mot · GW02Fi271 · 2008-10-06 00:00:00 — Enlig senaste statistik saknar 450000 elever relevant bemannade skolbibliotek och 7 av 10 skolbibliotek saknar bibliotekarie. Av de privata skolorna har ungefär hälften inget skolbibliotek alls. Det finns alltså mycket stora behov av mer personal till skolbibliotek. Det behövs dessutom bibliotekarier med kompetens att tillgodose förskolebarnens behov, såväl på skolbiblioteken som på de kommunala folkbiblioteken. Musikskolor har rustats ner till och med lagts ner och det saknas lärare i efterfrågade instrument. Vidareutvecklingen till fullständiga kulturskolor har gått långsamt, nu behövs också många lärare i ämnen som bild, teater, dans, film. Vi ser följderna av att fritidsgårdar och andra fritidsverksamheter och träffpunkter för ungdomar lagts ner . Här måste samhället ta sitt ansvar. Det behövs påfyllning av vuxna fritidsledare och andra i befintliga verksamheter, men det behövs också nya träffpunkter, nya verksamheter som ungdomarna själva är med och utformar. Att det finns ett behov av kultur inom hälso- och sjukvård och omsorgsverksamheter råder det knappast något tvivel om. Forskare har visat att människor mår bättre när de involveras i kulturella aktiviteter och kommer i kontakt med konstarter som musik, bild, teater, dans. De satsningar vi föreslår för ökad tillgänglighet och bättre kvalitet inom offentlig verksamhet genom att anställa mer personal kan inte ske utan att utbilda fler inom vuxenutbildning, eftergymnasial yrkesutbildning och högskola. Den utbildningsinsats som vi föreslår kommer att innebära en ökning av antalet studerande vid högskolan med ca 50000 helårsstudenter som mest. Det är givetvis en ganska stor ökning. Den totala volymen kommer visserligen att bli större än , men ökningstakten blir inte större än vad som har skett under expansionen av högskolan. ökade t.ex. antalet studenter med ca 55000 till ca 340000 helårsstudenter. har antalet studenter sjunkit till ca 320000. Så med vårt förslag skulle antalet studerande uppgå till ungefär 370000. Det bör även finnas tillräckligt med sökande att fylla dessa nya platser. Redan nu har antalet sökande börjat öka igen med minskat antal ansökningar. Mellan och ökade ansökningarna med 8procent. Antalet elever på gymnasieskolan är också mycket stort. /08 fanns det 390058 elever i gymnasieskolan vilket är ca 21procent fler elever än . Det innebär att antalet potentiella sökande till högskolan kommer att öka kraftigt . Hur många som faktiskt kommer att söka en högskoleutbildning går givetvis inte att säga exakt, men ca 60procent av dagens gymnasieelever säger att de vill läsa vid högskolan. Men t.o.m. vid en oförändrad övergångsfrekvens (ca 44procent) kommer ca 30000 fler platser att behövas. En lågkonjunktur kommer givetvis också innebära att fler söker sig till högskolan. Behovet av högskoleutbildade kommer också att vara mycket stort även utan vårt förslag för att skapa fler arbeten i offentlig sektor. Pensionsavgångarna är stora och räcker inte antalet utexaminerade för att täcka det behovet inom utbildning och hälso- och sjukvården. En oroväckande utveckling är den borgerliga regeringens vilja att begränsa möjligheten att få högskolebehörighet i gymnasiet, men det kommer inte att påverka dem som går i gymnasieskolan just . Men på lite skulle deras politik kunna innebära att högskolan krymper vilket skulle kunna få allvarliga effekter på arbetsmarknaden. Den kvalificerade yrkesutbildningen (KY) fyller en viktig funktion för många med den lokala kopplingen och möjligheten till spetskompetens lokalt. Det nära samarbetet mellan kommuner, företag och högre utbildningsanordnare öppnar för spännande utvecklingsprojekt som gagnar alla. Ett mer flexibelt system för att anpassa KY-utbildningar efter behov på den lokala arbetsmarknaden måste till. Exempelvis ska det vara möjligt att bemöta varsel och uppsägningar lokalt med att erbjuda KY-utbildningar för att utbilda till bristyrken. Vi kommer dock att återkomma till detta i samband med att regeringen lägger fram den aviserade propositionen om en yrkeshögskola, där KY-utbildningar kommer att ingå. avsätter därför, med stark inriktning mot näringslivet, pengar till att skapa ytterligare drygt 600 platser inom KY-utbildningen. 