· GV10308 · 2008-02-19 14:45:29 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att verka för att de kristna minoriteterna ska skyddas i , för att på ett mer aktivt sätt ska kunna stödja återuppbyggnaden av samt för att minska diskrimineringen av kristna minoriteter i särskilt och Irak.Till att börja med vill jag säga att den senaste tidens attacker mot kyrkor och kyrkliga ledare i väcker djup oro. Trots att vi har noterat försiktiga förbättringar av säkerhetsläget fortsätter väpnade grupper att begå allvarliga övergrepp. Många övergrepp riktas särskilt mot minoritetsgrupper. Den och Europeiska unionen fördömer kraftigt dessa våldsdåd.Den irakiska konstitutionen garanterar rättigheter för minoriteter, däribland kristna, mandéer, jezidier, turkmener och andra etniska och religiösa minoriteter. Tyvärr har inte förmått säkerställa att respekten för de mänskliga rättigheterna upprätthålls. följer noga situationen för olika minoritetsgrupper och har också kontakt med flera grupper för att ta del av deras erfarenheter. Bland dessa kontakter finns också kristna företrädare.Sverige och Europeiska unionen för en tydlig dialog med irakiska regeringsrepresentanter om vikten av att respektera och stärka de mänskliga rättigheterna i . I dessa samtal läggs stor vikt vid särskilt utsatta grupper såsom religiösa och etniska minoriteter, barn och kvinnor. Jag tog själv upp dessa frågor i mina kontakter med min irakiske kollega under dennes besök i och mitt besök i . Liknande dialoger förs med flera av länderna i Mellanöstern.Sveriges regering försöker på flera olika sätt verka för en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive minoriteters rättigheter. Vi gör detta inte minst genom våra ambassader, som ständigt tar upp vikten av att de mänskliga rättigheterna respekteras fullt ut med myndigheterna i de länder i där vi finns representerade. På den punkten är vi, liksom övriga EU, mycket tydliga. De associeringsavtal som EU har ingått med flertalet länder kring , förhandlingarna om ett frihandelsavtal med samarbetsråd (GCC), förhandlingarna med om medlemskap i samt förhandlingarna om ett handels- och samarbetsavtal med ger ytterligare möjligheter för EU att ställa krav på regeringarna i regionen.Jag vill särskilt lyfta fram de ansträngningar som görs inom ramen för EU:s rättsstatsinsats Eujust lex som syftar till att stärka rättssäkerheten och respekten för de mänskliga rättigheterna inom det irakiska rättsväsendet. På gräsrotsnivå i sker ett viktigt samarbete mellan svenska och irakiska enskilda organisationer som arbetar för ökad tolerans, demokrati och mänskliga rättigheter. Sådana insatser tror jag bidrar till att situationen förbättras för hela befolkning. Det är dock i huvudsak den irakiska regeringens uppgift att fullgöra sina skyldigheter enligt internationella konventioner och att visa att man är kapabel att leva upp till sina åtaganden vad gäller skydd av den egna befolkningen och respekt för de mänskliga rättigheterna.Den är, liksom EU, medveten om de problem som finns i dagens vad gäller religionsfrihet och skydd av den enskildes rätt till liv och personlig säkerhet. Dessa frågor står högt på agendan i förhandlingar om EU-medlemskap. och EU kommer fortsatt att ställa mycket tydliga krav på för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna och förbättra situationen för landets religiösa och etniska minoriteter. måste EU och stå fast vid att är välkommet som fullvärdig medlem i EU när samtliga de kriterier ett medlemskap är förenat med har uppfyllts. Ett framtida medlemskap förblir en av de starkaste drivkrafterna för genomförandet av ytterligare reformer i Turkiet.Sammanfattningsvis kan jag försäkra om att fortsatt kommer att göra vad vi kan för att bidra till en ökad tolerans för religiösa och andra minoriteter i . Jag vill tacka utrikesministern så mycket för svaret. Jag ville ha denna debatt med utrikesministern eftersom det just nu pågår en flykt av människor som bekänner sig till den kristna tron och bor i olika länder som styrs av en muslimsk majoritet.Att bekänna sig till en minoritetsreligion är svårt i dessa länder, och att konvertera till tro från islam kan innebära dödsfara för konvertiten. Samma mekanismer som visar sig vid hedersrelaterat våld gäller också inom delar av islam när en son, dotter eller en annan nära släkting konverterar till kristendomen. Familjen är beredd att frysa ut, misshandla och till och med döda sina egna barn för att få dem att återvända till islam. Därför måste vi i skydda människor som flyr för att de konverterat, men måste vi arbeta för att kristna minoriteter ska kunna leva kvar i sina hemländer i Mellanöstern.Just nu pågår en rättegång i med fem åtalade för morden på de tre kristna - , Yuksel och Geske - som så barbariskt mördades i i nordvästra . Förövarna har erkänt att motiven var nationalistiska och religiösa. De mördades för att de var just kristna och arbetade i ett kristet boktryckeri. Morden hade föregåtts av en hätsk tidningskampanj mot de kristna. Vi minns också med tydlighet och sorg mordet på den kristne armeniske journalisten , som mördades i Istanbul.Många kristna assyrier/syrianer i vittnar om sin oro för släktingar som är kvar i . Och de tillhör ändå ett folk som finns med på lista för skyddade minoriteter. Men de som konverterar har en mycket bekymmersam situation i dagens Turkiet.Egypten är ett annat land där konvertiter har det svårt, men kom det ett positivt beslut från om för de konverterade kristna. Det är tolv konvertiter som nekats men som kommer att få ett utan ordet "ex-muslim". En talesperson från Egyptian Initiative for Personal Rights berättar att det innebär en stigmatisering i att ha stämpeln "ex-muslim" i sina . Men i är fortfarande ett problem, eftersom de pekar ut religionstillhörighet.Att konvertera är en mänsklig rättighet, och detta måste påtalas om och om igen. Vid mina besök i är detta något som jag påtalar för de styrande.Jag har två frågor till utrikesministern. Den första rör just stämpeln i som anger vilken religion man har. Jag tog upp det senast när jag träffade ambassadören på middag . Hur ska man arbeta för att det inte ska synas i vilken religion man har?Den andra frågan är: På vilket sätt påtalar utrikesministern i sina kontakter i , speciellt och , hur viktigt det är med religionsfrihet, som innebär att man också har rätt att konvertera och har rätt att stanna kvar i sitt land efter en konvertering till annan tro? I en interpellation ger en utmärkt beskrivning av kristna minoriteters utsatta situation i . Hon påminner om upptrappat våld, om förföljelser och trakasserier.Det är en hets som resulterat i att många söker sig från området för att söka säkerhet, framtid och lycka någon annanstans. Konsekvensen blir att de kristna grupper som funnits i regionen blir färre och färre.Annelie Enochson påminner om hur kyrkor, kloster och ett kaldeiskt barnhem attackerats i . Hon lyfter fram det faktum att en grekisk-ortodox och två kaldeiska kyrkor sprängts i . Hon berättar om kvinnor som får ingå tvångsäktenskap och om människor på flykt. Allt detta är förfärligt.I en fråga ställd till utrikesminister tog jag upp mordet på den i verksamme kristne politikern . Från olika biståndsgrupper och internationella hjälporganisationer kom oroande besked om att kristna trosbekännare uppfattade den rådande situationen som så hotande och allvarlig att allt fler sökte sig bort. Svaret löd: "Finns det någon enstaka åtgärd som jag kunde göra för att förändra situationen i skulle jag göra det. Vi fortsätter att arbeta för att Europeiska unionen får och tar sig en aktivare roll i det nödvändiga arbetet för en varaktig fred i . Vårt arbete för en fredlig lösning pågår löpande, . Det är till gagn för alla religiösa grupperingar, kristna, judar och muslimer. "Ett liknande svar, om än mycket längre, som sig bör i en interpellationsdebatt, ger utrikesministern nu till . Bara det faktum att detta samtal förs i den svenska är ju ett sätt att visa oss själva och omvärlden att vi ser och att vi följer. De som utsätts för förföljelse och förnedring ska veta att de inte är ensamma, även om de är oerhört utsatta när mobben drar fram för att bränna, förstöra och förtrycka.I sammanhanget bör det väl också påminnas om förslag att minska svenska statens stöd till samfunden från dagens 50 till . Många av samfunden har en stark koppling till de invandrare och flyktingar som bosatt sig i . Ett viktigt socialt och humanitärt arbete skulle hotas, i vart fall starkt urholkas, av en neddragning . , med sitt arbete bland kristna irakier, är ett gott exempel att lyfta fram bland kaldéerna, varav många finns i exempelvis Södertälje.Samtidigt tror jag att det är viktigt att komma ihåg att det är många grupper som drabbas och förföljs. Judiska familjer får uppleva tragedin av att krypskyttars skott riktas mot den lilla som ligger i barnvagnen, bara för att de är just judar. Den som handlar med kristna böcker kan få sin butik nedbränd. Och alltför många muslimer möts, inte minst här hos oss, av en misstänksamhetens mur som likställer deras tro med att potentiella bomber finns inlagda i turbanen.Sverige har all anledning att i världssamfundet och via det europeiska samarbetet tala med besinningens och samexistensens lugna och svala stämma. Det ges inget alternativ till att leva sida vid sida. Den som tror sig kunna utrota den andra gruppen - de - kommer också att utrota sig själv - vi.Utrikesminister visar i sitt svar att ett EU-medlemskap för är en väg att gå för ökad respekt mellan olika religiösa och kulturella grupper. Jag tror att det är alldeles