mot · GW02U349 · 2008-10-06 00:00:00 — Ny lagstiftning har i många arabiska länder gjort det svårare för nya NGO:er att registrera sig. I den muslimska världen har trots svårigheterna ett antal enskilda organisationer bildats som är inriktade på social välfärd, miljö eller mänskliga rättigheter. Från det civila samhället har kommit allt starkare påtryckningar för ökad yttrande- och föreningsfrihet, ökad representation och deltagande i samhällets beslutsfattande och mot diskriminerande behandling av kvinnor i lag och praxis. Det finns dock också skäl att vara vaksam på hur det civila samhället utvecklas. Flera av de NGO:er som verkar i är islamiska, i vissa fall fundamentalistiska. I utgör Muslimska en mycket stor del av det civila samhället, vilket också gäller för Hamas och Hizbollah i respektive . Dessa rörelser vinner stöd eftersom de driver skolor, sjukvård och annan social service i och på de palestinska områden där staten inte klarar detta. En utmaning för oss ligger i att se till att man ger stöd åt den del av det civila samhället som kan bli en konstruktiv kraft för utvecklandet av demokrati och mänskliga rättigheter i den muslimska världen. Vi socialdemokrater vill se ett fredligt, demokratiskt och livskraftigt sida vid sida med , med säkra och erkända gränser för båda parter. kan det tyckas mer avlägset än tidigare, men därför är det också viktigare än någonsin att såväl parterna i konflikten som omvärlden agerar för en hållbar fred i en av världens svåraste konflikter. av ockupation och krig Det innebar att förlorade nuvarande , , och delar av och . fick 1922 i uppdrag av att förvalta som ett brittiskt mandat. I mandattexten ingick den s.k. Balfourdeklarationen som pekade ut som ett nationellt hem för det judiska folket. Under den brittiska mandattiden tog den judiska invandringen till fart, vilket ledde till konflikter mellan araber och judar. I ett försök att stävja oroligheterna försökte britterna begränsa den judiska invandringen. Situationen blev så allvarlig att FN ombads att ta över frågan. Resolution 181 innebar att en judisk stat av yta och en arabisk stat på resterande del skulle bildas. De palestinska araberna och arabstaterna ville dock inte godta delningsresolutionen. Ett inbördeskrig bröt ut som den judiska sidan gick segrande ur. anfölls direkt efteråt av , Transjordanien , , och . Striderna utföll till fördel och erövrade av det område som enligt skulle utgöra den palestinska staten. Kriget var på flera sätt en katastrof för palestinierna och innebar bl.a. att närmare två tredjedelar, eller 725 000, av de palestinska araberna blev flyktingar. Det krig som sedan utbröt var också en militär framgång för israelerna. Syriska , , , och erövrades . är alltsedan dess ockuperat. formella ockupation av upphörde , men har de facto kontroll över gränser och luftrum. utbröt ett spontant folkligt uppror mot den israeliska ockupationsmakten på och . Tiotusentals civila, inklusive kvinnor och barn, deltog i upproret. Intifadan utvecklades från ett icke-våldsuppror till ett uppror präglat av självmordsbomber och organiserade attacker. En bidragande orsak till den ökande spänningen i de ockuperade områdena var det ständigt ökande antalet judiska bosättare. 1991 inleddes en internationell fredskonferens om i . Ett genombrott i förhandlingarna kom i . Parterna accepterade i princip en fred baserad på FN:s resolution 242. Av central vikt var också att palestinierna erkände existensberättigande och att erkände PLO som den legitima representanten för det palestinska folket. Ett palestinskt självstyre skulle upprättas och förband sig att genomföra en reträtt från de ockuperade områdena. Självstyret inleddes med autonomi för och för staden . PLO-ledaren lät inrätta en nationell palestinsk myndighet, som försågs med en polisstyrka. Åren 19941999 ingicks ytterligare israelisk-palestinska avtal, vilka stegvis utökade det palestinska självstyret. Fredsprocessen led ett avbräck när mördades av en judisk högerextremist. Under