ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GW02C255 · 2008-09-29 00:00:00 — Rätt till juridiskt ombud vid förvaltningsrättsliga tvister tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rättsskyddsförsäkringarna när det gäller möjlighet att anlita juridiskt ombud i samband med förvaltningsrättsliga ärenden. I /344/EEG från kan följande utläsas i artikel 2: Detta direktiv gäller för rättsskyddsförsäkring. Sådan försäkring innebär ett åtagande att, mot betalning av premie, bära kostnader för rättsliga förfaranden och tillhandahålla andra tjänster som har direkt anknytning till vad en sådan försäkring omfattar, främst för att tillförsäkra ersättning för den förlust eller skada som den försäkrade åsamkats antingen genom utomprocessuell uppgörelse, eller genom civilrättsligt eller straffrättsligt förfarande, försvara eller företräda den försäkrade vid civilrättsliga, straffrättsliga eller förvaltningsrättsliga förfaranden eller vid liknande förfaranden eller i anledning av att ersättningskrav riktats mot honom. Trots detta omfattar rättsskyddsförsäkringarna i inte förvaltningsrättsliga ärenden. Dels formulering bära kostnader för rättsliga förfaranden, dels försvara och företräda är starka markeringar som när de kopplas till skrivningen i strecksats 2 om att även förvaltningsrättsliga förfaranden ska omfattas av rättsskyddsförsäkringarna gör sammanhanget mycket tydligt. Den enda rimliga slutsatsen blir att även ombudskostnader för förvaltningsrättsliga ärenden ska täckas inom ramen för rättsskyddsförsäkringar. Om så skulle vara fallet så omfattas även sådant som arbetsskadeärenden, sjukpenning, sjukersättning och handikappersättning av rättsskyddsförsäkringarna. Att så inte är fallet är en stor och avgörande brist. Av den orsaken bör rättsskyddsförsäkringarna förändras så att de även omfattar förvaltningsrättsliga ärenden.
mot · GW02C256 · 2008-09-29 00:00:00 — Ersättning vid borgerlig vigsel tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av den ekonomiska ersättningen för förrättare av borgerlig vigsel och partnerskap. Att vara borgerlig vigselförrättare är ett hedervärt uppdrag. Man får vara med och dela människors glädje i stora stunder. Men det är också ett arbete som kräver engagemang och förberedelser. är ersättningen mycket låg för förrättare av borgerlig vigsel och partnerskap. betalar ut och för nästkommande vigslar . Ersättningen har inte förändrats ! Det är dags att se över ersättningsnivån .
mot · GW02C257 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av hyresrätter. Bostadsmarknaden är tuff och den grupp som hårdast får känna av bristen på lägenheter är ungdomar och studenter. De tvingas bo kvar hemma eller hyra i andra eller tredje hand. Det kan inte vara meningen att studier eller nytt jobb i en ny stad ska väljas bort för att det inte finns bostadsmöjligheter. Nybyggnationen av studentbostäder och hyreslägenheter har i stort sett stannat av sedan den borgerliga regeringen slopade den så kallade investeringsstimulansen och detta i då det behövs fler billiga och små hyreslägenheter. Det är viktigt med ungdomarnas etablering på arbetsmarknaden för framtida försörjning och välfärd. Regeringen måste erkänna sitt bostadspolitiska ansvar i den processen.
