mot · GV02U15 · 2008-03-31 00:00:00 — med anledning av skr. 2007/08:67 och en politik för gemensamma utmaningar och möjligheter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om intensifierade ansträngningar för att uppnå millenniemålen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om enprocentsnivån i biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om PGU som grundläggande del av Afrikapolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skuldavskrivning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om landkoncentrationen i biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om arbetstagares rättigheter och vikten av facklig organisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att råvaruresurser kommer ländernas egen befolkning till del. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om målsättningen att stödja hållbar och hög tillväxt, full sysselsättning och rättvis fördelning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om och landprogram. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jordbrukspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ratificering av konventioner, internationella handelsavtal och rättvisemärkning respektive Global Compact. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om god samhällsstyrning och om att stödja Afrikanska unionens initiativ till detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om demokrati och mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till folkrörelser och politiska partier. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om miljö, klimat och energi. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hälsa som en grundläggande rättighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildning som en grundläggande rättighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av ett jämställt samhälle. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om satsningar på kvinnor i biståndspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om SRHR. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om resolution . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om handelshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om reformer för att stärka fattiga länders kapacitet att delta i handelsförhandlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ombudsman inom EU för att stödja utvecklingsländers export till EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den afrikanska diasporans roll. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utvecklingen av en regional afrikansk börs. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om säkerhet och konflikter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om motverkande av etniska motsättningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regionala organ. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Somaliland. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . Afrikapolitiken, ett samarbete i förändring uppvisar fler ansikten, nöd och våld är verklighet för många människor. pågår löftesrika förändringar, en afrikansk renässans synes möjlig. Regeringen strävar efter att utveckla ett närmare partnerskap med de framväxande demokratiska samhällena. Vi vill utveckla vårt starka historiska engagemang för en ny tids krav. En nattbild tagen från yttre rymden visar ett där billjus, gatlyktor och neonskyltar håller natten på avstånd. I jämförelse är påtagligt mörkt. Medan lyser av välfärd och hög energikonsumtion har grannkontinenten bara börjat sin utveckling mot välstånd. Globaliseringen denna sammanflätning av aktiviteter och beroendeband mellan länders ekonomier, denna gemenskap av kunskap och framsteg, men också av hot och utmaningar innefattar i allt större utsträckning också . är ingen kontinent av offer utan en stolt och rik del av världen som kan och vill utveckla hela sin potential. vill bli en jämlik och respekterad partner på samma villkor som andra, men dess utgångsläge tyngs av historiska arv, fattigdomen är utbredd, demokratin på sina håll alltför svag och hot som hiv/aids är tyvärr ett utvecklingens bromsfilter i många länder. består av 54 länder. Varje lands sammansättning av förutsättningar är unik och en politik för måste bygga på kunskap om vart och ett. En första särskiljande faktor är fred och konflikt. Det är fred i 48 av 54 länder. Förhållandena i de sex konfliktländerna är tragiska, men är inte konflikternas kontinent. Ett annat faktum är att majoriteten av länder i är demokratier. har fått 18 nya demokratier. Det är ett stort problem att många av dem är svaga, outvecklade