mot · GW02So265 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för att öka respekten för och efterlevnaden av beslut som rör . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utvärdera resultatet av arbete med att driva på genomförandet av . antogs av 1989. ratificerades den av och har alla världens stater utom och gjort likadant. För att förverkliga konventionen har FN rekommenderat staterna att genomföra konsekvensanalyser inför beslut som rör barn och unga. Även detta har anammat genom att en enig riksdag 1999 bland annat fattade beslut om att statliga beslut som rör barn ska föregås av en konsekvensanalys. Efterlevnaden av dessa beslut är det däremot sämre med. När undersökte hur många myndigheter som hade uppfyllt de regeringsuppdrag eller återrapporteringskrav om som fanns i deras respektive regleringsbrev , visade det sig att bara 10 av 26 hade fattat beslut om att arbeta med eller hade skrivit in det i sina styrdokument. Det tyder på en mycket dålig respekt för de beslut som har fattat men framför allt innebär det en mycket dålig respekt för vår framtid, det vill säga barnen. Var femte svensk är ett barn eller ungdom . Det är därför helt naturligt att samhället måste bli duktigare på att väga in och ta hänsyn till deras levnadsvillkor. Självklart är det fortfarande vi vuxna som bär ansvaret för de åtgärder som vidtas men vi måste bli mer lyhörda för barns och ungas olika synpunkter såväl på statlig som på nivå. De signaler som staten skickar då till och med dess egna myndigheter negligerar att följa de uppdrag de fått i regleringsbreven är förödande. Hur ska då arbetet med kunna få bättre genomslag i den kommunala styrprocessen, vilket också var ett villkor i det beslut som fattade 1999? Alltsedan ratificerades av finns det riksdagsledamöter som har önskat att konventionen ska införlivas i svensk lagstiftning. Jag är inte främmande för detta. Men jag tycker att vi först och främst på allvar måste pröva vad vi kan göra på frivillighetens väg. Regeringen måste framför allt vidta åtgärder mot myndigheter som inte rättar sig efter de beslut och uppdrag som ges samt ge länsstyrelserna i uppdrag att följa kommunernas arbete med att införliva i den kommunala styrprocessen. Dessutom tycks det befogat att åter utvärdera resultatet av arbete. 1993 utsåg sin första (). Uppdraget var till en början allmänt hållet kring barns och ungas inflytande och barn i utsatta situationer, men är arbetet mer fokuserat på just själva genomförandet och efterlevnaden av i statliga myndigheter, kommuner och landsting. fick BO starkare mandat och befogenheter i sina relationer till andra enskilda myndigheter, kommuner och landsting att lämna uppgifter om vad de gör för att leva upp till i den egna verksamheten. Dessutom har möjlighet att kalla till sig myndigheter, kommuner och landsting för överläggningar. Med tanke på det bristfälliga resultat som råder i införandet och implementeringen av bland myndigheter, kommuner och landsting är det hög tid att åter utvärdera och följa upp resultatet av BO:s arbete samt hur ombudsmannens uppdrag kan underlättas. Det är inte acceptabelt att av medborgare inte får den respekt de förtjänar och inte ska vi väl behöva lagstifta om en så självklar sak?