mot · GW02So525 · 2008-09-23 00:00:00 — För lång väntan på NPF-utredning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att neuropsykiatriska funktionshindersutredningar tydligt ska omfattas av vårdgarantin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rätten till neuropsykiatriska funktionshindersutredningar inte begränsas av åldersgränser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska finnas kunskap om utvecklingsavvikelser och neuropsykiatriska funktionsnedsättningar inom barnavårdscentral, förskola, skola, habilitering och socialtjänst och andra berörda instanser i varje kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att övergångarna från barn- och ungdomspsykiatrin till vuxenpsykiatrin och från barnhabiliteringen till vuxenhabiliteringen bör förbättras så att unga människor inte riskerar att bli utan vårdkontakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samverkan mellan alla inblandade aktörer för människor med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar och att denna måste förbättras så att den enskilde inte hamnar mellan stolar eller drabbas av ett svåröverskådligt vårdsystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att resurser bör avsättas för att öka kompetensen inklusive kunskapen om symtombilden hos vuxna med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar inom vuxenvården, detta särskilt hos , Arbetsförmedlingen, försäkringsläkare, sociala myndigheter, inom vuxenpsykiatrin samt på vårdcentraler. I vårt samhälle finns det många, som lever med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar såsom exempelvis ADHD, DAMP, Tourettes syndrom, autism, tvångssyndrom, dyslexi samt Aspergers syndrom funktionsnedsättningar som ger sig till känna under barndomen och påverkar individens vardag i betydande grad. Gemensamma drag är inlärningsproblem och svårigheter i det sociala samspelet, men det råder stora variationer när det gäller graden av störning och hur den kommer till uttryck. Utredning av såväl barn som vuxna med dessa funktionsnedsättningar är, trots vissa förbättringar , ett mycket eftersatt område. Från att den första kontakten med vården tas tills att en neuropsykiatrisk utredning (NPF-utredning) äger rum kan det ta mycket . Köerna räknas i regel inte i veckor utan i månader eller, i värsta fall, år. Enligt , en intresseorganisation för människor med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar, varierar väntetiden för en utredning mellan och . Alla människor har dock rätt till en värdig, högkvalitativ vård oavsett bostadsort. NPF-utredningar borde därför omfattas av vårdgarantin. Därigenom skulle vi säkerställa alla människors rätt till en god vård inom rimligt tid av personal med neuropsykiatrisk specialkompetens. När utredningen sedan är klar bör den följas av behandling, råd och stödinsatser för att stödja individen i vardagen. För att hindra att köerna till neuropsykiatrisk utredning växer har några landsting under vissa perioder satt en högsta åldersgräns för när man får ställa sig i kö till en sådan utredning. Sådana gränser har prövats bland annat i , där man förvägrat personer att ställa sig i kö för en NPF-utredning. Detta är mycket diskriminerande då alla människor måste ha rätt till utredning och bör därför inte vara tillåtet. Utredning av barn initieras i regel av en oro hos föräldrar eller andra i omgivningen för att ett barn inte utvecklas som förväntat eller har problem med inlärning, beteende eller anpassning. En fullständig utredning görs av specialistläkare och psykolog med särskild kompetens. Om det finns särskilda frågor som rör motorik eller språk kan sjukgymnast, arbetsterapeut, logoped eller specialpedagog behövas vid utredningen. Det är viktigt att utredningen görs med ett brett synsätt, att man går igenom hur barnet fungerar på olika områden. Information ska inhämtas från såväl föräldrar som barnets lärare/förskollärare. All erfarenhet visar att en tidig upptäckt som ger möjlighet till tidiga insatser är oerhört betydelsefullt för utvecklingen längre fram. Därför är det också av stor vikt att det finns kunskaper om neuropsykiatriska funktionsnedsättningar inom barnavårdscentral, förskola, skola, habilitering, socialtjänst och andra berörda insatser i varje kommun. Vid övergångarna från barn- och ungdomspsykiatrin till vuxenpsykiatrin och barnhabiliteringen till vuxenhabiliteringen är det av största vikt att förändringen sker på ett smidigt sätt. Samverkan mellan de olika instanserna måste vara effektiv så att unga människor inte riskerar att bli utan vårdkontakt. Principerna för utredning av vuxna är desamma som för barn, vilket innebär att läkare och psykolog med neuropsykiatrisk/neuropsykologisk kompetens utreder. behöver utredningen kompletteras med motoriska eller språkliga bedömningar. Problematiken för de med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar är ofta komplex och kombinerad med olika pålagringar såsom missbruk, ätstörningar, ångesttillstånd, fobier, depressioner, tvångssyndrom, bipolär sjukdom. Då ingen yrkeskategori kan behandla eller bemöta dessa problem på egen hand är tillgång till brett sammansatta team nödvändigt. Det är dock av största vikt att dessa aktörer har en god samverkan så att inte den enskilde hamnar mellan stolarna och/eller drabbas av ett svåröverskådligt system. Kunskapen om den symptombilden hos vuxna med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar inom vuxenvården måste öka. Det är viktigt att anställda hos , Arbetsförmedlingen, försäkringsläkare, sociala myndigheter, vuxenpsykiatrin och vårdcentraler har den kunskap och förståelse som krävs för att bemöta individer med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar på ett bra sätt.