regeringstid 19961999 drevs en mer aggressiv politik och fredsprocessen stagnerade. Enligt många var detta den tändande gnistan till den andra palestinska intifadan. Åren 20002003 präglades av en spiral av ömsesidigt våld med palestinska självmordsattacker och militära angrepp från . De israeliska offensiverna innebar bl.a. att de palestinska städerna återockuperades och infrastruktur förstördes. påbörjade bygget av muren. Mellanösternkvartetten , , och offentliggjorde den s.k. Färdplanen för fred. Färdplanens slutmål är en framförhandlad tvåstatslösning, där en oberoende, livskraftig och demokratisk palestinsk stat ska upprättas och existera sida vid sida, i fred och säkerhet, med . Färdplanens mål ska uppnås genom att parterna parallellt vidtar en serie åtgärder. måste t.ex. upphöra med all bosättningsaktivitet och dra sig tillbaka från palestinska områden. Palestinierna måste bl.a. verka för ett slut på terroristdåden och fortsätta det interna reformarbetet. Utvecklingen sedan färdplanen presenterades har dock inte lett till några avgörande genombrott i fredsförhandlingarna. Bosättningarna, självmordsattentaten och vedergällningarna har i stället fortsatt. antog riktlinjer för fortsatt utbyggnad av en separationsbarriär mot . Det är inte en mur över hela barriärens sträckning, men vi väljer att kalla den för mur genomgående i texten. Murens sträckning skulle nu till vissa delar inkludera palestinskt område och delvis på ockuperad mark. Murens totala sträckning blir . påbörjades, under ledning, utrymningar av och fyra mindre bosättningar på och avslutades militärstyre i . Områdets folkrättsliga status förblev oklar. På fortsatte den israeliska ockupationen och det begränsade palestinska självstyret. Vid ett möte i i utlyste och den palestinske presidenten , var för sig, ett informellt eldupphör mellan israeler och palestinier. Detta till trots fortsatte våldet med terrordåd från bl.a. Hamas och Islamiska jihad. Även Hizbollah har angripit som svarat militärt. Fredsförhandlingarna har fokuserat på tre centrala tvistefrågor: status, flyktingfrågan och gränserna. Fokus i tvisten om status är för muslimer och Tempelhöjden för judar. Här tros ruinerna från judendomens heligaste tempel finnas. Ovanpå dessa står islams tredje heligaste byggnad, . Enligt ska vara en internationellt administrerad stad, delad mellan och den palestinska staten. annekterade stadens västra del 1949 och tog kontroll över östra , där står, under sexdagarskriget . Kriget som följde på inrättandet av staten 1948 resulterade i att hundratusentals palestinier flydde eller tvingades bort från sina hem i det tidigare mandatområdet . Efter krigets slut antogs en FN-resolution som erkände palestiniernas rätt till att återvända till sina hem, men israelisk lag förbjuder dem att göra detta. Över 3,7 miljoner palestinier finns registrerade hos . Israeliska förhandlare har motsatt sig att palestinska flyktingar ska få återvända till . De anser att en sådan omfattande inflyttning av palestinier skulle utgöra ett hot mot som judisk stat. anser att dess säkerhetsbehov kräver en närvaro i strategiskt viktiga delar av . Säkerhetsaspekten är också argumentet bakom muren som säger sig bygga för att söka skydda sina medborgare mot terroristattacker från palestinskt område. Enligt går av dragningen innanför den gröna linjen. Den socialdemokratiska regeringen har tidigare lämnat en inlaga till om muren. Den nuvarande regeringen bör fortsätta att driva frågan om att muren på ockuperad mark strider mot folkrätten. hölls val till den palestinska lagstiftande församlingen. Hamas vann då en stor seger och fick egen majoritet i parlamentet med 74 av parlamentets totalt 132 platser. Det finns i de palestinska områdena ett stort stöd för att göra motstånd mot den israeliska ockupationen. Många palestinier tolkade också uttåg ur som en framgång för Hamas våldsmetoder. Dessutom råder en utbredd besvikelse över att president och inte förmått leva upp till förväntningarna på