ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02A309 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om företrädesrätt till återanställning enligt lagen om anställningsskydd. Regeln om företrädesrätt till återanställning enligt lagen om anställningsskydd är av stor vikt för att säkerställa rättsäkerhet och trygghet i anställning. Den är ett viktigt instrument i skapandet av ett hållbart och mer jämlikt arbetsliv där diskriminering motverkas. Regeln som formuleras i lagens 25 § säger att arbetstagare som sagts upp på grund av arbetsbrist har företrädesrätt till återanställning i den verksamhet där de tidigare varit sysselsatta, förutsatt att anställningen varat och att arbetstagaren har de rätta kvalifikationerna. Regeln omfattar också visstidsanställda som på grund av arbetsbrist inte har fått fortsatt anställning. Bakgrunden till regeln är arbetsgivarnas makt att definiera när arbetsbrist föreligger och därmed också makt att avgöra när grund för att säga upp anställda finns. Företrädesrätten till återanställning är därför ett viktigt verktyg mot oseriösa arbetsgivare som önskar säga upp anställda enbart i syfte att byta ut människor. Regeln är en viktig del av anställningsskyddet. Dess existens bidrar till att förhindra diskriminering och skapar dessutom grund för demokrati och yttrandefrihet på arbetsplatsen. Otrygga anställningar leder ofta till att människor tystnar och inte vågar kritisera eller diskutera arbetsplatsfrågor. Ett par domar i Arbetsdomstolen föranleder dock frågan om regeln håller på att urholkas. I domstolens dom nr 72/07 konstateras till exempel att arbetsgivaren i fråga inte kringgått regeln om företräde till återanställning trots att 13 anställda sagts upp för att kort efter uppsägningstidens slut ersättas av tre anställda via ett bemanningsföretag. Detta skedde alltså för återanställning. Samtliga tre hörde i detta fall till den grupp som blivit uppsagda, men två av dessa tre personer hade inte varit anställda för att kunna erhålla återanställning enligt 25 § i lagen om anställningsskydd om bolaget i stället för att hyra in arbetskraft hade visstidsanställt för den period det handlade om. Andra av de uppsagda hade alltså haft företrädesrätt till jobben. Arbetsdomstolen accepterar dock bolagets argument om anlitande av bemanningsföretag som en mer företagsekonomiskt riktig lösning vid tillfälliga arbetstoppar, och på så vis accepteras detta sätt att kringgå den viktiga regeln. liksom den nämnda väcker ett behov av att se över och stärka regeln om företrädesrätt till återanställning. Detta bör ske så att anställningsskyddet bevaras i den mening att arbetsgivare inte kan säga upp personal för att ta in ersättare via bemanningsföretag för återanställning. i (s) i (s)
mot · GW02A310 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om företagshälsovård. Vi har en betydligt mer komplex arbetsmarknad som ställer andra krav på oss som människor . Ohälsan som beror av den arbetsmiljö man vistas i har ökat till nivåer som är oacceptabla. Alltför många anställda tvingas lämna sina anställningar på grund av att det inte finns ersättningsjobb hos arbetsgivaren. Att sänka sjukersättningen och sätta en bortre tidsgräns för sjukförsäkringen gör inte människor mer friska och arbetsföra. Det krävs förebyggande insatser såväl direkt till arbetstagaren som i den arbetsmiljö man vistas i. En god arbetsmiljö möjliggör en god hälsa för anställda. Alltför många anställda saknar tillgång till företagshälsovård. En viktig åtgärd för att förebygga ohälsa i arbetsmiljön är att möjliggöra att alla anställda ska ha rätt till företagshälsovård. Företagshälsovårdens huvuduppgift ska ligga på det förebyggande arbetet mot skador och andra arbetsmiljörelaterade problem. Den måste kvalitetssäkras och bygga på ett stort inflytande av arbetsmarknadens parter. En bra arbetsmiljö och en kvalitetssäkrad företagshälsovård motverkar sjukskrivningar och i förlängningen utslagning från arbetsmarknaden.