mot · GW02C263 · 2008-09-29 00:00:00 — Juridiskt ombud vid patientskada tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätt till juridiskt ombud i samband med tvister och skadereglering enligt patientskadelagen. Försäkringsbolagen täcker inte kostnader för juridiskt ombud eller utredningskostnader i samband med skadereglering enligt patientskadelagen. Vissa försäkringsbolag täcker heller inte ombudskostnaderna när den skadade vill ha sin sak prövad i . Detta gör det i praktiken svårt och i många fall näst intill omöjligt för en patient att få sin sak prövad på ett rättssäkert sätt. Att en patient i teorin kan få sitt ärende prövat kostnadsfritt av en s.k. opartisk nämnd är inte detsamma som en rättssäker prövning. Situationen är den att beviskraven är stora och ansvaret för att leda i bevis att skadan har orsakats av felaktig behandling ligger på patienten. Kraven är således mycket hårda på den som ska bevisa s.k. patientskada. Att i detta läge inte kunna förfoga över ekonomi som täcker kostnader för att anlita juridisk och medicinsk expertis medför att många skadade lider rättsförluster. Att nå framgång för den enskilde i ärenden som detta kräver förmåga att formulera ett skadeståndskrav, grunda det på en relevant medicinsk och juridisk analys samt kunna motivera detta inför handläggande nämnd alternativt skaderegleraren. Detta som motparten förfogar över sin expertis i sammanhanget. Självfallet är det orimligt att förutsätta att den enskilde i denna situation ska kunna hävda sin rätt effektivt utan att biträdas av ombud eller annan expertis. Detta förhållande råder trots att privata och offentliga vårdgivare enligt patientskadelagen är skyldiga att teckna patientförsäkring. För att kunna få ersättning så ska, förutom att vården ska ha getts i , behandlingen bygga på följande förutsättningar: Medicinsk åtgärd som kunnat utföras med annan teknik än den metod som användes och varigenom skadan kunnat undvikas, materielfel, felaktig diagnos, överföring av smittämnen som lett till infektion, olycksfall och felaktig medicinering. Att försäkringsbolagen inte täcker ombudskostnader gör att intrycket av dagens regelverk blir kluvet. I teorin går det att få sitt fall prövat. Den skadelidande har dock små möjligheter att få sina krav prövade på ett rättssäkert sätt utan hjälp av kunnigt ombud. Många människor med sviter efter felbehandlingar avstår från att strida för sin sak eftersom de är rädda för starkt negativa ekonomiska konsekvenser i form av ombudskostnader och utredningskostnader. Därför måste lagstiftningen förändras så att försäkringsbolagen får täcka kostnaderna för juridiskt ombud vid personskadereglering och tvister enligt patientskadelagen.
mot · GW02C265 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reglerna för finansiering av omfattande bostadsanpassning av småhus bör ses över. Äldre personer och personer med funktionsnedsättning har högst rimliga skäl att få hjälp med anpassning av sina bostäder för att kunna leva ett normalt liv. I de flesta fall hanteras detta också på ett rimligt sätt, även om många kommuner upplever att kostnaderna för bostadsanpassning ökar snabbt och tar resurser från annat. I vissa fall får bostadsanpassningen dock orimliga konsekvenser för den kommun som skall betala. Det gäller när man måste bygga nya bad- eller duschutrymmen, nya toaletter och liknande i småhus där den gamla standarden är mycket låg. Många uppfattar det som helt orimligt att ett mycket slitet badrum med utrustning skall byggas om och kaklas till ett modernt badrum på skattebetalarnas bekostnad. När fastigheten senare säljs ökar värdet givetvis kraftigt på grund av renoveringen av badrummet det är en av de dyraste renoveringar man kan göra i ett hus. I de fall där fastighetens ägare dessutom har en god egen ekonomi känns det än mer stötande att skattebetalarna skall stå för kalaset. Det borde gå att införa ett system där den behövandes egen inkomst och förmögenhet påverkar hur mycket samhället skall bidra med när det gäller ren standardhöjning av den behövandes egen fastighet. I de fall den behövande saknar egna medel borde även någon form av lånefinansiering kunna övervägas där skattebetalarna betalar renoveringen men får tillbaka pengarna med ränta den dag fastigheten överlåts.
mot · GW02C266 · 2008-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rutinerna kring hanteringen av lagfarter bör bli säkrare för att förebygga bedrägerier. Fastigheter utgör en allt värdefullare tillgång, och det gör att intresset för bedrägerier i form av kapningar av fastigheter grundade på förfalskade köpehandlingar riskerar att öka. Det handlar alltså om att man med hjälp av förfalskade köpehandlingar kapar en villa för att kunna belåna den eller sälja den vidare, utan att den verklige ägaren har en aning om vad som pågår. Vid lagfartsärenden granskas endast att handlingarna är formellt riktiga, medan det inte görs någon direkt kontroll av om handlingar och underskrifter är äkta eller förfalskade. Denna typ av bedrägerier drabbar på många olika sätt. Risk finns att staten åläggs skadeståndansvar för felaktiga lagfarter, att kreditgivare förlorar pengar genom falska säkerheter, och att köpare luras att köpa kapade fastigheter. Det rättmätige ägaren tvingas också anlita juridiskt kunnig hjälp för att skydda sin äganderätt och kan tvingas till långvariga processer. Med tanke på lagfartskostnadernas storlek har alla svenska fastighetsägare rimligen rätt att förvänta sig att lagfartssystemet inte inbjuder till bedrägerier. Ett system där inskrivningsmyndigheten skickar ett meddelande till den förre ägaren i samband med att lagfart ändras skulle försvåra dessa bedrägerier. En viss fördröjning mellan ansökan om lagfart till dess lagfart beviljas skulle också öka möjligheten för en drabbad fastighetsägare att reagera. Båda dessa förslag skulle medföra ökad säkerhet i lagfartshanteringen till en mycket ringa kostnad.