rätt. Med som en fullvärdig och respekterad medlem av den europeiska familjen uppnås två viktiga saker.Det första är att ingen kan bli medlem utan respekt för mänskliga rättigheter och demokratiska institutioner. Det är ett klart budskap. Det andra är att ett huvudsakligen muslimskt i ett huvudsakligen kristet visar att just dessa grundläggande värden förenar och håller samman bortom religionen.Fru talman! När det gäller just de kristnas situation i kanske jag kan få berätta att , efter beslut på kyrkomötet, i ett projekt under ledning av har för avsikt att bygga bostäder på en större fastighet invid Oljeberget i för att erbjuda bra lägenheter för den kristna minoriteten. är ju själva brännglaset för denna region, staden som förenar tre världsreligioner. aktualiserar med sin interpellation förhållandena för de kristna i . Jag vill gärna ansluta mig till denna debatt och då framför allt ta upp förhållandena i , ett land som jag har haft tillfälle att besöka både som turist och som resenär för för mänskliga rättigheter i Turkiet.Bakom badortsidyllerna och sevärdheterna i och andra städer finns det en hård verklighet som turisterna inte ser. Det finns en våldskultur inom polisen, militären och olika former av specialstyrkor, en våldskultur som också drabbar utövare av tro. Vi vet också att det tillämpas systematisk tortyr, enligt , HRFT.Jag ska ge några exempel på hur de kristna diskrimineras. De kristna kyrkorna saknar rättslig status, även om de existerar som byggnader. Kristna kan inte bli tjänstemän eller anställas inom den offentliga sektorn. Kristna får inte ge sina barn kristna namn, utan bara turkiska.Vid ett besök i klostret i sydöstra fick jag veta av biskopen att de kristna där inte tillåts att bygga till en kyrka i . Även i andra byar har man nekats att bygga om och renovera kyrkor.Från regeringshåll sprids också myten om att kristna missionärer håller på att ta över och att de hotar den nationella enheten.Det talas om att protestantiska missionärer planerar att omvända turkar . Men en jämförelse mellan lögn och sanning visar att 334 turkar har övergått till kristendomen mellan 2000 och 2007.För hundra år sedan tillhörde varannan invånare i en församling. finns det bara ca 110 000 kristna i hela landet. Många av dem funderar på att utvandra, inte minst efter morden på två konvertiter, mordet på en präst 2006 och det uppmärksammade mordet på den armeniske redaktören förra året.Det finns dock positiva motkrafter i . Jag tänker då på enskilda organisationer, institutioner som tillsammans gör ett väldigt bra arbete för ökad respekt för mänskliga rättigheter. Min fråga till utrikesministern blir: Vad gör regeringen för att stödja dessa organisationer ekonomiskt och moraliskt?Utrikesministern har lämnat ett mycket bra och innehållsrikt svar när det gäller och . Men berör också i sin interpellation situationen i Palestinaområdena. Därför är det naturligt att fråga utrikesministern hur han ser på hur det palestinska styret behandlar de kristna invånarna i dessa områden. Det är lätt att hålla med om åtminstone huvuddragen i den beskrivning som har getts. Det råder inga delade meningar mellan mig och de tre debattörerna om att detta är ett problem och ett problem som har att göra med långsiktiga och delvis bekymmersamma utvecklingsfaktorer som finns i denna del av världen.Nu talar vi om tre väldigt olika situationer, ska sägas. Om vi talar om situationen i , eller för att använda de mer historiska begreppen, Mosulområdet, talar vi om ett område där det finns en historisk mosaik, där kristenheten har mycket djupa rötter och där det finns ett otal olika kristna minoriteter av olika slag. Där har de ibland genom historiens lopp farit illa. När det blir konflikter är det ofta just minoriteterna, i det här fallet de kristna - det kan vara judiska också även om det inte är så mycket kvar av just den minoriteten - som drabbas värst.Det har vi haft anledning att engagera oss för just i , inte minst i det som är skärningsområdet mellan arabiska och kurdiska intressen. I Mosulområdet till exempel finns det en lång rad olika minoriteter som riskerar att komma riktigt ordentligt i kläm. Vi försöker på olika sätt att engagera oss för dem. Jag har talat i det ärendet med FN:s särskilda sändebud i och om vikten av att det internationella samfundet på olika sätt kan engagera sig. Bara att uppmärksamma dem, bara att träffa dem är i sig en möjlighet till stöd.Men det handlar om att få en stabil och fungerande statsbildning i . Det är lätt att säga, som jag säger i interpellationssvaret, att vi talar med den irakiska regeringen och ber att den ska åtgärda detta. Den irakiska regeringen har ibland inte kontroll över förorterna till , för det är olika typer av militanta grupper som spränger folk i luften. Det är först när vi