mot · GW02A314 · 2008-10-03 00:00:00 — Socialt företagande som resurs inom arbetsmarknadspolitiken tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hur socialt företagande kan vara en resurs inom arbetsmarknadspolitiken och hur kompetensen hos Coompanion kan tas till vara i detta sammanhang. I har det vuxit fram en nykooperativ rörelse som fick fart under lågkonjunkturen . Det bildades många kooperativ som ett sätt att bekämpa arbetslöshet, inte minst bland ungdomar. Det har också utvecklats många sociala arbetskooperativ och även gemenskapsföretag (community business), föreningsdrivna verksamheter och andra alternativ som med ett gemensamt begrepp kan kallas socialt företagande. Den definition av socialt företagande som används av är följande: De sociala företagen, dvs. företag inom social ekonomi, vars huvudmål är att skapa arbete, och där vinstintresset är underordnat medarbetarnas engagemang och demokratisk organisering. Social firms är ett välkänt begrepp i och väl utvecklat som ett arbetsmarknadspolitiskt instrument i många länder. Det har gjorts utvärderingar som visar att utveckling av kooperativ och liknande sociala företag kan vara ett effektivt arbetsmarknadspolitiskt instrument som dessutom kostar mindre än traditionella åtgärder inom Arbetsförmedlingens ram. Det märkliga är att i förmedlas uppdrag och utges projektbidrag till socialt företagande enbart via , dvs. som en del i näringspolitiken. Vi tycker att det på ett sätt är mycket glädjande, då det är ett slags bekräftelse på det sociala företagandet och den sociala ekonomin som en faktor för tillväxt. borde uppdraget att utveckla socialt företagande som ett medel för att bekämpa arbetslöshet inte minst för utsatta grupper naturligtvis huvudsakligen vara förankrat via Arbetsförmedlingen. De 25 lokala kooperativa utvecklingscentra inom Coompanion som finns över hela landet ger kostnadsfri information och rådgivning om kooperativt företagande och andra socialekonomilösningar. För detta får Coompanion medel från staten via . Kopplingen till arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen finns än så länge inte som ett strategiskt instrument att bekämpa arbetslösheten. Därför är det viktigt att tydliggöra det sociala företagandet som ett viktigt instrument inom arbetsmarknadspolitiken och att Coompanioin får ett tydligt arbetsmarknadspolitiskt uppdrag. Det kan medföra behov av ändrade attityder och regeltillämpningar. framhåller sociala företag i form av sociala arbetskooperativ som viktiga alternativ till verksamhet inom ram, men betonar att sådana lösningar behöver stöd för att utvecklas (SOU 2003:56 s. 202).
mot · GW02A319 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av sektorsöverskridande jämställdhetsarbete och integrering av ett genusperspektiv. Jämställdhetsarbetet i går alldeles för långsamt. Den könsmaktsordning som råder i samhället innebär att männen fortfarande har högre löner än kvinnor, de erbjuds i större utsträckning chefsposter som deltidsarbete är vanligare bland kvinnor än män. Detta är bara ett par exempel på hur starkt könssegregerad arbetsmarknaden är. Kvinnor utför en större andel obetalt arbete än män och är i mycket högre grad än män hemma för vård av barn. Män har långt kvar till jämställt föräldraskap, detta märks bl.a. på hur många dagar de tar ut av föräldraförsäkringen. Det är mycket viktigt att synliggöra den könsmaktsordning som råder och angripa de strukturer som upprätthåller den. I samhället finns flera sektorsöverskridande områden där det finns myndigheter. Detta gäller t.ex. inte-grationsfrågor, miljöfrågor och ungdomspolitiken. Detsamma borde kunna gälla jämställdhetsarbetet och genusperspektivet, där myndighetens uppgift t.ex. kan vara att ansvara för omvärldsbevakning, uppföljning och utvärdering, bidragsgivning, kunskapsutveckling och information. Detta föreslås också av utredaren av Makt att forma samhället och sitt eget liv jämställdhetspolitikens nya mål, SOU 2005:66. Det finns ett behov av att ytterligare stärka jämställdhetsarbetet och att tydligt visa att det är en prioriterad fråga. Det är också viktigt att kunskap kommer alla till del, för att kunna se samband och få kunskap för att kunna göra något åt det. Risken med den nya organisationen när det gäller jämställdhetsarbetet och regeringens låga ambitionsnivå på området gör att jämställdheten avstannar. Det är därför viktigt att följa upp denna fråga och göra jämförande studier med utgångspunkt från målen i jämställdhetspolitiken och redovisa detta till , t.ex. genom en skrivelse . Det kan handla om andelen deltidsarbetande, löneutveckling, andelen kvinnor på toppnivå inom näringslivet, konsekvenser av vårdnadsbidrag, hushållsnära tjänster m.m. Vid försämringar på jämställdhetsområdet är det också viktigt att det redovisas och föreslås åtgärder för att nå målen i jämställdhetspolitiken så att alla för makt att forma samhället och sitt eget liv oavsett kön.