11.2.8Satsa på den kommunala vuxenutbildningen Målet för vuxnas lärande är enligt propositionen Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen (prop. 2000/01:72), som antogs av 2001: Ge alla vuxna möjlighet att utvidga sina kunskaper och utveckla sin kompetens i syfte att främja personlig utveckling, demokrati, jämställdhet, ekonomisk tillväxt, sysselsättning och rättvis fördelning. Den kommunala vuxenutbildningen ska alltså tillvarata en rad olika behov hos både individer och samhälle. I den borgerliga utbildningspolitiken läggs hela ansvaret för lärandet på individen och skolans ansvar, och skyldigheter har kommit helt i bakgrunden. Den därav följande oviljan från regeringen att genomföra ekonomiska satsningar på skolan kommer att ställa krav på en utbyggd vuxenutbildning eftersom fler elever kommer att behöva komplettera sina grund- och gymnasieskolestudier. Ytterligare faktorer som kommer att påverka tillströmningen till vuxenutbildningen är dagens enorma gymnasiekullar och det rådande konjunkturläget. Regeringen ökar visserligen anslagen till komvux i budgetpropositionen, men detta resurstillskott kommer bara att återställa drygt hälften av de platser som har försvunnit vid deras tidigare nedskärningar. satsningar på ökade kvalitet inom den offentliga sektorn med fler anställda och en höjning av kompetensen ställer också krav på en utbyggnad av den kommunala vuxenutbildningen. Därför vill vi dels återställa de 20000 platser som regeringen har skurit ned, dels skapa ytterligare ca 9000 platser , främst inom omvårdnadsprogrammet. En bra äldreomsorg skapas i mötet mellan personalen och den äldre kvinna eller man som bor på särskilt boende eller har insatser från . Att de anställda har goda förutsättningar för sitt arbete är nödvändigt för en bra kvalitet. saknar, enligt rapporten jämförelser 2007 från Kommuner och Landsting, i genomsnitt 36procent av undersköterskor och vårdbiträden inom äldreomsorgen den yrkesinriktade utbildningen omvårdnadsprogrammet. Sämst ser det ut inom , och skillnaderna mellan olika kommuner är stora. Av dem som nyrekryteras saknar 42procent omvårdnadsutbildning. Det finns också ett mycket stort behov av kvalificerade påbyggnadsutbildningar när det gäller demenssjukdom, rehabilitering, palliativ vård, meningsfullt innehåll och mycket annat. Inte minst beroende på att tiden äldre kvinnor och män vistas på sjukhus blivit allt kortare och att den kommunala äldreomsorgen ger insatser som är mycket omfattande när det gäller omsorg, omvårdnad och medicin. Det sociala innehållet är enligt eftersatt. satsade tillsammans med Socialdemokraterna och 1 miljard till verksamhetsnära kompetensutveckling för att höja kvaliteten i äldreomsorgen i hela landet. Efter valet tog de borgerliga partierna makten och satsningen på fortsatt kompetensutveckling till äldreomsorgens personal avbröts. En av de första åtgärderna från den borgerliga regeringen var dessutom att avskaffa utbildningsvikariaten som möjliggjort för många kommuner att satsa på den personal som saknade grundläggande yrkesutbildning. Från föreslår vi , fullt medvetna om att det kommer att behövas ytterligare åtgärder för att garantera kompetensförsörjningen framåt för äldreomsorgen, ett långsiktigt äldreomsorgslyft. Vi avser att satsa fördelat . Pengarna ska kunna användas för den redan anställda personalen till fortsatt verksamhetsnära kvalitetsutveckling, grundläggande yrkesutbildning för de som saknar detta och kvalificerad påbyggnadsutbildning inom angelägna områden, allt utifrån kommunernas skiftande behov. Självklart ska validering användas så att all den kunskap äldreomsorgens personal har tillgodoräknas