och omogna men de är demokratier. En tredje faktor är tillväxten. Undantaget de länder som är i konflikt är tillväxttakten i söder om i genomsnitt och har så varit . Människors levnadsvillkor har förbättrats; fler får sjukvård, går i skolan. Allt detta utgör positiva, konkreta förändringar som sällan får uppmärksamhet. Därmed inte sagt att vi inte måste fokusera på de stora utmaningarna: Sjukdomar som hiv/aids, malaria och tbc, sociala frågor som urbanisering och arbetslöshet, brister i demokratin som korruption och etnisk exploatering samt långsiktiga utmaningar som fred och säkerhet och miljö- och klimatfrågorna. Ett första steg i en svensk politik för måste därför vara att uppdatera den allmänna bilden av . Vår brist på kunskap och vår fördomsfulla inställning hindrar oss att utveckla bredare och djupare relationer med människor, företag och institutioner i . Alltför många människor i är fortfarande fattiga. Fattigdomen är utbredd och sammansatt. Det handlar inte enbart om avsaknad av materiella resurser utan också om brist på möjligheter att påverka sin levnadssituation och att göra sin röst hörd. Sammantaget har dock sannolikt aldrig haft bättre förutsättningar att möta sina utmaningar och att skapa utveckling och välfärd för sina medborgare. Men det finns inga garantier att detta sker per automatik. Likväl som historien tagit önskade vägar förut kan så ske igen. Vad som händer i påverkar oss i , i och i världen som helhet. Slaveriet, kolonisationen och råvaruexploateringen har i sina spår lämnat efter sig sargade folk och länder. förvandlade till en tummelplats för supermakterna. Det finns självklart en oro att den utveckling som sker nu återigen ska leda till en ny geopolitisk kamp om makt och råvaror. är det de asiatiska tillväxtekonomierna framför allt som är huvudaktörer i . makalösa tillväxt kräver råvaror som finns i . Handeln mellan och ökade . Vissa ser som hopp, som kommer med billiga lån och icke öronmärkta investeringar. Andra ser som det stora hotet mot jobben och småföretagen. Den afrikanska inhemska marknaden för produkter som textilier slås ut av billig kinesisk import och arbetslösheten ökar. är de nya tillväxtmarknaderna i viktiga för de afrikanska ländernas export. Vilken väg utveckling kommer att ta beror också på hur man förmår att ta till vara de egna förutsättningarna och se till att de blir framgångsmotorer. Medan har en centralplanerad plan för sin Afrikapolitik saknar de afrikanska länderna en gemensam strategi för hur den kinesiska anstormningen ska mötas. är de ungas kontinent. Majoriteten av befolkningen är och i allt större utsträckning lämnar människor landsbygden och flyttar till städerna. Det unga är både dess hopp och dess orosmoln. Ungdom, urbanisering i kombination med fattigdom och arbetslöshet är recept för sociala konflikter. Ekonomisk tillväxt måste kombineras med en aktiv fördelningspolitik. Hur en rättvisare fördelning av mark och förmögenhet kan bidra till fattigdomsbekämpning bör bli föremål för analyser. Svensk politik måste beakta detta och ta vara på tidigare vunna erfarenheter. Afrikanska unionen och enskilda länder ska tas till vara som partner för en internationell politik. EU:s politik påverkar vad gäller bistånd, jordbruk, fiske och handel men också den övergripande politiska situationen. EU bör söka former för att intensifiera en dialog med . Toppmötet mellan och var viktigt ur flera aspekter. skiljer som afrikanska flyktingar från europeiska länder. Människor utnyttjas och omkommer under färden för en bättre framtid. Handel, kultur, idrotts- och kyrkoutbyte utgör alla områden där ökade kontakter och ökad intensitet gynnar båda parter. Att utveckla kontakterna mellan våra kontinenter utgör ett ömsesidigt intresse. Svenskar med rötter i kan bidra till att ompröva och komplettera vår bild av . Internet och tillgång till globalare medier kan påverka vår Afrikabild respektive afrikaners bild av européer. har befolkning ökat från omkring 200 miljoner till 800 miljoner människor. Livslängden ökar, barnadödligheten minskar. I genomsitt föder en afrikansk kvinna 5,1 barn. En uppges aldrig ha levt så länge som . Den demografiska bilden kan börja ritas om. Kvinnors rättigheter med makt över sitt eget liv, tillgång till självständigt yrkesliv, en jämställd plats i samhället liksom på beslutfattande positioner är viktigt för kvinnan, men även för hela samhället. Många politikområden, bland andra handel, utvecklingssamarbete, konfliktlösning, fördelningspolitik, utbildning och miljö- och jordbrukspolitik, måste samverka för att det ska vara