mot · GW02A320 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en rättvis och aktiv jobbpolitik för ungdomar. Regeringens jobbpolitik är ett stort misslyckande som drabbat ungdomar särskilt hårt. Istället för att satsa på ungdomarna har regeringen lämnat framtid åt sitt eget öde. Dessvärre så verkar inte regeringen ta lärdom av sitt misslyckande. När den borgerliga regeringen införde jobbgarantin för ungdomar så var det bara ännu ett försök att dölja sin misslyckade jobbpolitik. Faktum är att 10 000 långtidsarbetslösa ungdomar har skrivits in i jobbgarantin. Och att kalla det för jobbgaranti är inte sanningsenligt. Enligt uppgifter från Arbetsförmedlingen är det endast 1 300 av ungdomarna som får arbetspraktik eller utbildning. Det är alltså passivitet som regeringen förordar framför aktiva åtgärder i form av arbetsmarknadsutbildning, andra utbildningsinsatser och praktik. har innehållit varsel från både stora och medelstora företag. Och anser regeringen att arbetslösheten kommer att öka framåt. Att i ett sådant läge förorda miljardskattesänkningar istället för att satsa på att rusta ungdomar så att dessa kan få jobb, är både dumt och oansvarigt. Vi menar att en aktiv jobbpolitik med arbetsmarknadsutbildningar, fler praktikplatser, fler utbildningsplatser på universitet och högskolor, och fler platser på komvux måste vara prioriterade framför stora skattesänkningar. Vi anser att regeringen nu måste ta ungdomsarbetslösheten på allvar och se till att dessa ungdomar som varit arbetslösa länge får ett aktivt stöd och bättre insatser än att bara vara inskrivna i jobbgarantin. Mest stöd ska ges till de ungdomar som har det tuffast att få ett jobb.
mot · GW02A321 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kontroll av arbetsförmedlingens praktikplatser. Det har framkommit att arbetsförmedlingen har förmedlat praktikplatser till oseriösa företag som betalar svarta löner och brister i arbetsmiljöansvar. När praktikanter på grund av dessa brister valt att lämna praktikplatsen har de straffats med indragen a-kassa med motiveringen att praktikanten inte längre deltog i någon arbetsmarknadsutbildning. Det inträffade understryker vikten av att Arbetsförmedlingen noggrant kontrollerar de arbetsplatser och arbetsgivare som de godkänner som praktikplats, och att praktikanter inte straffas med indragen a-kassa när de protesterar mot uppenbara brott mot arbetsgivarens arbetsmiljöansvar. Vidare finns det ingen möjlighet för allmänheten eller medier att i efterhand kontrollera vilka företag som använt sig av arbetsmarknadsstödd arbetskraft och i vilken utsträckning de gjort detta. Enligt en dom i Regeringsrätten är dessa uppgifter sekretessbelagda. har det visat sig att inte ens uppgifter av dessa slag som rör företag som är nedlagda, och som därför kan skadas av att information om affärs- och driftsförhållanden kommer ut, lämnas ut av Arbetsförmedlingen. Det sistnämnda framstår som en orimlig ordning och förhindrar en offentlig kontroll av hur en skattefinansierad verksamhet bedrivs. Regeringen bör se över reglerna kring arbetsförmedlingens praktikplatser, så att den drabbade kan få rättigheter och upprättelse när Arbetsförmedlingen begår allvarliga fel.
mot · GW02A322 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en från arbetsgivarna oberoende företagshälsovård. I arbetsmiljölagen står att arbetsgivaren ska svara för att den företagshälsovård som arbetsförhållanden kräver finns att tillgå. Med företagshälsovård avses en oberoende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering. Eftersom företagshälsovården upphandlas av företagen själva kan man spekulera i hur oberoende de är. Företagshälsovårdens främsta uppgift är att arbeta förebyggande och se till att hälsofarliga arbetsmoment undanröjs. Redan här stöter vi på problem då det i regel är en kostnadsfråga att undanröja hälsofarliga arbetsmoment. Vår erfarenhet är att företagshälsovården är väldigt försiktig med att verka för förebyggande åtgärder i arbetsmiljön, om den ens får i uppdrag av företaget att titta på hälsoriskerna. Det är dessvärre ovanligt att den får sådana uppdrag. Företagshälsovården kan inte agera så tufft som den kanske borde därför att den är rädd att förlora företaget som kund. Våra egna erfarenheter från rehabiliteringsmöten med arbetsgivare visar att arbetsgivaren inte tagit sitt ansvar för rehabilitering och arbetsanpassning utan istället skyllt ifrån sig. Företagshälsovården har inte heller agerat det minsta för arbetstagarens bästa. har vi undrat varför företagshälsovården överhuvudtaget är med när man inte säger ett enda ord under hela mötet. Om företagshälsovården ska var oberoende enligt lagens mening, borde det finnas en granskning av vad företagshälsovården åstadkommer. Alternativt bör företagshälsovården helt och hållet frigöras från arbetsgivarens börs. Ännu bättre vore det om staten istället kunde ta ut en arbetsgivaravgift som läggs i en pott och att företagshälsovård anlitas av företagen på avrop.
