mot · GW02Ub5 · 2008-11-13 00:00:00 — Med anledning av detta föreslår att FAS får i uppdrag att finansiera den forskning som UVK har ansvar för och att medel för detta överförs från . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 10.3Lärares behörighet till forskarutbildningen En mycket central tanke i lärarutbildningsreformen var att stärka lärarutbildningens forskningsanknytning och möjliggöra en direkt övergång från professionsutbildning till forskarutbildning, utan kostsamma kompletteringar. Efter reformen har förskollärare, fritidspedagoger och lärare mot de tidigare åren i fått sådana möjligheter genom dels tillkomsten av nya forskarutbildningar vid universiteten, dels tillkomsten av forskarskolor som innebär ett samarbete med och uppbyggnad av forskarmiljöer vid högskolorna med lärarutbildning. Den praktiknära ansatsen och underlättandet av forskarstudier har mött stort intresse från lärarna och, , från alltfler kommuner. Internationellt har legat i bräschen när det gäller att forskningsanknyta lärarutbildningen. Återgången till en mindre avancerad lärarutbildning utan direkt tillträde till forskarutbildning, och en längre avancerad har inneburit ett kraftigt bakslag för denna utveckling. är det många studenter som antas till 210-poängsutbildning som kompletterar upp till 240 poäng för att få större bredd och kompetens i sin behörighet. Vi tror att uppdelningen av lärarutbildningen i examen på grundläggande respektive avancerad nivå ytterligare kan minska hur attraktivt det är att gå 210-poängsutbildningen, om man beaktar de nackdelar det innebär att inte läsa 240-poängsutbildningen. lyfts ofta fram som ett föregångsland när det gäller skolan. Kanske är den finska modellen med en lärarutbildning påbyggbar med en fyraårig forskarutbildning något som borde lyftas fram. En förlängning av lärarutbildningen för undervisning av de yngre barnen och eleverna till 240poäng skulle innebära att får en liknande modell. Kanske vore det till och med en bra idé att försöka få till stånd en nordisk modell för lärarutbildning. Förutom att stärka forskningsanknytningen finns det ytterligare argument för att förlänga viss lärarutbildning såsom en ökad flexibilitet, bättre möjligheter till internationellt utbyte, höjd kvalitet i utbildningen och bättre kunskaper för de yngre barnen och eleverna. Vi föreslår därför att 210-poängsutbildningen för arbete i förskola, förskoleklass, , fritidshem samt modersmål förlängs till 240 poäng och därmed tillhör avancerad nivå endast en lärarexamen behövs (undantaget yrkeslärare behålls). Minst 60 poäng av kurserna ska vara på avancerad nivå i syfte att ge behörighet för studier på master- och forskarnivå. Detta bör ges regeringen till känna. Detta kommer givetvis att medföra ökade kostnader, och i vår motion 2008/09:Ub455 Utgiftsområde 16 ökar vi anslagen till högskolorna med 120miljoner kronor 2009 för att den föreslagna förlängningen ska kunna genomföras. 10.4Skolornas huvudmän och den vetenskapliga forskningen Vi anser att det är av största vikt att skapa möjligheter för att utveckla den utbildningsvetenskapliga forskningen så att den svarar mot behov inom lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet i samverkan mellan å ena sidan universitet och högskolor och å andra sidan kommuner och skolor. Det behövs strukturer som främjar integration mellan forskning, utbildning och pedagogisk verksamhet. Inom har och kommunerna aktivt verkat för en sådan verksamhetsanknuten kunskapsutveckling. Framgången i att skapa sådana arenor beror främst på att fått regeringens uppdrag att utforma program för en sådan verksamhet. Regeringen bör på motsvarande sätt ge i uppdrag att i samverkan med bl.a. och Kommuner och Landsting utforma program med mötesplatser för forskning och yrkespraktik och med incitament för forskningsfinansiering från skolornas huvudmän. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11Forskning inom det konstnärliga området Unga Det är positivt att regeringen anslår medel till forskning och utvecklingsarbete inom det konstnärliga området och kulturområdet. menar dock att det behövs ytterligare insatser inom detta område. Kulturens villkor i samhället säger mycket om vilken civilisation vi lever i. Fri och oberoende kultur kan inte överleva i tvångströjor där man hämtat tankegångarna från diverse varianter av köp- och säljsystem. Inte heller duger det att hänvisa konstnärliga verksamheter till sponsorer eller externa intäkter. Vill vi ha en kultur som är fri, skapande och utforskande? Då måste vi på samhällets alla nivåer rikta investeringarna till kulturens infrastruktur. Det saknas i en nationalscen med övergripande ansvar för scenkonst för barn och unga. Visserligen arbetar man på många håll med teater för barn, men ingen institution har ansvaret för utvecklingen av och forskningen runt denna form av scenkonst. har Unga skapat teater för barn och unga, bedrivit forskning och utvecklingsarbete inom ramen för stadsteaters