mot · GW02Ju3 · 2008-09-29 00:00:00 — med anledning av skr. 2007/08:167 Handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål 4Prostitution är våld mot kvinnor4 4.1Kvinnors kroppar till salu4 4.2Sexköpslagens inverkan på prostitutionen4 5Ett nationellt resurscenter mot prostitution5 5.1NCK och Pro Sentret i Norge7 5.2Ett uppdrag för prostitutionsenheten?7 7Att minska efterfrågan på sexuella tjänster10 7.1Prostitution på statliga casinon11 8Skolans sex- och samlevnadsundervisning11 10Sveriges ansvar för utsatta kvinnor och barn16 10.1Stöd till offer för prostitution och sexslavhandel18 11Internationellt ansvar för utsatta kvinnor och barn18 11.1Synen på prostitution i EU-länderna19 11.1.2Export av den svenska lagstiftningen19 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på inrättande av ett nationellt resurscentrum mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för åtgärd 6 i handlingsplanen ge i uppdrag att i sitt arbete involvera även andra aktörer som driver behandlingshem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge ett tilläggsdirektiv till utvärderingen av förbudet mot köp av sexuell tjänst som innebär att personer som har erfarenhet av prostitution själva ska få komma till tals i utvärderingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge utvalda myndigheter och organisationer i uppdrag att ta fram förslag som syftar till att minska mäns efterfrågan på sexuella tjänster. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta fram ett åtgärdsprogram mot prostitution på våra statliga casinon. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att utvärdera och vidareutveckla lärarutbildningen med avseende på kunskaper om sex och samlevnad. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör genomföra de av föreslagna ändringarna avseende sex- och samlevnad i grund- och gymnasieskolans kursplaner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör inrätta en samordningstjänst för frågor som rör människohandel i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den som utsatts för människohandel för sexuella ändamål och som därav hyser en välgrundad fruktan för förföljelse bör beredas skydd och beviljas permanent uppehållstillstånd med stöd av . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att utvärdera de verksamheter som lämnar stöd och hjälp till prostituerade och offer för människohandel för sexuella ändamål i syfte att komma med förslag till förbättringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för utvärdering av verksamheter som lämnar stöd och hjälp till prostituerade och offer för människohandel för sexuella ändamål genomföra en brukarundersökning av det existerande stödet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i bör arbeta för att lyfta fram den svenska lagstiftningen som en modell för att minska prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Att regeringen har presenterat en handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål är lovvärt. Regeringen konstaterar att mäns efterfrågan på sexuella tjänster är avgörande för förekomsten av prostitution och människohandel, vilket är en förutsättning för att kunna angripa problematiken. Vi saknar dock en strukturell könsmaktsanalys av handeln med kvinnor och barn i handlingsplanen. Många av regeringens åtgärder går ut på att stärka samarbetet mellan myndigheter samt att utveckla kunskap om prostitution och människohandel för sexuella ändamål, speciellt bland ungdomar och yrkesgrupper som arbetar med ungdomar. Kunskapssatsningar både för personal och unga människor är mycket viktigt. Trots att vi är nöjda med vissa av regeringens åtgärder anser vi att flera uppdrag är otydliga. Då förslagen inte är förpliktigande är det dessutom svårt att följa upp dem för att se om de fått önskad effekt. Vi efterlyser konkreta förslag på vad som kan göras för att minska mäns efterfrågan på sexuella tjänster. Det saknas även åtgärder som syftar till att ändra unga mäns attityder till sexköp. Någon rejäl satsning i form av ett nationellt resurscenter mot prostitution som vi avsatt medel till i vår budgetmotion väljer regeringen inte att göra. Förslaget om ett tryggt återvändande för personer från andra länder som utsatts för människohandel i visar dessvärre återigen på regeringens invandrarfientliga politik. Värt att notera är att för avskaffandet av diskriminering av kvinnor i sin rapport är oroad över att det förekommer handel med kvinnor och flickor i och att den inte fått tillräckliga uppgifter om hur många brottsoffer det rör sig om. Kommittén uppmanar vidare att vidta alla lämpliga åtgärder för att bekämpa alla former av handel med kvinnor. Kommittén ber därför att lämna omfattande information om handeln med kvinnor och flickor samt information om effekterna av de åtgärder som vidtagits. I denna motion presenterar vi dels våra förslag på åtgärder, dels bemöter vi några av de åtgärder som regeringen föreslagit i sin handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. 