möjligt. Samarbete mellan universitet i och länder bör stimuleras liksom utbyte mellan unga i och bör uppmuntras. Arbetet med att förnya den svenska politiken för samarbete med bör bedrivas brett med kunskapsutbyte med företrädare för forskning, kulturområdet, näringsliv och fackföreningar med bas såväl i som i . Organisationer, kyrkor och samfund, afrikanska parlamentariker och människor, som lever i men har rötter i , besitter stor kunskap som bör tas till vara. För att öka vår kunskap om och därigenom kunna bredda och utveckla våra relationer och vår politik är det viktigt exempelvis med den verksamhet som bedrivs vid . Sedan senast fattade beslut om en svensk Afrikapolitik har verkligheten förändrats, som vi berört i texten ovan. Behovet av en ny svensk politik för är stort. Vi socialdemokrater vill bryta den ensidiga bilden av som fattigt, svältande och hjälplöst mot en nyanserad bild som speglade en helhet och också visade på utvecklingsmöjligheterna. Medlemskapet i EU har ökat politiska räckvidd. Gamla koloniala bindningar behöver ännu ifrågasättas. Vi socialdemokrater kommer i denna motion att fokusera på en politik för söder om . Regeringens skrivelse ger i många stycken en bred bild av och såväl möjligheter som hot mot dess utveckling. Men vid en noggrannare läsning framstår texten på många ställen som tunn och i avsaknad av konkreta åtgärder. Framför allt handelspolitiken får stort utrymme, och man vill exempelvis satsa på att utveckla svenskt näringslivs verksamhet i . vet vi att regeringen lägger ned ambassader, som är en viktig förutsättning för att utveckla dessa kontakter, liksom man också kraftigt drar ned på exportfrämjandet, vilket innebär mindre stöd från till företag som vill etablera sig på nya marknader. Man skriver att kommer att delta i internationella insatser för fred och säkerhet misslyckas man med att på ett kompetent sätt göra den nödvändiga förlängningen av en enskild insats i , och någon riktig strategi för de internationella insatserna har man inte kunnat leverera. Regeringen skriver om mänskliga rättigheter i allmänna ordalag, men vill inte vara konkret angående särskilda fall som eller långa orättfärdiga fångenskap. Vi saknar också konkretisering när det gäller kvinnors utsatthet, våldtäkter som vapen i konflikter och trafficking. Framför allt ser vi tydliga brister i resonemangen kring globalisering, tillväxt och handel alla viktiga områden men vi saknar en grundläggande inställning om arbetares rättigheter för att väga upp globaliseringens baksidor och vikten av facklig organisering för ett samhälles utveckling. har den dominerande relationen med varit genom olika typer av bistånd. Det har snarare förstärkt än minskat den ojämna maktrelation som kolonisationen skapade. Trots ambitionen om ett partnerskap mellan givare och mottagare har bilden bestått av en närande och en tärande part. En breddning av relationerna mellan och innebär att den dominerande relationen, biståndet, behöver förändras och fördjupas. Millenniedeklarationen undertecknades av världens stats- och regeringschefer . De åtta millenniemålen togs fram för att förverkliga dagordningen för global utveckling, och halva tiden för dess uppfyllande har redan gått. har tillsammans med det internationella samfundet ansvar för att understödja processer för att länder ska uppnå millenniemålen. Det står klart att såväl de afrikanska länderna själva som omvärlden måste intensifiera sina ansträngningar om målen ska nås. En grundläggande förutsättning är att fortsätter att upprätthålla enprocentsnivån i biståndet i överensstämmelse med DAC-kriterierna. Den borgerliga regeringen skriver vackert om biståndssamarbetet med , men sanningen är ju den att det svenska biståndet urholkas mer och mer för varje budget som regeringen lägger, bl.a. genom skuldavskrivningar som till stor del är rena luftsiffror. Självklart drabbas våra afrikanska partner också när världens fattiga får vara med och betala regeringens skattesänkningar. har genom politiken för global utveckling, PGU, beslutat om en inriktning som innebär att alla politikområden, inte bara bistånd, ska bidra till en rättvis och hållbar utveckling utifrån rättighets- och fattigdomsperspektiv. Det övergripande gemensamma målet för utvecklingssamarbetet är att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. PGU måste naturligtvis vara en grundläggande del av Afrikapolitiken. Inom ramen för pågår just nu ett arbete för utveckling av biståndet, den s.k. Parisagendan. Denna process syftar till en effektivisering av biståndet genom en arbetsfördelning mellan olika