mot · GW02A323 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av åtgärder för att anpassa arbetslivet efter människors livssituation och vilja att arbeta. Trots att är ett av världens mest jämställda länder är orättvisorna på arbetsmarknaden mellan kvinno- och mansdominerade yrken fortfarande stora. Medan ett arbete på heltid har blivit en självklarhet för de flesta män har många kvinnor ofta tvingats acceptera ett arbete och en lön som det inte går att försörja sig på. Det gäller i första hand yrken inom service, vård och omsorg. En annan utveckling har varit att antalet tidsbegränsade anställningar ökat väldigt kraftigt. Sammantaget innebär denna utveckling att den ekonomiska tryggheten för människor har försämrats. Framför allt gäller det i åldrar då man normalt bildar familj och skaffar barn. Förutom den allmänna ekonomiska och sociala osäkerhet som en för liten tjänst eller en tidsbegränsad anställning innebär försvårar det också möjligheterna att kunna få låna pengar eller få ett hyreskontrakt. Ett modernt arbetsliv kräver en anpassning till människors livssituation och förutsättningar. Stressen måste minska. De anställdas inflytande över det egna arbetet och arbetstiden måste öka. Heltid bör vara det naturliga, deltid en möjlighet. Alla kvinnor och män måste ha rätt till ett arbete som det går att försörja sig på. Ofrivillig deltid och timanställningar måste motverkas och lönediskriminering bekämpas. Den införda begränsningen av deltidsarbetslösas möjlighet att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen och det faktum att vi för den framtida välfärdens finansiering inte har råd med att inte ta vara på alla människors vilja att arbeta, ger ytterligare motiv till varför vi måste hitta en bra lösning. Det kan antingen ske genom att parterna på arbetsmarknaden avtalar om det eller om det inte visar sig vara en framkomlig väg, och mycket tyder på det, att vi lagstiftar om en rätt till heltid och en möjlighet till deltid.
mot · GW02A329 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att egenanställda entreprenörer bör jämställas med andra egenföretagare vad det gäller olika regelverk och försäkringssystem. En stor och växande grupp människor i arbetar i verksamhetsformen egenanställning. Det är såväl gamla som unga. Det innebär att den enskilde är anställd i ett så kallat egenanställningsföretag för att starta, och yrkesmässigt driva, egen företagsverksamhet utan F-skattsedel. Arbetsgivaransvaret överlåts på egenanställningsföretaget som administrerar skatter, sociala avgifter, faktureringar, lön och försäkringar. De egenanställda får helt ägna sig åt sin affärsidé och bidrar därmed till att både öka arbetskraftsutbudet och minska arbetslösheten och svartjobben. Ett flertal egenanställningsföretag växer fram i där entreprenören kan förena företagarens frihet med servicen av att vara anställd. Många arbetar heltid på detta sätt och en del kombinerar egenanställningen med annan anställning, studier eller pension. Bland egenanställda märks en bred flora yrkesgrupper såsom arkitekter, målare, akademiker, konstnärer, snickare, coacher, massörer med flera. Egenanställning är ett smidigt sätt för människor att förverkliga sina affärsidéer. Problemet för den egenanställde är att denne betraktas som varken anställd eller företagare när personen i själva verket är båda delarna. Detta Ingenmansland som den egenanställde vandrar i hämmar utvecklingen av dennes entreprenörskap som det begränsar rekryteringen av personer som står utanför arbetsmarknaden att pröva sina affärsidéer i form av egenanställning. finns det inte något regelverk för egenanställda. Samtliga a-kassor är eniga om att egenanställda ska ses som egenföretagare. Därmed säger man nej till att egenanställda kan få a-kassa. De flesta fackliga organisationer säger tvärtom att egenanställda är att jämställa med andra vanliga anställda och ska omfattas av de olika regelverk som gäller för anställda. Den egenanställde arbetar helt klart på samma sätt som en företagare. Man marknadsför sig under eget varumärke, skaffar själv sina uppdrag, sätter själv priset på sina tjänster och kan göra avdrag för kostnader i verksamheten. Det bör därför fastställas att egenanställning är en etablerad form av entreprenörskap och att egenanställda ska jämställas med egenföretagare.
