mot · GW02T8 · 2008-10-15 00:00:00 — Regeringen borde därför utreda möjligheten att införa en särskild startavgift som utformas så att den blir högre för korta flygresor mellan orter där det finns en utbyggd järnvägsförbindelse. Det är positivt att regeringen uppmärksammar utsläppsproblemen på och möjligheterna att öka kollektivtrafikförsörjningen till flygplatsen. Den konstruktion av finansieringen och driften av som den dåvarande borgerliga regeringen gjorde var inte lyckad. Det är viktigt att få en lösning som möjliggör ytterligare kollektivtrafik till . Vi ser mycket positivt på möjligheterna att öka cykeltrafiken. En ökad andel resenärer som cyklar innebär mindre utsläpp, minskad trängsel och en förbättrad folkhälsa. fastställda målsättning att öka andelen resor med cykel behöver resultera i konkreta åtgärder. Som regeringen skriver i propositionen är tyvärr trenden att cykeltrafiken minskar i förhållande till andra trafikslag. Vi är därför positiva till att regeringen tar tag i denna fråga och till de åtgärder som presenteras i propositionen. Utvidga ansvaret för nollvisionen är världsledande på området trafiksäkerhet, mycket tack vare de högt ställda målen i nollvisionen. Det långvariga och kontinuerliga förbättringsarbetet, framför allt när det gäller trafiksäkerheten på väg, har lett till att förekomsten av dödsolyckor är lägre i än i de flesta av världens länder. Ett delmål för nollvisionen var att högst 270 skulle omkomma 2007, ett mål som inte kunde nås. har satt upp ett nytt delmål, högst 220 omkomna , vilket de anser är svårt, men rimligt, att uppnå. Vi har inget att erinra mot de åtgärdsförslag för bättre trafiksäkerhet på väg som regeringen presenterar i propositionen. Men vi anser att det nu är dags att utvidga ansvaret för genomförandet av nollvisionen för att målet ska kunna uppnås. är den myndighet som har det uttalade ansvaret för att arbeta med trafiksäkerhet. Trafikinspektionsmyndigheterna gör också ett viktigt arbete inom respektive transportslag. I ligger ansvaret på . Men trafiksäkerhet berör många områden och arbetsfält. Sjukvården, skolan, arbetsmarknaden, folkhälsoområdet, rättsväsendet och polisen har alla en viktig roll att spela i trafiksäkerhetsarbetet. Regeringen bör se till att ansvaret för trafiksäkerhetsarbetet, och uppföljningen av det, breddas. Berörda myndigheter bör få ett uttalat uppdrag att samarbeta, med varandra och med intresseorganisationer, för att öka möjligheterna att uppnå nollvisionens nya målsättning. bör även fortsättningsvis vara den myndighet som leder det strategiska arbetet med trafiksäkerhet. Vi lägger särskild vikt vid kommunikationen med trafikanterna och deras ansvar för höjd trafiksäkerhet. Därför höjer vi anslaget till trafiksäkerhet med i vår budgetmotion. Rattfylleriet är skuld till av alla allvarliga trafikolyckor i . Av dem som skadas är de flesta unga, . Attityden till att köra bil alkoholpåverkad har förändrats, framför allt bland yngre människor. Det är inte längre samma tabu att ta bilen efter ett glas vin eller två. Den här utvecklingen är mycket allvarlig eftersom rattonykterhet är en vanlig orsak till dödsolyckor på vägarna. När det gäller att ändra attityder har vi alla en gemensam uppgift, att diskutera och höja medvetenheten om att alkohol, droger och bilkörning inte hör ihop. Alkolås i bilen är ett effektivt sätt att förhindra att man kör alkoholpåverkad. kan du om du är dömd för rattfylleri få behålla körkortet om du installerar en alkolås i din bil. Kompetensen och tekniken för bra och effektiva alkolås finns. Det är nu dags att gå vidare, vi anser att det skall vara obligatoriskt med alkolås i alla nya personbilar . Vi behöver en ekonomiskt hållbar infrastruktur Kostnadsutvecklingen på infrastrukturområdet har varit dramatisk . Om inga åtgärder vidtas är risken stor att även projekten i kommande planeringsram kommer att vara svåra att förverkliga . Därför menar vi socialdemokrater att flera åtgärder bör vidtas för att bromsa kostnadsutvecklingen. Många av de åtgärder som beskrivs i propositionen är nödvändiga, men de är långt ifrån tillräckliga. Regeringen behöver ta ett förnyat initiativ kring dessa frågor. Det är helt avgörande att de statliga infrastrukturinvesteringarna utformas på ett samhällsekonomiskt ansvarsfullt sätt och att de pengar som avsätts till investeringar i infrastruktur i största möjliga mån används just till att bygga järnvägar och vägar. Det finns en berättigad oro för att planerade projekt inte kan slutföras inom beräknad tid och att kostnaderna riskerar att skena iväg på grund av själva planeringsprocessen. Bland andra Nuteks tillförordnade generaldirektör och utredaren redogjorde på DN-debatt för de samhällsekonomiska kostnader som den befintliga planprocessen i flera fall har gett upphov till. I samband med detta begärde vi socialdemokrater en överläggning med regeringen för att vi tillsammans över blockgränserna skulle diskutera oss fram till en gemensam lösning. Vi fick aldrig något svar på vårt initiativ. I propositionen saknas helt konkreta förslag på detta område. Det enda som står är att regeringen skall initiera en öppen och inbjudande översyn av planprocessen. Det är för otydligt och det är . Den översynen borde ha initierats för länge sedan så att förslag skulle ha kunnat finnas på bordet . Därför måste regeringen ta initiativ i frågan. Vi vill att regeringen ser över och planeringsarbete, det faktum att järnvägsinvesteringar