verksamhet. De har utbildat rader av teaterarbetare som jobbar på olika institutioner runtom i landet, och de har med hårt arbete nått resultat som är uppmärksammat och uppskattat inte bara i utan över hela världen. Det handlar alltså om mycket mer än ett kommunalt ansvar. menar att det är hög tid att man tar ett nationellt ansvar för Unga verksamhet. Det är ett stort ansvar att se till att den behålls inom landet och får fortsätta att utveckla scenkonsten, främst för barn och unga. Som det alltid är med verklig konst för en sådan utveckling också med sig en utveckling av teatern för alla åldrar. I vårt förslag till budget för kulturpolitiken (mot. 2008/09:Kr369) har vi därför anslagit för att göra Unga till en nationell scen för barn- och ungdomsteater. Vi menar också att forskningen och utvecklingsarbetet inom detta område måste få en fastare struktur och att Unga därför också ska få ett nationellt ansvar för forskning och utvecklingsarbete inom barn- och ungdomsteater och då också tilldelas tillräckliga resurser för att fullgöra detta uppdrag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En central fråga för all forskning är vilka som utför forskningen och hur reproduktionen av forskare ska säkerställas för att tillgodose framtida behov. Det är därför märkligt att regeringen inte berör forskarutbildningen annat än i allmänna ordalag i propositionen. Hur skapas en attraktiv forskarutbildning som ger doktorander möjlighet att utvecklas till goda forskare? menar att sista steget nu måste tas i den reformering av forskarutbildningen som påbörjades . 12.1Förbjud stipendier på forskarutbildningen Att finansiera sina studier på forskarutbildningen med stipendier innebär en rad nackdelar för den enskilde doktoranden. En av de mer allvarliga konsekvenserna är att dessa doktorander inte har rätt till någon inkomstrelaterad ersättning vid sjukdom, föräldraledighet eller arbetslöshet. Dessutom räknas inte stipendiefinansierade studier som överhoppningsbar tid av , vilket gör att dessa doktorander inte har någon vilande SGI. Stipendierna räknas inte som pensionsgrundande inkomst. Högskolorna kan inte teckna försäkringar för stipendiater. Stipendier berättigar inte heller till den automatiska övergång till doktorandtjänst, som sker för doktorander med utbildningsbidrag när återstår av utbildningen. Den enda regel som finns rörande stipendier är att statliga anslag inte får användas till stipendier. Vi högskolorna finns dock en rad stipendiefonder, och externa medel kan används till stipendier. var av de forskarstuderande finansierade med stipendier enligt (2007:33 R). Det är ofta utländska doktorander som ges stipendier, och enligt en del högskolors regelverk får stipendier endast ges till utländska studenter. Vår bestämda mening är däremot att stipendier inte är en acceptabel finansieringsform för forskarstuderande, dels med hänvisning till den sociala och ekonomiska otrygghet de leder till, dels för att bristen på regler gör det alltför lätt att missbruka dem. Det finns inget att invända mot att stipendier används till särskilda kostnader i samband med forskarstudier såsom resor och utrustning, däremot ska de inte användas till de forskarstuderandes levnadsomkostnader. Stipendier bör därför förbjudas som studiefinansieringsform inom forskarutbildningen. Enligt beräkningar som gjordes av 2006 skulle det kosta , vilket kan finansieras med de ökade anslagen till universitet och högskolor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Inom ramen för sin utbildning utför forskarstuderande en stor del av den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor; de arbetar med andra ord med forskning. anser därför att de bör ha samma ekonomiska och sociala trygghet som andra som arbetar. Vi menar vidare att detta också skulle bidra till att skapa en bättre forskarutbildning eftersom det ger möjlighet att ägna sig helt och fullt åt utbildningen och den egna forskningen. Det finns dessutom inga behov av att skapa konstgjord konkurrens bland doktorander genom ekonomiska incitament. Statistiken är också tydlig. De förbättrade ekonomiska förutsättningarna för doktorander har inneburit minskade studietider och högre examinationsgrad som kvaliteten på avhandlingarna bibehållits. De svenska forskarutbildningarna, som redan nu har hög kvalitet, kommer att bli än mer attraktiva om de kan erbjuda de studerande en trygg tillvaro . Ytterligare en stor fördel med att anställa doktoranderna på forskarutbildningen är att det kan leda till mer öppenhet i antagningen. Informationen om lediga platser och tjänster kommer att spridas till fler, vilket leder till fler kvalificerade sökande. Det kommer förhoppningsvis även att leda till att fler med utländsk bakgrund och från arbetarklassen antas samt att könsfördelningen kan bli jämnare i fler ämnen. Med ett öppnare antagningssystem finns också bättre möjligheter att bryta beroendeförhållanden mellan doktorander och handledare. För dem som efter examen söker sig utanför högskolevärlden för att arbeta är det också en bättre merit att ha varit anställd, och anställningen kan därför ses som en åtgärd för att öka forskarutbildades attraktionskraft på arbetsmarknaden. påbörjades en process som syftade till att omvandla alla utbildningsbidrag inom forskarutbildningen till doktorandtjänster. är det hög tid att ta sista steget i denna reform och omvandla återstående utbildningsbidrag till tjänster. Enligt beräkningar gjorda av (Sulf) skulle det kosta ca 400miljoner kronor att genomföra detta vilket det finns utrymme för genom de höjda anslagen till universitet och högskolor. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag om förändring av högskoleförordningen som innebär att den som antas till forskarutbildningen också anställs som doktorand. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I den del i propositionen som behandlar innovation menar regeringen att kommersialiseringen av forskningsresultat måste förbättras. Regeringen föreslår därför en ändring av högskolelagen. Högskolan ska få ett nytt uppdrag att verka för att forskningen kommer till nytta. Det är oklart vad som avses med nytta och vilka konsekvenser detta nya uppdrag till högskolorna får för den forskning som inte direkt är kommersialiserbar. Dessutom kan hävdas att det redan ingår i högskolans uppdrag att samverka med det omgivande samhället och att informera om sin verksamhet. bör därför avslå regeringens förslag om ändring av högskolelagen. Regeringen föreslår att ska användas till innovationskontor på sju olika lärosäten , , , , Kungl. Tekniska högskolan och . Dessa forskningsställen är i stor utsträckning väl försedda med forskningsparker och inkubatorer. Risken är stor att man bygger upp parallella system som endast leder till förvirring och effektivitetsförluster; t.o.m. ordföranden i Sisp/Swedish Incubators & Science Parks) varnar för denna effekt. Däremot har både och Mittuniversitet pekat på möjligheten att t.ex. slå ihop de tre innovationskontoren i till ett och i stället förlägga varsitt innovationskontor vid och . menar att den här frågan tycks illa förberedd och dessutom är försedd med brasklappar om att kontoren även ska hjälpa andra universitet och högskolor. All erfarenhet talar för att dessa kommer att hamna i strykklass ju längre bort från respektive innovationskontor de ligger. Därför menar vi att innovationskontorens placering ska brytas ur propositionen och ses över vad gäller lokalisering. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen föreslår ett ökat anslag på 20092012 till varav hälften ska användas till såddfinansiering. Som Innovationsbrons vd påpekar är av den nya satsningen på forskning och innovation destinerad till kommersialisering. har tidigare, med anledning av budgetpropositionen, föreslagit en satsning på såddfinansiering med eftersom kommersialiseringen är en av de svaga länkarna i kedjan från idé till säljbar produkt, särskilt i . 13.3Små och medelstora företag I avsnittet om forskning och utveckling i små och medelstora företag nämner regeringen att program Forska & Väx ska fortsätta. Vi menar att det bör ha särskild uppmärksamhet eftersom Forska & Väx är en viktig byggsten i att skapa hög entreprenöriell aktivitet vilket leder till att företagen vågar exploatera nya rön. Forska och väx-programmet är ett program som kan medverka till resultat. menar att en ökning av medelstilldelningen bör ske för att öka Forska och väx-programmets möjligheter till att finansiera fler projekt. Vi har därför i annan motion anslagit , 100 miljoner och 100 miljoner utöver regeringens förslag. Regeringen nämner att den följer den internationella utvecklingen vad gäller skatteincitament för FoU-investeringar, men har själv inga konkreta förslag. lade däremot fram ett skarpt förslag i samband med budgetpropositionen där vi påpekar att forskning och utveckling är avgörande för framtida satsningar för att utveckla t.ex. miljö- och energiteknik. Det behövs ökade resurser till alla delar inom FoU, från grundforskning till utveckling av produkter och tjänster. Inom ramen för har små och medelstora företag kunnat få bidrag till behovsidentifiering av, förstudier till och genomförande av FoU-projekt. Intresset har varit mycket stort och indikerar att här behövs ytterligare insatser. Vi vill därför utöka möjligheterna genom kreditering på skattekonto. Stödet ska avse högst av företagets kostnader upp till ett tak på . Alla företag med upp till 250 anställda ska omfattas. Den här typen av system är inte ovanligt i andra länder. Vårt grannland har ett sådant skatteavdrag . Medel finns avsatta i budgetmotion för en ökad satsning på forskning inom små och medelstora företag. Vi delar regeringens uppfattning att det är viktigt att stärka förmåga att skapa nya och växande företag genom att bättre utnyttja offentliga satsningar som görs inom olika områden. Man säger också att det från andra länder finns framgångsrika exempel