mot · GW02A330 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätten till heltid. Rätten till heltid är fortfarande en vision för det stora flertalet som jobbar inom vård och omsorg eller inom handeln. Inom arbetar i genomsnitt nästan två av tre medlemmar deltid. Deltiden är också det mest förekommande i kvinnodominerade branscher som handel och vård och omsorg. Möjligheten till heltid är begränsad och många kvinnor diskrimineras när det gäller rätt till heltid. Socialdemokraterna har samtalat med över 1000 kommunalare om villkoren för välfärdsproffsen. De skickade en tydlig signal om att rätten till heltid är en central fråga. Regeringens beslut att begränsa möjligheten att stämpla upp från deltid till heltid , införandet av i arbetslöshetsförsäkringen gör att de som är ofrivilligt deltidsarbetslösa missgynnas kraftigt. Det leder till fler deltidsanställningar och sämre möjligheter, för främst kvinnor, att försörja sig. En annan effekt är att fler kommer att tvingas till att ha flera anställningar för att klara sitt uppehälle. Argumentet från arbetsgivarna till att det finns deltid är ofta att det är den enskildes egen önskan och att det skulle innebära stora kostnader. Realiteten är snarare tvärt om. Om rätten till heltid skulle införas tvingar det fram en mer effektiv arbetsorganisation där man tar tillvara människornas kompetens bättre. Rätten till heltid ska vara en norm och en utgångspunkt för anställningsförhållandena på arbetsmarknaden. Deltid ska i första hand bygga på undantag för kortare eller utifrån den anställdes egen vilja eller på olika sakskäl eller särskilda omständigheter. Det fordras en kraftsamling för att uppnå de av partikongressen uppställda målen, och detta kräver ett omfattande förändringsarbete i varje kommun och initiativ från regeringen.
mot · GW02A333 · 2008-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den svenska arbetsmarknadsmodellen. är en grundläggande förutsättning för den svenska arbetsmarknadsmodellen, den innebär att arbetsmarknadens parter tillsammans reglerar arbetsmarknaden i de avseenden som kollektivavtalet täcker. På så vis kan varje bransch ta tillvara sina möjligheter och förhålla sig till de specifika förhållanden som just den branschen omfattar, i högre utsträckning än om arbetsmarknaden reglerades av t.ex. allmängiltiga minimilöner. Det torde vara självklart att regeringens myndigheter, som agerar på arbetsmarknaden, har i uppdrag att på ett tydligt sätt verka i enlighet med systemets grundläggande förutsättningar. En av dessa myndigheter är den nya myndigheten (). Ett allvarligt problem är att AF agerar utan tydlighet mot arbetsmarknadens parter, och ibland till och med godtyckligt. sjösattes den nya myndigheten . I den nya organisationen finns det inga krav på samverkan mellan Arbetsförmedlingen och facket i något av de nya förslagen vad gäller arbetsförmedlingsverksamhet, och de fackliga organisationerna har inte längre själva rätt att nominera sina företrädare, vilket urholkar företrädarens möjligheter att representera sin organisation. var det ett krav att det skulle finnas kollektivavtal på de företag som kunde få ta del av arbetsmarknadsåtgärder, t.ex. lönebidrag, och att de fackliga organisationerna skulle få yttra sig angående anslag till arbetsmarknadsåtgärder. I regleringen till den nya AF finns dock inte några direktiv om att de fackliga organisationerna ska ges möjlighet att yttra sig. Det som uttrycks är att samarbete ska värnas och att kunskap ska tas tillvara, men inget är tvingande. Allt som har med samverkan mellan AF och de fackliga organisationerna samt fackliga organisationers inflytande på hur arbetsmarknadsåtgärder fördelas beror på respektive AF-chef och om han eller hon vill bjuda in någon samarbetspartner. Detta leder till att systemet fungerar olika från arbetsförmedling till arbetsförmedling, och samverkan sker helt godtyckligt beroende på respektive arbetsförmedlingschefs bedömning. I och med detta ges inte de fackliga organisationerna samma möjlighet att yttra sig om arbetsplatserna vid anslag till arbetsmarknadspolitiska åtgärder och inte heller kan de bevaka att AF:s agerande inte leder till undanträngningseffekter. Syftet med att AF och de fackliga organisationerna ska ha kontinuerlig kontakt är att de fackliga organisationerna har en kunskap om sin egen branschs förutsättningar i en arbetsmarknadsregion. Därför skulle AF tjäna på att ha en kontinuerlig dialog med facket om lämpliga åtgärder, t.ex. vilken arbetsmarknadsutbildning som behövs. Dessutom att är det önskvärt att det finns ett enhetligt arbetssätt över hela landet beträffande denna dialog. i (s)