en drägligare tillvaro i de palestinska områdena. Hamas sociala verksamhet har bidragit till bilden av att organisationen förmår förbättra vardagen för palestinierna. Stödet för Hamas var också resultatet av missnöje med den omfattande korruptionen inom och den palestinska myndigheten och med misslyckandet att skapa respekt för lag och ordning i de palestinska områdena. Men det är viktigt att påpeka att det finns stora skillnader mellan dessa organisationer. Hamas långsiktiga mål är att utplåna staten och bilda en islamistisk stat på och . Det palestinska parlamentsvalet gick lugnt till och hade ett högt valdeltagande; kanske var detta det mest demokratiska val som genomförts i i modern tid. Hamas vann valet och bildade regering. Vi socialdemokrater stödde vår samarbetspartner i valrörelsen, men respekterade valutgången. präglades av oroligheter mellan anhängare till och Hamas. Omvärlden, exempelvis EU och , reagerade på Hamas valseger bland annat genom att införa en frysning av biståndet till den palestinska myndigheten till dess att Hamasregeringen uppfyllde tre villkor: att erkänna staten , upphöra med våldshandlingar och respektera tidigare ingångna avtal med . enades och Hamas om att bilda en samlingsregering, den så kallade Mecka-överenskommelsen, och tillträdde en sådan samlingsregering, men våldet och problemen gick inte att överbrygga. Vi socialdemokrater krävde att omvärlden skulle avbryta biståndsbojkotten och inleda en dialog med samlingsregeringen. De krav som ställdes på den palestinska regeringen var inte orimliga . Men processen för att nå det målet skulle ha underlättats om steg framåt hade mötts av uppmuntran och stöd samt om motsvarande krav ställts också på israelerna. En palestinsk regering som säger sig respektera tidigare ingångna avtal med borde ha varit tillräckligt för en normalisering av våra relationer. Den borde följt exempel och samtalat med samlingsregeringen samt uppmanat EU att göra detsamma. Det kravet ställde vi socialdemokrater och vår förhoppning var givetvis att man på så sätt skulle ha underlättat för moderata krafter i arbetet för fred och utveckling, men förmodligen stärktes istället de extremistiska krafternas positioner. tog Hamas med våld kontrollen över och kontrollerar fortfarande den delen av de palestinska områdena. President upplöste samlingsregeringen och bildade en krisregering i . förklarar som fientligt territorium och anser sig med det ha rätt att ytterligare stänga ner vitala delar av infrastrukturen. har inneburit en radikal islamisering av under Hamas överinseende. Internetcaféer har systematiskt förstörts, kvinnornas rättigheter har diskriminerats och en utrensning av oliktänkande på officiella poster som inom universitet och media sker. Muren på ockuperat område kan inte accepteras eftersom den strider mot folkrätten. Ockupationsmakten får enligt folkrätten inte göra ändringar på det ockuperade området som inte är nödvändiga för militära säkerhetsintressen eller främjar den lokala befolkningens intressen. Murens dragning på ockuperat territorium kan inte rättfärdigas med hänvisning till vare sig säkerhetsläget eller palestiniernas intressen. Inskränkningarna i palestiniers tillgång till det stängda området mellan muren och gräns, den s.k. Gröna linjen, och deras begränsade möjligheter att passera genom barriären, strider mot rätten till fri rörlighet i internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Muren försvårar palestiniernas tillgång till deras jordbruksmark och till hälsovård, i strid med den fjärde . Muren leder också till att flera andra fri- och rättigheter inskränks. Muren samt de otaliga så kallade checkpoints längs vägarna gör det också omöjligt för palestinierna att leva ett vanligt liv. Att driva ett företag eller skicka sina barn till skolan, ta sig till sjukhus eller arbete allt blir i det närmaste omöjligt genom att restiden blir absurt lång, om man ens kommer fram. har ett ansvar för sitt folks säkerhet, men murens nackdelar står inte