påpekar ställer dagens komplexa konflikter nya krav på det internationella samfundet. Det handlar inte alltid längre om att skicka militär trupp för att skilja stridande parter åt, i stället blir s.k. multifunktionella mandat vanligare, med såväl militära som civila insatser. vill med anledning av detta betona vikten av att hålla isär det militära och det civila arbetet i kris- och krigssituationer, både när det gäller finansiering och utförande. Målet för de internationella militära uppdragen måste även fortsättningsvis vara att etablera och upprätthålla ordning och säkerhet, underlätta en lösning av konflikten, samt att skapa en miljö där humanitära organisationer kan verka. Om militär både bedriver krigföring och utför biståndsinsatser ökar utsattheten för civilbefolkningen. Framför allt genom att oberoende hjälporganisationer, vars främsta syfte är att opartiskt bistå människor i nöd, uppfattas som en del av konflikten och därigenom inte effektivt kan bistå med hjälp och skydd mot våld och övergrepp. Ska utvecklingssamarbetet hålla en hög kvalitet måste det genomföras av kunnig personal med mottagarländernas intresse och ägandeskap som utgångspunkt. Vi har svårt att se att försvaret skulle kunna axla detta ansvar. Enligt OECD-DAC får militära insatser inte räknas som bistånd. är starkt kritiskt till att under ett arbetsgruppsmöte inför som enda EU-land försökte ändra regelverket för att möjliggöra en ökad användning av biståndsmedel för militära eller säkerhetsrelaterade insatser. Biståndspolitiken måste hållas klart skild från försvarets uppgifter och svenskt bistånd ska därför inte användas till militära insatser. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. I PGU konstateras att väpnade konflikter utgör det allvarligaste hindret för utveckling i många fattiga länder. De svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport framhåller bland annat att situationen i mottagarlandet vad gäller mänskliga rättigheter alltid ska vägas in. I skrivelse 2007/08:89 redovisning av mål 62 menar regeringen att tilllämpningen av regelverket bedöms ha en positiv effekt för att undvika att svensk krigsmaterialexport motverkar en rättvis och hållbar global utveckling. Detta är enligt en grov överdrift. uppgick exporten sammantaget till den största . Trots nämnda riktlinjer exporterade krigsmateriel till länder som är indragna i väpnade konflikter, t.ex. och . De två största mottagarna av krigsmateriel var respektive , två länder som brottas med enorma utvecklingsproblem. I den kommande skrivelsen om PGU bör den svenska krigsmaterielexportpolitiken få ett större utrymme och i regeringens implementering av PGU bör den svenska krigsmaterielexporten ske på ett sätt som inte motverkar en rättvis och hållbar global utveckling. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. 11Regeringens resultatskrivelse för biståndet anser att det är angeläget att få en sammanhållen helhetsbild av hur sittande regerings biståndspolitik har påverkat biståndets mål enligt PGU och millenniemålen. Detta är viktigt inte minst för att få klarhet i hur regeringens avräkningar för skuldavskrivningar och flyktingmottagande påverkar biståndets mål enligt PGU och millenniemålen. Det är därför avgörande att regeringen, när den återkommer till med en skrivelse om biståndets resultat, gör en utvärdering av hela biståndsramen på 32 miljarder. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Amineh Kakabaveh (v) *EKN tecknade garantiförbindelser för Saabs försäljning av ett militärt radarsystem till ett land där det sker omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter. Summan, , är så mycket som en femtedel av EKN:s hela låneportfölj. *ökade biståndet med , men av detta tillskott gick nästan allt till skuldavskrivningar samt till den s.k. kampen mot terrorismen. Av 60,2miljarder US-dollar gick bara 0,024 (24 miljoner) till ökade resurser för millenniemålen och andra program för fattigdomsbekämpning, med andra ord endast 0,av ökningen (OECD-DAC, 2006).