4Prostitution är våld mot kvinnor 4.1Kvinnors kroppar till salu Att köpa en annan människas kropp är ett uttryck för att köparen vill känna makt över den andra människan. Huvudsakligen handlar prostitution om att det är män som köper sex av kvinnor. Det förekommer också att män köper sex av andra män men socialtjänst och polis har liten kännedom om hur många dessa män faktiskt är (se om prostitution ). Dock visar en genomförd studie av ungdomars kontakt med prostitution i att av killarna uppger att de sålt sexuella tjänster jämfört av tjejerna (I sexualitetens gränstrakter, prostitutionsgruppen, ). Enligt rapporten blir killar som säljer och byter sexuella tjänster ofta osynliggjorda då de inte passar in i mönstret. Detta är ett problem som måste uppmärksammas. Att kvinnor köper sex av män är mer ovanligt än tvärtom. Detta torde bero på den rådande maktordningen mellan könen där män är överordnade och kvinnor underordnade. En sådan kontext ger män rätt att utnyttja och exploatera kvinnors kroppar. Budskapet är att kvinnor är en handelsvara för mäns sexualitet, som det står dem fritt att köpa, förbruka och göra sig av med. På så sätt blir prostitutionen en del av mäns sexualiserade våld mot kvinnor. All prostitution, både den nationella och den globala över gränserna, är beroende av mäns efterfrågan. Det är alltså män som upprätthåller och stimulerar efterfrågan på sexuella tjänster. Sexhandeln är en bred samhällsfråga som påverkar relationerna mellan alla män och kvinnor, inte bara de som är prostituerade eller som köper sex. Vi ifrågasätter dock inte prostitutionen av moraliska skäl. Men det är viktigt att komma ihåg att prostitution ofta innebär att kvinnan måste ställa upp på förnedrande och våldsamt sex. Forskning från (se rapport från Coalition Against Trafficking in Women (CATW) The links between prostitution and sex trafficking: A briefing handbook) visar att dödstalet för prostituerade kvinnor var 40 gånger högre än för befolkningen i övrigt. Enligt Europol påträffas hundratals skjutna, strypta och misshandlade kvinnokroppar tillhörande kvinnor som blivit utsatta för sexslavhandel. 4.2Sexköpslagens inverkan på prostitutionen Av om prostitution framgår att det är svårt för myndigheterna att göra en uppskattning av antalet prostituerade. Enligt går det inte att få en exakt bild av prostitutionen och dess omfattning oavsett vilken metod de använder sig av. Såväl polis som socialtjänst efterlyser mer kunskap om hur de ska arbeta mot prostitution och om stödinsatser. Lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster (sexköpslagen), som trädde i kraft i den 1januari 1999 och skärptes , är en världsunik lagstiftning i den meningen att den synliggör maktförhållandet mellan köpare och säljare, och ger köparen straffansvaret. Lagen är i enlighet med FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor (Cedaw) som i artikel 6 slår fast: Konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive lagstiftning, för att bekämpa alla former av handel med kvinnor och utnyttjande av kvinnoprostitution. Alltsedan sexköpslagen trädde i kraft har uppföljning skett för att samla kunskap om prostitutionens utveckling i . Enligt både frivilliga organisationer och polis i , och försvann sexhandeln i princip helt från gatan direkt efter att sexköpslagen trätt i kraft. Gatuprostitutionen kom sedan tillbaka men i minskad omfattning. I är nu cirka två tredjedelar av gatuprostitutionen tillbaka jämfört med situationen innan sexköpslagen infördes (se Kännedom om prostitution s.32). Enligt sker en tredjedel av prostitutionen i landet på gatan medan två tredjedelar är dold. Det är svårt att få en bild av den dolda inomhusprostitution som förekommer på bl.a. restauranger, hotell, dansställen, casinon, massageinstitut, lägenhetsbordeller och genom kontakter som förmedlas via Internet. Personer som erbjuder sexuella tjänster mot betalning via Internet är en relativt ny företeelse men situationen är likartad i andra länder, varför denna utveckling anses vara ett led i samhällets utveckling och inte en konsekvens av införandet av sexköpslagen i . Utvecklingen av Internet kan även ha inneburit lägre trösklar både för att sälja och köpa sexuella tjänster. Detta gäller särskilt ungdomar. Det förekommer att unga kvinnor säljer sig via webbkameror mot att köparen