i proportion till den säkerhet den eventuellt bidrar till. Muren är också en stark symbol för en bruten relation och hindrar på ett mycket konkret och genomgripande sätt utvecklingen av goda relationer mellan israeler och palestinier. Bosättningspolitiken går åter i fel riktning. Nya bosättningar byggs på platser som är tveksamma från säkerhetssynpunkt. Bosättningarna ökar med 5,5procent . Bosättningsaktiviteten kan därför i sig tolkas som att muren etablerar en ny de facto-gräns mellan och de palestinska områdena. Regeringen bör kräva att EU i kvartetten kräver ett moratorium för alla bosättningar och en successiv nedmontering av de som redan existerar om inte annat framförhandlas i ett slutligt fredsavtal och ett borttagande av merparten av de vägspärrar som menligt inverkar på palestiniernas möjlighet till normalt vardagsliv. Murens dragning och den fortsatta bosättningsexpansionen riskerar att skära av de palestinska delarna av från . avsikt förefaller vara att stärka greppet om östra delar, vilket går stick i stäv med att stadens status och uppdelning ska avgöras i slutstatusförhandlingar. Utvecklingen i staden har direkt bäring på möjligheterna att upprätta en fullvärdig och ekonomiskt hållbar palestinsk stat och nå en hållbar och slutgiltig lösning på den israelisk-palestinska konflikten. Som den starkare parten i konflikten har ett särskilt ansvar för en lösning på konflikten med . Ytterligare krav vi ställer på är att det genast måste upphöra med att hålla inne palestinska skattemedel, upphöra med utomrättsliga avrättningar och övervåld. Likaså måste palestinierna upphöra med såväl internt våld som självmordsbombningar och andra terrorhandlingar mot israelerna. Raketbeskjutningen av civila i Sderot är ett exempel på det. Det palestinska parlamentsvalet var i sig en framgång för demokratin. Att palestinierna under så svåra förhållanden kunde hålla ett demokratiskt och fritt val borde ha uppmuntrats. I stället möttes de av sanktioner. Vi socialdemokrater stödde i valrörelsen. Det hör dock till demokratins spelregler att även oönskade kandidater kan vinna val. Givetvis blir en sådan valutgång svårare att hantera, men vi anser inte att det var konstruktivt att kritisera väljarna för det val de gjort. Självklart komplicerades situationen av att en terrorstämplad och fundamentalistiskt religiös organisation fick makten över ett splittrat och djupt sargat samhälle. Det var en svår situation att hantera för omvärlden, men det fanns mer konstruktiva vägar att gå. Valresultatet föranledde bland annat en frysning av biståndet från EU till den palestinska myndigheten. Även om humanitärt bistånd kunnat betalas ut står det klart att bojkotten inte medförde en positiv utveckling utan snarare bidrog till att förvärra den humanitära situationen och den palestinska myndighetens förfall. Världssamfundet måste, när kommer, ta ansvar för att bistå palestinierna med återuppbyggnaden efter inbördeskriget. Internationell närvaro behövs för att stärka säkerheten. EU har hitintills inte haft några större möjligheter att bidra till en lösning på konflikterna i . Man bör stödja initiativ för förhandlingslösningar. Omvärlden, inklusive EU, bör ge allt stöd till den process som pågår under namnet Annapolisprocessen. Trots att det är svårt att tro på en slutlig positiv lösning, måste man erkänna att de talrika möten som hållits mellan ledande företrädare för och kommit fram till fruktbara förslag som kan användas i ett framtida fredsavtal. Det krävs dock starka påtryckningar för att verkligen komma till ett avslut på processen, Vi vill också se internationell närvaro i området för att öka säkerheten för både palestinier och israeler. Levnadsvillkoren för palestinierna är fruktansvärda och den humanitära situationen förvärras ständigt liksom den politiska krisen. EU måste spela en större roll i arbetet med att föra Hamas och , och , samman. Såväl , andra länders regeringar, EU och FN måste tala med alla viktiga parter i konflikten, dvs. både