dem. Lärande på arbetsplatsen ska utvecklas och erfarenheterna därifrån spridas. Ökad arbetslöshet och högerregeringens frysning av statsbidragen till kommunerna försämrar kommunernas ekonomi. Den tyngsta kostnaden när personal ska utbildas är kostnaden för vikarier. Därför återinför utbildningsvikariaten och satsar på 3000 platser , 5000 platser och 5000 platser . Dessa utbildningsvikariat omfattar också Välfärdslyftet för handikappomsorgen. Enligt finns det vissa generella drag när det gäller kompetens- och personalförsörjning inom verksamheter för äldre och personer med funktionsnedsättning. Bland annat består personalen av två grupper en del har lång anställningstid och hög medelålder; en annan del har hög personalomsättning, är unga och till stor del tim- eller visstidsanställda. Personalens formella utbildningsnivå är låg, lägst är den andelen som har yrkesutbildning bland de timanställda och högst bland heltidsanställda. Många personliga assistenter saknar yrkesutbildning. Andelen bland personalen som har högskoleutbildning är mycket låg. Det finns kvalitetsbrister inom vården och omsorgen som beror på bristfällig kompetens hos personalen och arbetets organisering. menar att området som gäller just handikappomsorgen är klart eftersatt när det gäller statliga insatser för kompetensutveckling av personalen och därmed en bättre kvalitet för de flickor, pojkar, kvinnor och män som behöver insatser för att kunna leva ett gott liv. Detta är desto märkligare eftersom området som spänner över livsperspektivet uppvisar en mångfald av behov och komplexitet. Vad gäller personalförsörjning kopplat till metod- och kompetensutveckling för området saknas nationella riktlinjer och riktade statliga medel. Verksamheten har också vuxit och förändrats. Från tidigare fokusering på vård och omvårdnad har en tydlig förskjutning skett till ett mer habiliterande, rehabiliterande, socialt och pedagogiskt synsätt. Det handlar om att utifrån den enskildes förmåga stödja till delaktighet och självbestämmande. Det handlar om att skapa förutsättningar för ett liv som för alla andra. Gällande lagstiftning inom funktionshinderområdet syftar till att främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som lagen omfattar. Funktionshinderområdet behöver en långsiktig satsning på kompetenshöjning. Personalen har ofta med sig viktiga kunskaper och erfarenheter men saknar utbildning om funktionsnedsättningar. Det finns också ett stort behov av kontinuerlig kunskapshöjning och fortbildning om neuropsykiatriska funktionsnedsättningar/autism, förvärvade hjärnskador/neurologiska funktionsnedsättningar, bemötande, inom habiliterande och rehabiliterande arbetssätt och inom flera andra områden. gör därför en långsiktig tioårig satsning med 2 miljarder uppdelat på för kompetensutveckling av personalen inom funktionshinderområdet. För att ge verklig möjlighet för personalen att delta i sådan utbildning krävs självfallet att någon gör deras viktiga arbete . Detta innebär att frågan om vikarier måste lösas. Den tyngsta kostnaden när personal ska utbildas är kostnaden för vikarier. Den enda rimliga lösningen är att ge kommunerna kompensation för de vikarier som måste anställas. En god bostad till en rimlig kostnad är en social rättighet och grundläggande för ett välfärdssamhälle. övergripande bostadspolitiska mål är att utveckla en flexibel bostadsmarknad med olika upplåtelseformer som skapar socialt hållbara boendemiljöer där alla får plats. Vi vill driva en social bostadspolitik där alla grupper har tillgång till ett bra boende till en rimlig kostnad och där segregationen och bostäders klimatpåverkan minskar. I denna strävan har de allmännyttiga bostadsbolagen, de privata hyresvärdarna och marknadens produktion av villor, radhus och bostadsrätter samma dignitet. Allmännyttan, med dess hyresnormerande roll, ska inte minst garantera att även människor utan kapital får tillgång till alla bostadsområden. För oss