givarnationer. Agendan och fördelningen ska ske utifrån mottagarlandets egna prioriteringar och den komplementaritet som olika givare utgör. Detta är ett välkommet arbete. Dock är det viktigt att i sammanhanget försäkra sig om att människor, exempelvis parlamentariker och det civila samhället, i både givar- och mottagarländer har möjlighet att delta i och påverka dessa processer. Särskilt angeläget är det i nationer där demokratins institutioner och politiska partier inte tillfredsställande ger medborgarna möjligheter till reellt inflytande. bör verka för ett ökat internationellt bistånd till och en snabbare och mer omfattande skuldavskrivning till de allra fattigaste ländernas skulder. Utvecklingssamarbetet har ett brett stöd hos svenska folket. Det bistånds- och opinionsarbete som görs av det civila samhället och folkrörelserna ska utökas. Partnerskap bygger på att parterna känner och respekterar varandra. är en sammansatt kontinent, och det är nödvändigt att förhålla sig till såväl enskilda länder som kontinenten som helhet. Den landkoncentration som genomförts av den borgerliga regeringen utelämnar tyvärr en rad länder i som är strategiska för . Närvaro är avgörande för förståelse och uppbyggnad av partnerskap, men tyvärr lägger regeringen ned svenska beskickningar utomlands också i bl.a. som en följd av landkoncentrationen inom biståndet. Regeringen talar om ökat fokus på , men i realiteten har landkoncentrationen inneburit en ytterst marginell ökning av resurser till . Utvecklingssamarbete som ska övergå i ett bredare bilateralt samarbete ska konkretiseras och få en organiserad övergång med angivet stöd innan det upphör. Vi känner oro för att samarbete med länder med en positiv utveckling avslutas för . Demokratiska tendenser är inte liktydigt med att demokratin befästs. Ett viktigt fokus är att stödja fackliga rättigheter och stärka fackliga organisationer i . Fackliga företrädare utsätts för övergrepp, och lagliga förutsättningar för facklig organisering begränsas. Samarbete och stärkande av fackföreningsrörelser är en viktig grund för en hållbar fattigdomsbekämpning. Processen som ledde fram till landkoncentrationen var sluten. Många aktörer ställdes utan möjlighet till insyn eller inflytande. Vi vill i ett brett perspektiv se över den genomförda landkoncentrationen och de konsekvenser den för med sig. Det anges också att landstrategierna framöver ska ha en mycket styrande roll, och vi vill slå vakt om att de utformas i en bredare process, exempelvis att betänkande får reell inverkan på följdbeslut. Arbete, tillväxt och fackliga rättigheter Arbete är en avgörande länk mellan ekonomisk tillväxt och minskad fattigdom. Fokus på sysselsättning är därför en viktig del i arbetet med att samordna rättighets- och utvecklingsperspektiv. I regeringens skrivelse nämns tillväxt över 80 gånger, men arbetarnas rättigheter i stort sett inte alls. Vi socialdemokrater ser nödvändigheten av tillväxt och fördelningspolitik för en effektiv fattigdomsbekämpning, men i denna bild måste arbetstagarnas rättigheter finnas med liksom hänsyn till sociala och miljömässiga frågor. är på många sätt en rik världsdel. I vissa regioner finns enorma naturtillgångar, men alltför ofta förnekas människor rätten att själva få del av landets resurser. Det är viktigt att ländernas egna resurser som diamanter, mineraler och olja kommer den egna befolkningen till del. Kimberlyprocessen, ett initiativ som lett till certifiering av diamanter, har varit och är viktig på många sätt genom att den har visat på kopplingen mellan råvaror och krig och konflikter och ekonomisk brottslighet. Därigenom ges erfarenheter för flera råvaror och i fler geografiska områden. Förutsättningar finns för ökad transparens vid utvinning och handel. Konflikter, underutveckling och brist på framtidsmöjligheter bildar grogrund för så kallad brain drain. Inom sjukvård och andra områden lockas välutbildad arbetskraft av de möjligheter som erbjuds av vårdjättar och andra länder i såväl den privata som offentliga sjukvården i vilket innebär att fattiga länder förlorar sin bäst utbildade arbetskraft. Det finns fler sjuksköterskor från i brittiska än kvar i hemlandet. Och i framförs att det finns fler etiopiska läkare i än kvar i hemlandet. Afrikapolitiken bör ha som mål att stödja en hållbar och hög tillväxt, full sysselsättning och rättvis fördelning. Vi bör stödja att formulera egna mål som är inriktade på att skapa en stabil makroekonomisk situation, med starka offentliga finanser och stabil inflation, som de tydligt bidrar till en mer rättvis inkomstfördelning och ökad