och Hamas. En hållbar lösning är inte möjlig utan att alla relevanta parter deltar. och hans regering måste ha omvärldens stöd. På kort sikt handlar det om att få ett slut på våldet och delningen av de palestinska områdena. På måste arbetet handla om att återuppbygga samhällsfunktioner, de demokratiska institutionerna som är basen i ett fungerande och demokratiskt samhälle. Ett viktigt steg för en fredsprocess mellan och är att också våldet mellan palestinier får ett slut. Grundfrågan i konflikten den israeliska ockupationen har hamnat i bakgrunden. En varaktig fred förutsätter ett slut på ockupation. Fred är enda vägen En fred mellan israeler och palestinier skulle innebära ett annat samarbetsklimat i hela regionen. En lösning kan därmed få en avgörande betydelse för en lång rad andra problem och konflikter i närområdet, såväl som inom övrig internationell politik. En fredlig, hållbar och rättvis lösning av den israelisk-palestinska konflikten skulle underlätta utvecklingen i riktning mot demokrati, stabilitet och ekonomiskt välstånd i hela Mellanösternregionen. För att uppnå det måste våldet såväl som ockupationen upphöra. Dessutom måste det ske en politisk lösning på den inompalestinska konflikten. Om konflikten inte löses kommer den att hämma en positiv utveckling i regionen och utgöra en grogrund för terrorism. För att en demokratisering av regionen ska vara möjlig behövs stabilitet och säkerhet. Auktoritära regimer i använder också som ursäkt för att inte genomföra de reformer som är nödvändiga för demokrati och för att tillgodose de mänskliga rättigheterna. En lösning av konflikten skulle beröva regimerna denna undanflykt. En hållbar och rättvis fred kan bara bygga på en lösning som har förhandlats fram mellan parterna, på grundval av folkrätten. Det är bara en sådan lösning som i längden kan förstöra terrorismens grogrund och skapa en varaktig fred och säkerhet, trygghet för palestinier och israeler. Kriget i är en av de viktigaste punkterna på den internationella dagordningen. Vi socialdemokrater anser att anfallskriget mot var fel och stred mot folkrätten. Övergreppet blir inte mindre allvarligt av att den avskyvärde diktatorn avlägsnades från makten vilket självfallet måste betraktas som en stor . Kriget var också ett strategiskt misslyckande och har i det närmaste utvecklats till ett inbördeskrig med inblandning av främmande makt. Sedan kriget startade har långt över 100 000 irakier fått sätta livet till i våldsamheter. är ungefär 5 miljoner irakier på flykt, hälften av dessa är internflyktingar och den stora majoriteten av de övriga finns i grannländerna. Det internationella samfundet måste hjälpa att bryta våldsspiralen och få till stånd en positiv utveckling. Det finns ett stort behov av mer civilt stöd och resurser till återuppbyggnaden. När går in i en ny fas kommer kraven på ett ökat engagemang att komma. Vi tvekar inte i vår vilja till internationell solidaritet. Men vi tvekar inte heller när det gäller under vilket mandat kan bidra det ska ske under FN-mandat. Ett misstag från legitimerar inte ett nytt: måste lämna på ett sätt som världssamfundet accepterar. FN måste få stöd för att kunna stärka egna säkerhetsstyrkors förmåga att garantera säkerheten i . Vi socialdemokrater anser att det är riktigt att åter öppna den svenska ambassaden i . Antalet svenska medborgare är stort i landet, främst i irakiska . borde aktivt utveckla sina naturliga kontakter i regionen. För oss socialdemokrater är ett naturligt steg att inrätta en svensk diplomatisk representation i . En vanlig tolkning av händelserna i från muslimsk sida är att västvärlden vill dominera den muslimska världen, ta kontroll över dess tillgångar och att väst ser islam som sin fiende. President fortsätter att ordinera samma medicin men i allt starkare doser trots att alltfler inser att om man vill komma till rätta med det fruktansvärda läget i är politiska åtgärder och biståndsinsatser viktigare än en ökning av de militära styrkorna. Kriget