är det därför av största vikt att stärka allmännyttans ställning och stoppa framtida utförsäljningar av våra gemensamma tillgångar. I det tidigare målet för bostadspolitiken framhölls att alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader. När majoritet röstade igenom ett nytt politiskt mål för bostadsfrågorna framhölls i stället bostadsmarknadens efterfrågan och utbud utan att någon koppling gjordes till de boendes ekonomiska förutsättningar. Denna omformulering speglar också den marknadsinriktning som bostadspolitiken haft sedan den borgerliga regeringen tillträdde och som fått påtagliga konsekvenser på olika områden. En av de allvarligaste konsekvenserna är att hyresrätten som upplåtelseform har missgynnats i olika avseenden och att de hushåll som önskar bo med hyresrätt fått allt svårare att hävda sin sak. För en social bostadspolitik är det fundamentalt att hyrorna hålls på en sådan nivå att de kan efterfrågas även av hushåll med de lägsta inkomsterna. För detta krävs bl.a. att hyrestaket garanteras men också att det finns produktionsstöd som långsiktigt främjar byggandet av hyresrätter med rimliga hyror. var drivande då de tidigare produktionsstöden för hyresrätter infördes och även när de förlängdes till 2008. Tanken med avvecklingen av stöden var att systemet skulle komma att ersättas med ett jämförbart permanent system som skulle garantera en fortsatt produktion av billiga hyresrätter. Istället har regeringen hunnit avskaffa produktionsstödet som avtrappningen av räntebidraget startade /07. Detta utan att något nytt bostadsfinansieringssystem har presenteras. Rätten för alla till en egen bostad i borde vara självklar. Ingen i detta välmående land ska behöva vara utan en egen bostad, men befinner sig många i hemlöshet. För att förhindra att de hamnar där krävs verktyg för kommuner och stat för att dels förebygga hemlöshet, dels bekämpa den som redan är ett faktum. Det avgörande för att lösa problemet i vid bemärkelse är att bygga bostäder som majoriteten har råd att bo i. Problemet är nationellt och riksdag och regering bör därför också ta det nationella ansvaret. Det är dags att på allvar lyfta upp denna fråga på den politiska agendan. Vi vill att det ska tas fram en nationell handlingsplan med en nollvision för hemlösheten. Bostadsbidragens uppgift ska vara att ge ekonomiskt svaga hushåll möjlighet till goda, tillräckligt rymliga bostäder. Anslaget för bostadsbidraget bör flyttas tillbaka till utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande och konsumentpolitik. vill att fler grupper ska omfattas av bidraget än vad dagens regler medger. Därför vill vi ta bort den regel som hindrar alla ensamstående utan barn att söka bostadsbidrag. Därtill behöver bostadsbidraget höjas och indexeras så att det bättre motsvarar prisutvecklingen i samhället och därmed kan uppfylla sitt syfte. Det är kris för hyresrätten. Bristen på hyresbostäder är stor på många håll. I 123 kommuner finns högst 1procent lediga lägenheter i det kommunala beståndet. Efter att det statliga produktionsstödet till hyreslägenheter togs bort som räntebidragen började avvecklas minskade antalet påbörjade hyresrätter dramatiskt. Enligt färsk statistik från har byggandet av hyreslägenheter minskat med hela 66procent jämfört med . Då påbörjades 5450 hyreslägenheter mot 2650 och 1770 hyreslägenheter . I de tre storstadskommunerna är hyresrättsbyggandet extremt lågt. I påbörjades högt räknat 180 nya hyreslägenheter , knappt 100 i och i bara omkring 30 hyreslägenheter. Totalt har bostadsbyggandet (småhus, bostadsrätter och hyresrätter) minskat med 28procent . Enligt regeringens egen prognos beräknas situationen förvärras ytterligare genom att nybyggnationen av bostäder minskar med ytterligare 15,8procent . Det minskade nybyggandet av hyresrätter och utförsäljningen av allmännyttan riskerar tillsammans med förslagen i en ny statlig utredning (EU, allmännyttan och hyrorna, SOU 2008:38) att helt sänka