prövas i flera olika tilståndsprocesser samt prövar det förslag som bland andra Näringslivets transportråd och fört fram om att ha en anläggningslag enligt dansk modell. Förbättra kostnadskontrollen på infrastrukturområdet Helt avgörande för en ekonomiskt hållbar infrastrukturplanering är att de pengar som avsätts för att bygga ett projekt sedan också täcker de kostnader som uppstår för projektet. Det är inte rimligt att kostnadsfördyringar för byggprojekt i stor utsträckning övervältras på staten. Därför vill vi pröva nya metoder för upphandlingar, till exempel funktionsupphandling med helhetsåtagande, för att pressa byggkostnaderna. Vi vill gärna se att denna metod prövas i närtid på några mindre infrastrukturprojekt. Metoden är knappt omnämnd i propositionen trots att den skapar goda förutsättningar för en förbättrad kostnadskontroll. En fungerande konkurrens på anläggningsmarknaden är därtill avgörande för att staten skall kunna pressa kostnaderna för infrastrukturprojekt. Det är viktigt att den statliga upphandlingen stimulerar en priskonkurrens och använder avtalskonstruktioner som ger full kostnadskontroll och en rimlig ansvarsfördelning för uppkomna kostnadsfördyringar. Staten bör i princip ha avtal som ger samma kostnadskontroll som motsvarande avtal i det privata näringslivet. Vi vill därför att regeringen ger i uppdrag att se över konkurrensen på anläggningsmarknaden och i uppdrag att se över de avtalskonstruktioner som används vid statliga infrastrukturprojekt. Infrastruktur är ett statligt ansvar Behoven av nyinvesteringar och underhåll av vägar och järnvägar runt om i är mycket stora. Regeringen föreslår i propositionen att delar av de framtida investeringarna skall ske genom så kallad medfinansiering, det vill säga att kommuner och regioner/landsting inte bara lånar staten pengar till infrastruktur, utan att de dessutom betalar delar av investeringen med kommunala skattemedel. Regeringen beskriver i propositionen detta som att många intressenter har uttryckt intresse för att finansiera utveckling av infrastruktur tillsammans med staten. Sanningen är väl snarare den att många kommuner känt sig tvingade att bidra med medfinansiering för att investeringarna överhuvudtaget skall bli av. I propositionen beskrivs enbart medfinansieringen som att den möjliggör ökade åtgärdsvolymer och att den skall ses som ett renodlat tillskott till infrastrukturbudgeten. Vi menar att den analysen är alltför enkel och att frågan innehåller ett antal andra grundläggande frågor som regeringen medvetet undviker att nämna. Medfinansiering kan förvisso vara befogat i ett enskilt fall, men vi ser med stor oro på att göra detta som en förutsättning och en grundläggande del av finansieringen av den statliga infrastrukturen. Först och främst är det viktigt att ansvarsfördelningen i samhället görs tydlig. Vi socialdemokrater anser att staten måste ta sitt ekonomiska ansvar för investeringar och underhåll av riksvägar, motorvägar och järnväg. Den statliga samordningen är helt nödvändig för att vi skall få ett effektivt transportsystem. Även om medfinansiering inte i det enskilda fallet minskar statens totala engagemang i infrastrukturen så är risken uppenbar med regeringens förslag att kostnader förs över från den statliga nivån till den kommunala. Det finns dessutom anledning att fundera över det faktum att regeringen i propositionen tydligt beskriver de ökade behoven på infrastrukturområdet men ändå i reala termer avsätter mindre pengar till infrastruktur än under tidigare planeringsperiod. Uppenbarligen förväntar sig regeringen att de ökade ambitionerna på infrastrukturområdet skall betalas av kommunerna. Vi menar också att infrastruktursatsningar skall styras utifrån nationella behov, inte av enskilda kommuners ekonomi. Med en växande andel medfinansiering kommer klyftorna mellan rika och fattiga kommuner och regioner att öka i . Det är inte rimligt att kommunernas ekonomiska ställning skall avgöra prioriteringarna på infrastrukturområdet i stället för en genomarbetad samhällsekonomisk analys. Slutligen menar vi att regeringen bortser från effekterna på välfärden av att lägga stora kostnader på kommunerna för statlig infrastruktur. Det går inte att bortse ifrån att kostnaderna för medfinansieringen av kommunerna måste läggas över på medborgarna i form av en försämrad välfärd eller höjda skatter. Vi socialdemokrater ser positivt på möjligheten att använda trängselskatter som ett sätt att styra trafiken och minska utsläppen. De kommuner/regioner som så önskar skall ges möjlighet att införa trängselskatter som i sin tur kan användas till att finansiera kollektivtrafiksatsningar eller angelägna trafikåtgärder. Regeringen beskriver i propositionen det viktiga arbetet i för att hantera denna fråga. konstaterar man att det redan nu är möjligt att införa trängselskatt i fler kommuner än genom en liknande konstruktion som i . Slutsatsen i propositionen är dock anmärkningsvärt vag. Regeringen skriver enbart att man kommer att bereda en sådan framställan, vilket ju närmast är att betrakta som en självklarhet. I stället borde regeringen ha sagt att man i grunden är positiv till sådana framställningar men att detaljerna självklart skall beredas i vederbörlig ordning. Brukaravgifter för att finansiera broar eller helt nya vägar kan vara ett sätt att möjliggöra en utbyggnad av vägsystemet utan att resurser behöver tas från andra prioriterade områden.