sysselsättning. Förändringar är nödvändiga för utveckling och tillväxt, men följderna av detta ska inte riktas mot den enskilda individen. Strukturomvandling kan bejakas om samhället erbjuder trygghet i förändringen genom utbildningsmöjligheter och ekonomiska trygghetssystem som är knutna till individen och inte till arbetstillfället eller arbetsgivaren. bör därför i forum som och driva att de i sina landprogram ska inkorporera projekt som utvecklar de grundläggande trygghetssystemen i , och inte som ställa krav på motsatsen. Generella sociala trygghetssystem som är demokratiskt styrda och solidariskt finansierade via skattesystem bidrar till ekonomisk tillväxt och rättvis fördelning. Jordbruket är den näring som sysselsätter flest antal människor i och utgör den avgörande ekonomiska motorn och för en lång rad länder. Utvecklingen av jordbruket är en viktig faktor för de afrikanska ländernas utveckling, såväl för lokala marknader och livsmedelstrygghet som för handel och ökad tillväxt. Den potential för tillväxt som export av jordbruksprodukter skulle kunna vara, bromsas av handelshinder på de internationella marknaderna. måste som EU-medlem därför verka för en reformering av EU:s jordbruks- och handelspolitik i riktning mot att tullar, handelshinder och jordbruksstödet avskaffas. Vi vill också framhålla vikten av att stödja ett hållbart jordbruk som kan ta sig an både miljömässiga utmaningar och livsmedelstrygghet, liksom dess roll för både lokala marknader och internationell handelspolitik. Vi ser exempel på en långsiktig, hållbar turism växa fram. Kontinentens rika historia och kultur, storslagen och omväxlande natur i kombination med framväxten av ett modernt, globaliserat gör turism till en näring med stor utvecklingspotential. Globaliseringens baksida är ingenstans så tydlig som bland världens fattiga arbetare, kvinnor och barn. Exploatering och maktlöshet är verklighet för hundratals miljoner barnarbete, livsfarliga arbetsmiljöer, slavliknande arbeten till svältlöner, sexuella trakasserier, diskriminering, våld och bestraffningar och obefintliga rättigheter. Social dumpning, dvs. att dessa brister utnyttjas som konkurrensmedel, måste bekämpas. Trots att majoriteten av världens länder står bakom såväl FN:s konventioner om mänskliga rättigheter som kärnkonventioner om rättigheter i arbetslivet, kränks människor . Multinationella företag har ansvaret att följa lagstiftning och konventioner. Afrikapolitiken måste i alla sammanhang och forum lyfta fram och ställa krav på att mänskliga rättigheter, inklusive dem i arbetslivet, främjas och respekteras. Särskilda insatser bör göras när det gäller offentliga upphandlingar, uppföljning av handelsavtal och i internationella forum som , och FN. Vi vill hävda arbetstagarnas rättigheter i internationella organisationer som () och . Vi vill verka för att arbetet inom Internationella arbetsorganisationen () får ökad tyngd och för att fler länder ratificerar kärnkonventioner, bl.a. konvention 94 om offentlig upphandling och konvention 87 om föreningsfrihet, och ökar stödet för rätten att bilda fria fackföreningar. Vi tycker att sociala klausuler i internationella handelsavtal kan vara en väg att gå för att motverka att människor kränks i arbetslivet. De måste dock utformas noga så att de inte resulterar i protektionism. WTO bör i sin struktur och i sina avtal säkerställa respekten och efterlevnaden av mänskliga rättigheter i arbetslivet. Vi ställer också krav på att WTO ska inrätta mekanismer för att kunna följa utveckling och efterlevnad av företagens och regeringarnas sociala ansvar. Socialdemokraterna och de fackliga organisationerna har en lång tradition av internationellt arbete och fackligt utvecklingssamarbete, inte minst med systerorganisationer i . I finns en stor kompetens om mänskliga rättigheter i arbetslivet och om fackliga organisationers roll i uppbyggnaden av demokratier som bör tas till vara i samarbetet för mänskliga rättigheter och utveckling i . I länder som har starka, demokratiska och fria fackföreningar är välstånds- och demokratiutvecklingen generellt sett bättre än i länder som saknar fria fackföreningar. Vi socialdemokrater kommer ständigt att reagera och protestera mot kränkningar av mänskliga rättigheter och aktivt stödja fackliga ledare och aktiva som hotas och förföljs. Ett nära partnerskap är också en viktig källa till kunskap och samverkan för oss i omkring de gemensamma utmaningar som arbetstagare världen över står inför i globaliseringen. De fackliga organisationernas roll på nationell, regional och global nivå måste stärkas.