hyresrätten som upplåtelseform. Utredningen föreslår införande av s.k. efterfrågestyrd hyra för att förkorta kötiderna. I praktiken skulle förslaget kunna innebära fördubblad hyra i vissa attraktiva områden. Enligt skulle drabbas värst och få hyreshöjningar på mellan 30 och 150procent. Detta skulle kunna leda till att 22000 hyresgästhushåll i som är låginkomsttagare och bor i attraktiva lägen tvingas flytta. Attraktiva områden riskerar därmed att i ännu högre utsträckning bli segregerade enklaver där endast höginkomsttagare kan bo. Utredaren medger själv att dess förslag kan leda till att folk måste lämna sina hem. Vi avvisar utredningens förslag. Den pågående utarmningen av hyresbostadsmarknaden måste stoppas och åtgärder vidtas för att hindra den omfattande utförsäljningen av allmännyttans bostäder. Den politik som alliansregeringen och majoriteten i för med fortsatt ombildning och utförsäljning av allmännyttans hyresrätter förstärker och bidrar till dagens spekulationsekonomi och den finansiella oron inom kreditgivningen av bostadslån och priser på fastigheter, villor och bostadsrätter. De alternativa utlåningsföretag som alliansmajoriteten i använder och hänvisar till för upplåning till de ombildningsprogam som sker bidrar till en större osäkerhet och risk för dyra lån och stora prisfall på bostadsmarknaden. Detta kommer leda till att folk som inte har råd med dessa dyra lägenheter till dyra lån kommer att få gå ifrån sina bostäder och hamna i överskuldsättning. Den finansiella oro som finns har ett starkt samband med spekulationen i fastigheter och den överhettning som finns på hela fastighets- och bostadsmarknaden. Den påverkas naturligtvis ytterligare av den marknadsanpassning som nuvarande regering stöder, där fler och fler hänvisas till att köpa sin bostad, och den stora bristen på lägenheter främst hyresrätter. Men en finansiell oro som driver upp räntorna gör det riskabelt och dyrare för familjer och hushåll som köpt sin bostad till höga priser och belånat bostaden till nästan 100procent. De köpare som klivit på senast i uppgången på bostadsmarknaden är oftast de som får betala priset när det vänder och blir en lägre efterfrågan på bostadsmarknaden efter dyra villor och bostadsrätter. anser att en ansvarsfull social bostadspolitik kräver en långsiktig satsning på nyproduktion av billiga och energisnåla bostäder. Vi föreslår att staten ska anta ett nationellt mål om att det ska byggas 40000 bostäder varav minst hälften ska vara hyresrätter. För att finansiera satsningen vill vi inrätta en statlig bostadsfond med syfte att stödja nyproduktion av hyresrätter samt nödvändiga ombyggnationer i det befintliga beståndet. Grunden i förslaget är att fonden disponerar medel som utgår till fastighetsägare i form av investeringsbidrag för ny- och ombyggnation av hyresrätter. Hyrorna ska framförhandlas i förväg och ligga på en rimlig nivå. Detta är viktigt inte minst för de ca halv miljon ungdomar som kommer att flytta hemifrån . Ungdomar efterfrågar billiga lägenheter. Hälften av ungdomarna kan betala högst . Fonden tillförs via lån som tas upp av med en avskrivningstid . Kortfattat innebär förslaget att ett bostadsinstitut inrättas och staten betalar fondens ränte- och amorteringskostnader. För statsbudgeten innebär det ränte- och amorteringskostnader på 2010 och 2011 (med en räntesats på ). Kostnaderna för satsningen blir som högst , varpå de åter sjunker. För att förbättra hyresmarknadens funktionssätt vill vi att det ska finnas ett allmännyttigt bostadsbolag i varje kommun samt att det ska inrättas en obligatorisk avgiftsfri bostadsförmedling i varje kommun eller region. Vi anser även att regeringen bör utreda förutsättningarna och villkoren för förmedling och uthyrning av lägenheter i andra hand. De globala klimatförändringarna kräver att bostadssektorn miljöanpassas. Bostads- och servicesektorn står för ca 40procent av energianvändning och för ca 15procent av våra klimatpåverkande