i har enligt amerikanska och andra underrättelseorgan inte bidragit till att minska terrorismen. Istället har kriget gjort att fler terrorattentat än tidigare nu utförs. har irakierna nu ett historiskt tillfälle att upprätta ett fritt, demokratiskt och sammanhållet . Det internationella samfundets ansträngningar att stödja framväxten av demokratiska strukturer i måste fortsätta. är enligt grundlagen en parlamentarisk demokrati med ett oberoende rättsväsen. Undantagslagar, som råder , åsidosätter emellertid delar av det grundlagsskydd som finns och ger myndigheterna möjlighet att hänskjuta juridiska ärenden till militär- och specialdomstolar. Makten är koncentrerad kring presidenten . Enligt det officiella valresultatet fick av rösterna. Det positiva med valet var dock att kampanjen ledde till en mer öppen debatt än tidigare om flera nationella problem, bl.a. arbetslösheten, korruptionen och den bristfälliga socialpolitiken. Ett ytterligare steg i demokratisk riktning var de parlamentsval som ägde rum . Valen, som bedöms vara de mest fria , blev dock också våldsamma. Kandidater från det förbjudna Muslimska ökade dock sin representation i parlamentet sexfaldigt till 88 platser. NDP behåller dock den två tredjedelsmajoritet som behövs för att ändra i konstitutionen. För de sekulära partierna var valet ett bakslag. Vi socialdemokrater ser med oro på utvecklingen vad gäller den demokratiska utvecklingen i . Det är omöjligt att föra ett samtal om rättslig utveckling så länge som landet praktiserar undantagslagar. måste verka för att upphäver undantagslagarna. kallar sig formellt för en religiös demokrati. En islamisering av allt samhällsliv har ägt rum . I islams namn har svåra övergrepp begåtts mot oliktänkande. arbetar också aktivt för att sprida sin syn på islam och hur samhället bör organiseras. Vi socialdemokrater ser med oro på denna mission, som vi ser som en viktig aktör i utvecklingen i . Det är av yttersta vikt att också omfattas av vår vilja att utveckla demokrati i . Politiken i har uppvisat en maktkamp mellan reformanhängare och konservativa. gav väljarna sitt stöd till reformvännerna och president . högste religiöse ledare står oftast på de konservativas sida, liksom landets rättsväsen och flera politiskt mäktiga institutioner, som expertrådet och väktarrådet. De konservativa makthavarna har på olika sätt försökt hindra reformer. Sedan presidentvalet dominerar de alla institutioner. För oss socialdemokrater är det viktigt att fortsätter att finna vägar att stödja demokratiska krafter inne i då vi är övertygade om att stabil demokrati byggs från grunden. Vi ser också med största allvar på de omfattande kränkningarna av mänskliga rättigheter som sker i såsom förtryck av kvinnors rättigheter, homosexuella och avrättningar av minderåriga. Vi socialdemokrater ser, likt övriga världen, med djup oro på tidigare mörkläggning som kan vara ett tecken på att de försöker skaffa sig kärnvapen. Även om tekniken ännu inte är fullt utvecklad i landet så är ambitionerna i sig ett steg i direkt fel riktning. Massförstörelsevapen i sig är av ondo och i händerna på en fundamentalistisk diktatur rubbar det balansen i världen till det sämre och försätter oss alla i fara. måste göra allt det kan för att underlätta för () att genomföra fria inspektioner i . måste tillmötesgå kraven från . måste omvärlden arbeta politiskt för att inte fortsätter med sina ambitioner att bli en kärnvapenmakt. Vi är väl medvetna om att detta förutsätter att de fem erkända kärnvapenmakterna också påbörjar en nedrustning och att omvärlden ställer krav på inspektion också av arsenal. Republiken politiska system baseras på maktdelning mellan landets olika religiösa grupper. I praktiken har haft ett avgörande inflytande över politiken. antog resolution som kräver att alla utländska militära styrkor ska lämna och att fria val ska genomföras. Händelseutvecklingen eskalerade när premiärminister mördades . meddelade president att syriska trupper skulle dra sig ur .