tankar på deras kontantkort till mobiltelefonen. Kontakter för prostitution tas via hemsidor, forum, bloggar, chattar, kontaktsidor, e-post och mobiltelefon. Prostitution är inte bara ett storstadsfenomen utan förekommer även på mindre orter och i olika delar av landet. Fyrtioåtta av landets kommuner hade kännedom om kvinnor i prostitution när sexköpslagen trädde i kraft. uppger av kommunerna att det vet att prostitution förekommer medan tror att så är fallet (se om prostitution ). Antalet anmälda brott mot sexköpslagen har ökat sedan lagen trädde i kraft. anmäldes 189 brott vilket är en ökning jämfört med . Detta tyder på att lagen fungerar. ser förbudet mot köp av sexuella tjänster som ett avgörande verktyg för att bekämpa prostitution utan att skuldbelägga den som befinner sig i prostitution, och vi är stolta över att aktivt ha medverkat till att införa lagstiftningen. Men vi anser även att staten måste ta ansvar för att ge stöd och hjälp till de kvinnor som vill lämna prostitutionen. 5Ett nationellt resurscenter mot prostitution Olika källor visar att prostitution är nära förknippat med våld. Enligt en norsk studie (Renland 2002) utsätts kvinnor i prostitution för kraftigt våld från köpare i form av våldtäkt, fysisk misshandel och/eller rån minst en gång . Kvinnorna har dessutom en hög tröskel för vad som definieras som våld, vilket leder till att våldet ofta är underrapporterat (Skilbrei 1998). Prostitutionsgrupperna i och och Prostitutionscentrum i uppger också att mäns våld mot prostituerade kvinnor är vanligt och menar att kvinnorna är vana vid våld i sin vardag. Kvinnor som uppsöker prostitutionsgrupperna vittnar om allvarliga incidenter i form av grova övergrepp, våldtäkt, knivhot, inlåsning etc. För den som vill ta sig ur prostitution innebär det en mycket svår process som ställer stora krav på den enskilda individen. Kvinnan måste bearbeta erfarenheter och trauman, byta livssituation och vänkrets som hon befinner sig i gränslandet mellan två olika levnadsmönster. Enligt representanter för organisationen (Prostituerades rätt i samhället) är det ett stort problem för kvinnan att lyckas ta sig ut på arbetsmarknaden igen. För att de kvinnor som vill ska kunna lämna prostitutionen måste det därför finnas möjlighet att få ett långsiktigt stöd. är det svårt för prostituerade att få annat än akut hjälp i stora delar av landet. Den lilla forskning som finns visar att erfarenheter av prostitution ofta leder till komplexa behov av stöd från myndigheter. Mot denna vetskap ställs flertalet exempel på myndigheters kunskapsbrist, förvirring och svårigheter att handskas med människors berättelser om att ha sålt sex. Prostitution verkar vara ett svårhanterligt område även för dem som i sin professionella roll är vana att hantera svåra och känsliga frågor. Det är inte alls ovanligt att kvinnor i prostitution har haft flerårig kontakt med olika myndigheter utan att dessa har haft vetskap om prostitutionen. Med största sannolikhet innebär rädslan för föraktfulla reaktioner och fördomar att kvinnor i kontakter med myndigheter inte självmant berättar om sina erfarenheter. I , och finns särskilda verksamheter för kvinnor i prostitution som vill ha stöd att förändra sin livssituation. I anger man att antalet kvinnor som söker deras hjälp för att lämna prostitutionen ständigt ökar, men att resurserna för att hjälpa dem är små. På mindre orter finns sällan möjlighet eller underlag alls för prostitutionsgrupper eller liknande verksamheter. Även för de ideella organisationer som kommer i kontakt med kvinnor i prostitution kan det vara svårt att upprätthålla kompetens och beredskap att bemöta och arbeta med frågorna. Samhället har dessvärre misslyckats med att stödja de personer som vill sluta med prostitution och staten har varken anslagit tillräckliga resurser eller prioriterat frågan. anser därför att stöd och resurser till människor i prostitution bör institutionaliseras. Finansieringen av verksamheten måste vara varaktig. Arbetet mot prostitution i kommunerna måste kartläggas systematiskt och omfatta insatser av polisen, , kvinnojourerna, skolorna, sjukvården och olika ideella organisationer. Det behövs ett samarbete över gränserna och specialutbildning av aktörer inom rättsväsendet och alla instanser som behandlar frågor om sexualiserat våld. 5.1NCK och Pro Sentret i Vi vill inrätta ett nationellt resurscentrum mot prostitution och människohandel som ska ha i uppgift att ta emot och stötta de människor som söker vägar ut ur prostitutionen. Detta centrum, som ska ha specialistkompetens på området, bör även arbeta med kunskapsspridning och information gentemot myndigheter och yrkesgrupper