mot · GW02C267 · 2008-09-18 00:00:00 — Ofrivillig skuldsättning av unga tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det inte ska vara möjligt för föräldrar att skuldsätta sina barn genom obetalda vårdavgifter. Rådande lagstiftning innebär att obetalda vårdavgifter för barn under förmyndarskap överförs till barnen själva då de som ungdomar uppnår myndighetsåldern . Detta medför att de ungdomar vars föräldrar underlåtit att betala vårdavgifterna står skuldsatta från sin första dag i vuxenlivet. De landsting som har fordringar är skyldiga att driva in dem och kan inte göra några individuella avsteg, då detta i sig vore att bryta mot gällande lagstiftning. Det måste ske en förändring som medför att föräldrar inte längre på detta sätt kan skuldsätta sina barn.
mot · GW02C268 · 2008-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagen om energideklarationer bör förändras. Till följd av ett EU-direktiv gäller från och med årsskiftet 2008/09 en lag om att det vid nybyggnation och försäljning samt uthyrning av bostadsfastighet skall göras en energideklaration för fastigheten. Till följd av regelverket, inklusive föreskrifter, krävs det att en auktoriserad konsult skall upprätta energideklarationen. Detta kommer att medföra höga kostnader för fastighetsägaren, som kanske inte alls efterfrågar någon energideklaration. Energikostnaderna är så höga att varje fastighetsägare ändå kommer att vilja göra allt för att hålla nere energiförbrukningen. EU-direktivet föreskriver inte heller användandet av en auktoriserad konsult. Vid en motion i samma ämne föregående år besvarades min motion med att man ville avvakta effekterna av lagen. vet vi hur kostnadsbilden ser ut och det är värre än vad många trodde innan lagen infördes. I de fall konsulten anser att det räcker med granskning på kontoret av de handlingar fastighetsägaren ifyllt kostar en energideklaration normalt . Vid de fall ett besök erfordras blir det betydligt dyrare. Privatpersoner med småhus borde på ett enkelt sätt själva kunna göra en förenklad energideklaration utan att anlita en konsult. Detsamma borde kunna gälla även för övriga fastighetsägare där anlitandet av konsult bör vara frivilligt och inte behövas om man kan klara av att upprätta energideklarationen själv.
mot · GW02C269 · 2008-09-26 00:00:00 — Översyn av diskriminerande företagsformer inom jord- och skogsbruket tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av företagsformerna inom jord- och skogsbruket. Vid de kontakter jag har haft med företrädare för jord- och skogsbruket har de kritiserat vad de uppfattar som en diskriminering när det gäller företagsformerna inom dessa näringar. Problemet är enligt kritikerna följande: De som är verksamma inom jord- och skogsbruket har inte frihet att välja företagsform. Företagare i alla andra branscher kan däremot fritt välja om de vill driva verksamheten i enskild firma, aktiebolag, handelsbolag eller andra företagsformer. Skälet till att den friheten inte finns inom jord- och skogsbruket uppges vara att jordförvärvslagen (SFS 1979:230) förhindrar juridiska personer från att äga lantbruksfastigheter. Jordförvärvslagen leder därmed till diskriminering eftersom den enskilde inte kan föra över sin fastighet till ett aktiebolag om han eller hon skulle önska det. Mot denna bakgrund bör regeringen göra en översyn av företagsformerna inom jord- och skogsbruket.