på hur nya högteknologiska företag utvecklats genom att stora offentliga aktörer riktar en liten del av sina investeringar till kunskapsutveckling. Regeringen hänvisar här till det framgångsrika forsknings- och innovationsprogrammet SBIR. har föreslagit att ett program för att ge mindre underleverantörer del av forsknings- och innovationskakan skulle skapas och hälsar med tillfredsställelse att en utredning nu ska tillsättas. Med tanke på hur långt efter har hamnat i detta hänseende hoppas vi på en snabb hantering av frågan. Trots många viktiga konstateranden i propositionen saknas det en samlande kraft på regeringsnivå. Något som t.ex. för länge sedan har konstaterat är nödvändigt. Där har man satt till ett forskningspolitiskt råd, med statsministern som ordförande, för att visa allvaret bakom satsningen. En liknande konstruktion tror vi skulle föra upp vikten av forskning och innovation ytterligare på dagordningen. Det bör ges regeringen till känna. För att ytterligare sätta fokus på innovationernas betydelse vill föreslå en årlig innovationspolitisk skrivelse som går igenom de framsteg eller bakslag som görs på områdena FoU, de små och medelstora företagens plats i processen, kommersialiseringen av forskningen, det offentligas betydelse och den enskilda människans betydelse. Det bör ges regeringen till känna. 14Vetenskaplig informationsförsörjning och Open Access God tillgång till vetenskaplig information i alla former tryckta såväl som elektroniska är en basal nödvändighet för universitet och högskolor. Utan denna bas försvåras och försämras både forskning och utbildning. De årliga kostnaderna för de vetenskapliga tidskrifterna, oavsett om de är tryckta eller elektroniska, samt nya prismodeller och nya sätt att saluföra information har kraftigt ökat och skapar finansiella problem för universitet och högskolor. Det leder också till att forskningen inte blir fritt tillgänglig. Den vetenskapliga tidskriften har särdrag, som gör att tidskriftsmarknaden inte fungerar som andra marknader. Varje verksam forskare måste publicera sig för att redovisa sina resultat och offentligt registrera sin intellektuella upphovsrätt, för att synas i forskningsvärlden och för att meritera sig. tog fortfarande vetenskapssamhället självt till stor del hand om forskarnas behov av att föra ut sina resultat och det var de lärda sällskapen, universiteten och de vetenskapliga föreningarna som publicerade resultaten i sina egna tidskrifter. är bilden en helt annan. Forskningsvärlden är stadd i snabb förändring. Nya forskningsområden växer fram medan andra fragmentiseras i mindre, mer specialiserade områden. Inom alla områden behövs ett organ för publicering. De kommersiella förlagen har förstått att utnyttja denna stigande efterfrågan och har startat nya tidskrifter. De har också haft resurser att satsa på den elektroniska publiceringen, som tog fart av . Resultatet är en kommersialisering av den vetenskapliga tidskriftsmarknaden. En extrem prisökning gällande hela gruppens vetenskapliga tidskrifter har pågått . Snittpriset för en prenumeration på en vetenskaplig tidskrift ökade , vilket innebär en ökning (Tenopir och King, 2000). Flertalet av de stora vetenskapliga förlagen har än så länge företrädesvis erbjudit hela sin tidskriftsportfölj i elektronisk version; man har alltså inte kunna upphandla valda delar ur ett förlags tidskriftskatalog. Förlagen försöker givetvis maximera sin vinst, bl.a. genom att utan förvarning ändra villkoren för tillgången till de elektroniska tidskrifterna, vilket så gott som alltid innebär kraftiga prishöjningar. Vi menar att kvalitetsgranskningen av forskningen och värderingen av densamma inte ensidigt får bli beroende av kommersiella intressen. Tidskrifternas status som kanaler för forskarnas ambitioner bör konkurrensutsättas. Det sker också en positiv utveckling i fråga om Open Access både i och internationellt. pågår projektet i samarbete med , , Kungl. och och kompetensutveckling. Det europeiska forskningsrådet har antagit riktlinjer om att forskning som finansieras av rådet ska göras fritt tillgänglig, och ett liknande beslut har fattats av i . menar att det är rimligt att all offentligt finansierad forskning ska vara fritt tillgänglig. Därför bör det bli ett krav att den forskning som de svenska forskningsråden finansierar ska göras tillgänglig via Open Acess-publicering och att regeringen bör återkomma till med förslag om detta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 15Fördelning av medel i budgetpropositionen vill rikta kritik mot bristerna i regeringens hantering av forskningsanslagen i budgetpropositionen där regeringen redovisade ökningen av forskningsanslagen till universitet och högskolor i en ospecificerad post och därmed frångick kravet att budgetpropositionen ska vara fullständig. har därför inte kunna utöva något inflytande över hur dessa medel ska användas, vilket inte är tillfredsställande ur demokratisk synvinkel. Amineh Kakabaveh (v)