som i sin verksamhet möter människor i prostitution. En förebild för hur centret skulle kunna fungera är Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK). NCK är ett nationellt kunskaps- och resurscentrum som arbetar med frågor om mäns våld mot kvinnor. Där finns dels en patientmottagning som erbjuder behandling för kvinnor som utsatts för fysiska, psykiska eller sexuella övergrepp, dels en nationell stödtelefon, Kvinnofridslinjen, dit kvinnor som utsatts för hot och våld kan ringa dygnet runt. I NCK:s uppdrag från regeringen ingår även att arbeta med metodutveckling, information, utbildning, kunskapssammanställning och forskning. Ett nationellt resurscentrum skulle även kunna samordna regionala insatser mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. I finns det s.k. Pro Sentret som är en nationell resurs för rådgivning och stöd till kvinnor och män som befinner sig i prostitution. Centret ligger i men tar emot klienter från hela landet. På centret finns verksamheter som terapi, stöd, utbildning, hälsovård och en värmestuga för kvinnor. Centret bedriver även uppsökande verksamhet riktad mot kvinnor i såväl gatuprostitution som inomhusprostitution med speciellt fokus på invandrade och unga kvinnor. Centret fungerar också som en nationell resurs när det gäller forskning och metodutveckling för socialt arbete och som kunskapsbank när det gäller prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Pro Sentret finansieras av och av kommun gemensamt. 5.2Ett uppdrag för prostitutionsenheten? socialtjänstförvaltning driver i samarbete med . bildar tillsammans med Prostitutionscentrum en gemensam enhet. Tio personer, bl.a. åtta socialsekreterare och en barnmorska, arbetar på enheten. Målgruppen är främst kvinnor med erfarenhet av prostitution. Personalen på enheten har stor kunskap om missbruk, prostitution och hiv. De känner till de livsvillkor som de flesta av de besökande kvinnorna har, och detta bidrar till en öppenhet som kan vara svår att finna inom det ordinarie vårdutbudet. Enhetens erfarenhet är att kvinnorna ofta sökt hjälp inom den offentliga sektorn tidigare men inte fått det stöd de behövt. Orsakerna kan vara många men att vara kvinna och missbrukare och dessutom vara prostituerad är att stå lågt i samhällshierarkin, vilket märks på vårdgivarnas bemötande. De flesta av kvinnorna som kommer till enheten har varit utsatta för kränkningar och/eller övergrepp, ofta som barn. Många av kvinnorna har prostituerat sig för att finansiera ett missbruk eller har bytt sexuella tjänster mot droger. är inte prostitutionen förenad med missbruk utan används som ett självskadebeteende och bekräftar kvinnans självförakt och negativa självbild. Kvinnorna som kommer till enheten tillhör en svårt belastad grupp som ofta faller mellan stolarna. Många kvinnor reser till från kranskommunerna eller andra platser i landet för att prostituera sig och kommer då i kontakt med prostitutionsenheten. Enligt vår mening skulle prostitutionsenheten i mycket väl kunna utvecklas till ett nationellt resurscentrum mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Liknande verksamheter finns även i och . har avsatt pengar i budgetmotionen för att inrätta ett nationellt resurscentrum. Regeringen bör därför återkomma med förslag på inrättande av nationellt resurscentrum mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Åtgärderna 26 och 27 i regeringens handlingsplan syftar till att stärka den regionala och nationella samverkan mellan myndigheter och frivilligorganisationer i arbetet mot prostitution och människohandel. Det är dock oklart hur mycket medel som regeringen avser att avsätta till dessa satsningar. Regeringen avser även att ge i uppdrag att i samverkan med länsstyrelserna stödja kommuner och landsting att utveckla missbruks- och beroendevården så att dessa bättre kan möta behoven hos kvinnor med erfarenhet av prostitution (åtgärd 5). Vidare avser regeringen att ge i uppdrag att förstärka arbetet med vuxna missbrukare och ungdomar inom verksamheten som har varit, är eller riskerar att bli utsatta för prostitution eller människohandel för sexuella ändamål (åtgärd 6). Dessa satsningar är, om de genomförs på ett konsekvent och systematiskt sätt, viktiga men inte tillräckliga. För det första kommer alla kvinnor som prostituerar sig inte i kontakt med missbrukarvården. För det andra krävs kraftiga ekonomiska satsningar och det är oklart hur mycket pengar regeringen avser att avsätta till ovanstående åtgärder. Vi anser att regeringens åtgärd 6 om att ge (SiS) i uppdrag att förstärka arbetet med vuxna missbrukare och ungdomar inom verksamheten bör omfatta även de enskilda och kommunalt drivna hemmen för vård och boende (HVB) för vuxna med missbruksproblem och ungdomar. I driver SiS av behandlingshemmen för ungdomar. Regionens kommuners gemensamma driver . Resten drivs av andra aktörer. har flickor på sina behandlingshem medan SiS har en majoritet pojkar. Det är därför angeläget att SiS i sitt arbete involverar också andra aktörer som driver behandlingshem. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Prostitution är ett mycket mytomspunnet ämne. Detta vittnar såväl myndigheter som frivilliga organisationer om. Det är t.ex. en myt att unga kvinnor i väljer att sälja sex för att få råd att köpa vissa saker och sedan slutar när de fått ihop pengarna. Försörjningsaspekten är sällan relevant i dagens , att jämföra med situationen då hela en tredjedel av kvinnor under livet prostituerade sig på grund av bristande möjligheter att försörja sig. Detta visar hur viktigt ett väl utbyggt och offentligt finansierat välfärdssystem med socialförsäkringar och arbetslöshetsförsäkring är, i synnerhet för kvinnor. De kvinnor som av olika skäl prostituerar sig har ofta andra destruktiva beteenden som självskadebeteenden, ätstörningar osv. Prostitutionen i sig är dock inte alltid det stora problemet för kvinnan utan snarare ett symptom på tidigare trauman. I mediedebatten finns röster som högljutt försvarar kvinnors rätt att sälja sex och konsekvent bortser från maktaspekten mellan köpare och säljare. Prostitution lyfts fram som ett karriärval och som kvinnors rätt att bestämma över sina kroppar och sin sexualitet. Myten om den lyckliga horan är frekvent förekommande, även i vissa grupper av akademiker som med stor sannolikhet inte har några personliga erfarenheter av prostitution. Att de kvinnor som är verksamma inom prostitution själva ofta säger att de trivs med detta är inte konstigt eftersom det krävs mycket för att inte försvara sitt livsval i ett sådant läge. Kvinnor som lyckats lämna prostitutionen har däremot oftast en annan uppfattning. Vi menar att det är mycket viktigt att dessa kvinnor får komma till tals. Representanter för Pris vittnar t.ex. om att det är en myt att prostituerade blir mer misshandlade av köparna efter att sexköpslagen kom. Det är tvärtom så att det innan lagen trädde i kraft krävdes mer misshandel för att polisen skulle bry sig eftersom mannens sexköp inte var kriminellt i sig. Det framförs mycket ogrundad kritik mot sexköpslagen. Vi är därför glada över att regeringen i direktiven till utvärdering av sexköpslagen är tydlig med att köp av sexuell tjänst fortfarande ska vara kriminaliserat. Vi anser dock att regeringens utredare bör få ett tilläggsdirektiv där det framgår att personer som har erfarenhet av prostitution själva ska få komma till tals i utvärderingen. Även om det är svårt för myndigheterna att komma i kontakt med prostituerade och urvalet därför kan bli skevt (se t.ex. om prostitution ) är det viktigt att lyssna på de kvinnor och i förekommande fall män som har personlig erfarenhet av att prostituera sig. Detta måste ske på de berörda personernas egna villkor. har t.ex. i sin rapport kommunicerat med några intervjupersoner via e-post. En risk är att det främst är kvinnor som försvarar rätten att sälja sex och som är för en avkriminalisering av sexköp som vill ställa upp och låta sig intervjuas. Därför bör utredaren lägga särskild vikt vid att få kontakt med kvinnor som kan ge en mer nyanserad bild av verkligheten för prostituerade. anser att regeringen bör återkomma med ett tilläggsdirektiv till utvärderingen av förbudet mot köp av sexuell tjänst som innebär att personer som har erfarenhet av prostitution själva ska få komma till tals i utvärderingen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. för avskaffandet av diskriminering av kvinnor välkomnar i sin rapport regeringens översyn av sexköpslagen men beklagar att det saknas information om förekomsten av prostitution i , bl.a. om s.k. dold prostitution. uppmanas därför att lämna fullständig information om utnyttjandet av kvinnor och om prostitution, även den dolda prostitutionen. Kommittén vill även se en utvärdering av de politiska åtgärderna mot prostitution, bl.a. när det gäller politikens inverkan på prostituerade kvinnor och på efterfrågan på sexuella tjänster. Vi förutsätter att regeringen beaktar kommitténs synpunkter i utredningen. 7Att minska efterfrågan på sexuella tjänster Vanligtvis fokuseras samhällsdebatten på de prostituerade kvinnorna i stället för på de sexköpande männen. Men för att komma till rätta med problemet kan prostitutionen inte behandlas som en kvinnofråga. Det är mäns efterfrågan på sexuella tjänster som gör prostitutionen möjlig.