mot · GW02C270 · 2008-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska genomföra det man åtagit sig i Agenda 22 vad gäller tillgänglighet för alla. Regeringen undertecknade för funktionshindrade, Agenda 22. Detta var målet i ett långt arbete som har bedrivits och flera regeringar i FN. De nya reglerna förpliktar dock. När det gäller tillgänglighet har den förra regeringen satt upp målet om att till 2005 ska alla offentliga lokaler vara tillgängliga för alla. Vi kan fortfarande se brister vad gäller detta. Det har blivit mycket bättre, men det finns fortfarande många brister. Inte minst gäller det för lokaler som inte de offentliga direkt förfogar över men som ändå bedriver samhällstjänster, t.ex. Posten AB:s uppdragsgivare för utlämning och mottagning av brev och paket, kulturlokaler som är av äldre datum. Det finns självklart exempel som är strålande där man klarat tillgängligheten på ett utmärkt sätt, och sådana exempel borde tas fram för att visa hur man kan arbeta med tillgänglighet. Tillgänglighet gäller ju inte endast myndigheter, kommuner och landsting. Det gäller i allra högsta grad för kommersiella lokaler, och där finns tydliga regler vid ny-, om- och tillbyggnad men då handlar det om bygglov. Detta är ett område där det finns mycket övrigt att önska. Vi kan så gott som läsa artiklar där offensiva funktionshindrade försökt komma in i butiker, restauranger etc. I andra fall kan det gälla just nya lokaler men där man ändrat i planen under resans gång, inte på ett sådant sätt att man behöver nytt bygglov utan i detaljer. Ett bra exempel på detta är där man i ett nybyggt hotell har byggt en lobby som är och där golvet har en sluttning hela vägen. Detta innebär att en rullstol blir praktiskt taget omöjlig att använda. Lagstiftningen behöver ses över för att funktionshindrade ska kunna få tillgång till alla lokaler, såväl myndigheter som kommersiella lokaler. När nu undertecknat för funktionshindrade förpliktar det, och det måste också följas av faktiska åtgärder från statens sida. En första sådan åtgärd borde väl vara att se över lagstiftningen om tillgänglighet. presenterade regeringen i samverkan med Kommuner och Landsting (SKL) en strategi för hur målen för tillgänglighet ska nås fram . Den stora frågan är dock om målet om tillgänglighet för alla kommer att uppnås 2010. Det finns stora frågetecken kring detta. Vi kan fortfarande se många brister inom tillgängligheten och dessa blir ett stort hinder för personer med funktionsnedsättningar att delta i samhället som andra. Det är dags att gå från ord till handling när det gäller frågan om tillgänglighet för alla.
mot · GW02C273 · 2008-09-25 00:00:00 — Starkare ställning för trafikskadade tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förstärkt trafikskadeersättning. Det anmäls 50000 till 55000 fall av personskador som uppkommit i trafiken till försäkringsbolagen. Den ersättning som ges för personskador i trafiken lämnas i form av trafikskadeersättning i enlighet med trafikskadelagen . Nämndens uppgift är att verka för enhetlig och skälig personskadereglering i trafikförsäkringen. är knuten till och finansieras av , vilken finansieras av försäkringsbolagen. består av jurister, representanter för de fackliga organisationerna samt representanter för försäkringsbolagen. Vid reglering av skador och om skadan överstiger en bedömd invaliditet på måste försäkringsbolaget rådfråga nämnden. Om invaliditeten bedöms att vara finns inte denna skyldighet. Försäkringsbolaget kan lyfta upp frågan till nämnden, vilket den skadade inte kan. Den skadades tvist om ersättning från försäkringsbolaget kan dra ut , och det finns fall där slutreglering inte har ägt rum av väntan. Det står alltså klart att den som skadats har ett underläge gentemot försäkringsbolaget i fall med tvister samt att den skadade inte heller har möjlighet att föra frågan vidare till trafikskadenämnden. Med anledning av det ovan anförda anser jag att den skadade måste få en betydligt starkare ställning i förhållande till försäkringsbolagen vid reglering av ersättning av personskador som uppkommit i trafiken.