utsläpp. Trots att det finns teknik som möjliggör en lägre energiförbrukning sker nybyggnation oftast enligt konventionella principer och med traditionella värmekällor. Detta innebär att de svenska utsläppen av växthusgaser blir högre än de hade behövt bli. Klimatsmarta hus s.k. passivhus och lågenergihus minskar energianvändningen med uppemot 50procent jämfört med dagens normhus. Utsläppen av växthusgaser kan halveras i lågenergihus och minskas med uppemot 70procent i passivhus. Byggandet av klimatsmarta hus har visat sig vara ekonomiskt lönsamt för byggföretagen. De boende sparar genom minskade energikostnader. I och har klimatsmarta hus redan fått sitt kommersiella genombrott. har redan 10000 passivhus. EU arbetar med en ny byggnorm med passivhus som lägsta godtagbara standard. Vi ser ingen anledning att det ska byggas annat än klimatsmarta hus. Vi föreslår att klimatsmarta hus ska införas som norm för nybyggande av flerbostadshus . ska även en- och tvåbostadshus byggas klimatsmart. För att berättigas stöd till nybyggande från den bostadsfond som vi föreslår ska inrättas, måste husen följaktligen vara klimatsmarta. För ökad information och kunskapsuppbyggnad för byggbranschen vill vi införa ett nytt anslag, Stöd klimatsmarta hus, inom utgiftsområde 18. Miljonprogrammets lägenheter behöver renoveras både för att de är slitna och för att husen slukar energi. Det finns i det allmännyttiga beståndet ca 260000 lägenheter från perioden 19651974. uppskattar att det kostar ca att renovera alla allmännyttiga miljonprogramshus. Den bostadsfond som vi föreslår ska inrättas skulle skapa förutsättningar för att renovera alla de 260000 allmännyttiga lägenheterna , dvs. För skulle det innebära att 59000 lägenheter skulle renoveras. I och skulle 30000 respektive 13000 bostäder renoveras. Bostadsfonden skulle även ge stöd till renovering av privat ägda miljonprogramslägenheter. Målet är att alla miljonprogramshus ska bli renoverade . För att få stöd från bostadsfonden krävs att bästa energieffektiva teknik används. Vi är kritiska till att regeringen inte vidtar några åtgärder för att skynda och stödja renoveringen av miljonprogrammet. Regeringen väljer att vältra över renoveringskostnaderna på de allmännyttiga bostadsföretagen. Risken är att notan i stället landar på hyresgästerna i form av höjda hyror. Vi är bestämda motståndare till att utförsäljning av allmännyttiga lägenheter ska bekosta nödvändiga renoveringar. vill stärka socialförsäkringssystemet. Vi kämpar för ett starkt och hållbart system som ger människor trygghet i förändringen och tillit att klara olika livssituationer. Stabila välfärdssystem skapar trygga människor, som kan tillvarata sina möjligheter. Genom att föra en politik för full sysselsättning och värna det ekonomiska trygghetssystemet skapar vi ett mer rättvist och solidariskt samhälle. Att stärka socialförsäkringarna är en central uppgift för en framtida regering som vill minska klass- och könsskillnaderna. Efter den borgerliga regeringens miljardbesparingar på området krävs stora satsningar för att återupprätta den generella välfärden. Utsorteringskedjan måste avskaffas, ersättningsnivåerna höjas och rätten till rehabilitering tillgodoses. Alla har rätt till ekonomisk trygghet vid inkomstbortfall på grund av sjukdom, arbetslöshet, ålderdom, eller föräldraskap. De förbättringar som behöver göras av socialförsäkringsystmens olika delar ska göras med den generella välfärdsmodellen som utgångspunkt. förs långtgående diskussioner om att reformera socialförsäkringarna enligt pensionssystemets modell. I budgetpropositionen meddelar regeringen att man avser att tillsätta en parlamentarisk utredning som har till uppgift att formulera principer för ett sammanhållet, balanserat och hållbart socialförsäkringssystem (prop. 2008/09:1, utgiftsområde 10, s. 20). Risken är stor att de neddragningar som sker inom socialförsäkringsområdet kommer att resultera i ett systemskifte.