mot · GW02C274 · 2008-09-29 00:00:00 — Könsdiskriminerande reklam och sexualiseringen av det offentliga rummet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstiftning mot sexualisering av det offentliga rummet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. I den kommersiella reklamen framställs allt för ofta flickor och kvinnor som underordnade och passiva. Flickor och kvinnor blir i högre utsträckning än män bekräftade för sitt yttre och i mindre utsträckning för andra egenskaper. Starka kommersiella intressen driver på för mer könsdiskriminerande reklam. Affärsidén ställs mot jämställdheten som frihetsidé. Och vi behöver inte längre resa bort för att se beklagliga bilder i våra offentliga rum. De tekniska framsteg som vi välkomnar har även medfört att förutsättningarna för mediala och kommersiella budskap förändrats. Kvalitet, kvantitet, tillgänglighet och spridning av könsdiskriminerande reklam har accelererat i vår vardag och tränger in i våra vardagsrum. Att är det enda nordiska land som inte har någon lag mot könsdiskriminerande reklam stärker argumenten för en svensk lagstiftning. Den kartläggning av såväl utveckling som omfattning av den könsdiskriminerande reklamen som den socialdemokratiska regeringen för sedan beslutade om var ett viktigt steg mot konkreta åtgärder för att vända trenden. saknar samhället nödvändiga redskap mot sexualiseringen av det offentliga rummet. Marknadsföringslagen omfattar inte könsdiskriminerande reklam och diskrimineringslagstiftningen täcker heller inte densamma. Näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam, , och , , har inte förmått vända den negativa utvecklingen. När antalet anmälningar ökar kraftigt visar det att självsanering med frivilliga råd varit otillräcklig. Det är glädjande att allt fler unga kvinnor reagerar mot hur de framställs i vårt samhälle, att en ny generation inte stillatigande accepterar den kommersiella reklamens framställning av flickor och kvinnor som underordnade och passiva. I ett jämställt samhälle är makt och inflytande jämnt fördelat mellan män och kvinnor. Kränkande bilder i våra offentliga rum motverkar samhällets jämställdhetssträvanden i övrigt. Därför behövs det en skärpt lagstiftning mot sexualiseringen av det offentliga rummet. Att avstå från det med hänvisning till yttrande- och tryckfriheten är orimligt. Det är en balansgång som lagstiftarna alltid måste ta hänsyn till i sådana här sammanhang. Det kommer inte att räcka med att enbart ha en reklamombudsman , särskilt inte då denne menar att sexualiseringen av det offentliga rummet enbart är något som har retat upp enskilda delar inom den politiska världen.
mot · GW02C280 · 2008-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samordning mellan myndigheter och automatisk försäkringsutbetalning till efterlevande. Vid byte av bostad krävs endast en adressändring på ett papper och alla berörda myndigheter blir automatiskt underrättade. Samordning mellan myndigheter sker dessvärre inte vid dödsfall då efterlevande skulle behöva det som mest. Försäkringsbolagen har ingen skyldighet att hålla sig underrättade om när någon dött och meddela efterlevande att den avlidne hade en försäkring hos dem. Det som den avlidne tidigare sparat i en livförsäkring syns inte i aktuella papper. De efterlevande måste själva ringa till samtliga försäkringsbolag för att ta reda på om den avlidne hade tecknat någon försäkring hos dem. Detta gäller även försäkringar som tecknats genom ett fackligt förbund. En del anförvanter har ingen kännedom om detta förfaringssätt, medan andra känner till systemet men anser det vara psykiskt påfrestande att själva tvingas ta dessa kontakter. Det är anmärkningsvärt att anhöriga inte får kännedom om medel som de skulle vara berättigade till, inte minst i vårt datoriserade samhälle. skickar inte ut dödsfallsintyget automatiskt. Pensionsutbetalningar stoppas inte heller automatiskt, utan den anhörige får, om anförvant ej meddelat dödsfallet, senare återbetala beloppet i efterhand. Ansökan till måste ske för att man inte ska gå miste om retroaktiv änkepension. Det borde på ett enkelt sätt finnas möjligheter att förenkla åtminstone denna typ av hantering, speciellt med tanke på att denna byråkrati ökar frustrationen för människor som befinner sig i en redan svår och utsatt situation. I den aviserade försäkringsavtalslagen bör regler om samordning mellan myndigheter samt automatisk försäkringsutbetalning till efterlevande ingå.
mot · GW02C283 · 2008-09-29 00:00:00 — Grönstruktur i ett folkhälsoperspektiv tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av grönstruktur i den fysiska samhällsplaneringen. Trädgårdar för avkoppling och skönhetsupplevelse har en lång historia. har olika forskare belyst de hälsobringande effekterna av vistelse i natur och trädgård. vet vi att trädgårdar, grönområden och natur är mycket viktiga för folkhälsan och bidrar till ökad fysisk aktivitet och mental återhämtning. De ger även möjligheter till upplevelser, avkoppling och olika aktiviteter utifrån egna behov och önskemål och fungerar också som informella mötesplatser. Kunskaperna om trädgårdarnas och naturens positiva effekter måste beaktas i den fysiska samhällsplaneringen. Särskilt viktiga är dessa områden för människor som inte rör sig så långt, t.ex. barn, äldre, sjuka och funktionshindrade. Det är viktigt att planera för den bostadsnära naturen, för tillgången på den och nåbarheten till den, och för dess kvalitet. Särskilt städernas befintliga parker, friluftsområden, trädgårdar och koloniområden är viktiga ur folkhälsosynpunkt och får inte äventyras, exempelvis vid den nu pågående förtätningen av våra städer. Även när nybyggnadsområden planeras är det ur ett folkhälsoperspektiv viktigt att man i högre grad än beaktar behovet av grönstruktur.