har en fungerande regering, förhoppningsvis någorlunda demokratisk och någorlunda rättsstatsorienterad, som vi kan börja att mer systematiskt arbeta med dessa frågor.Situationen i är fundamentalt annorlunda. Där finns historiska problem. Där finns också skillnader mellan olika grupper som har att göra med Lausannefördragets olika bestämmelser. I detta ligger att det finns ett betydande skydd för vissa. Jag föreställer mig - utan att gå in i alla detaljer, för jag känner inte till en del av det som berördes - att det finns betydande skillnader mellan protestantiska kristna grupperingar och till exempel de ortodoxa eller de armeniska. De två förstnämnda har ett skydd i Lausannefördraget. De andra har det inte.Känner jag den turkiska historien rätt är den skillnaden rätt betydelsefull. Den går ju tillbaka till de förhållanden som var under det . Det hindrar inte att mänskliga rättigheter är mänskliga rättigheter. Alla ska ha rätten till det skyddet.Som påpekades i interpellationssvaret är detta frågor som är mycket levande i vår dialog med inom ramen för medlemskapsförhandlingarna. Det gäller också religiösa institutioner. Det är rätt mycket den ortodoxa kyrkan av lätt insedda skäl som står i fokus, beroende på historiska ställning och patriarkens speciella ställning där.Också när det gäller de palestinska områdena tror jag att fred och en fungerande palestinsk stat är det som kan ge möjlighet till skydd. Det handlar också om att den palestinska ekonomin ska börja fungera. Vi har haft en betydande närvaro, befolkningsmajoritet om jag inte missminner mig, i till exempel . Det är klart att den har drabbats inte bara av politik utan också av att ekonomin har gått så dåligt som den har gjort på grund av avspärrningar som har gjort att turismen har gått ned. De har inte haft möjlighet att försörja sig. Då har de tvingats ge sig därifrån.Nu hoppas vi kunna vidta olika åtgärder, och en del av det är på gång. Det handlar om att få i gång turistflödet mera. Då kan man hoppas att det blir en möjlighet för dem som är kvar att åtminstone klara sig. Det är inte bara politik, utan det handlar också om ekonomi i den här situationen.Det är tre lite olika situationer men ett likartat engagemang i frågorna. Jag tackar utrikesministern för den här genomgången. Jag är glad över att vi har en utrikesminister som är så uppdaterad på läget.I mitt andra inlägg vill jag fokusera på situationen i och situationen för de kristna där. Jag har nämnt en del i min interpellation. Tar man bara de assyriska kyrkorna är det 40 kyrkor som har blivit förstörda sedan i juni 2004.Det syrisk-ortodoxa ärkestiftet i och övriga har uppgivit att mer än hälften av den kristna befolkningen i har drivits på flykt. Från UNHCR kommer liknande siffror. De anger kanske lite i underkant när de säger att det är en tredjedel. av flyktingarna från är kristna, trots att det bara var av befolkningen i som var kristen.En av mina frågor i interpellationen var vilka åtgärder utrikesministern och UD kan vidta för att mer aktivt stödja återuppbyggnaden av . När jag åkte hit med tåget läste jag i att biståndsministern vill satsa på ett pilotprojekt i norra tillsammans med irakier boende i för att starta företag där.Jag tycker att det är ett bra initiativ och att det är bra att det tas för att hjälpa till på hemmaplan för irakier. På detta sätt underlättar man för folk att stanna kvar. Man kan även återvända från till ett arbete i Irak.Norra är just ett område som utrikesministern beskrev som en mosaik och där många kristna lever. Många kommer därifrån. Därför är det så viktigt att det här biståndet också satsas på de kristna. De är ofta de fattigaste och mest utsatta.För att kunna förverkliga demokratin i bör samma status ges till alla folkgrupper, oavsett nationell identitet, religion, styrka och antal invånare. Det är viktigt att respekten för de mänskliga rättigheterna efterlevs. Utrikesministern säger i sitt svar att så inte är fallet i . Jag är glad över att utrikesministern har kontakt med de kristna företrädarna i regionen för att kontinuerligt följa den utveckling som är på gång där.Jag vill här också nämna några ord om och som är två områden där kristna har det svårt. mördades den kristna palestinier som var generalsekreterare för det palestinska bibelsällskapet i . Många kristna valde då att lämna och finns nu på som än så länge är något bättre för de kristna att leva i. Kristna institutioner har angripits sedan islamiströrelsen vann de palestinska parlamentsvalen 2006 och tog makten i förra året.Precis som utrikesministern noterade har haft en majoritet av kristna. är det av kristna araber kvar i staden. Jag tror att vi behöver en initiativförändring i den svenska utrikespolitiken för att mer aktivt försvara just de kristna i Mellanöstern.Min fråga vad vi gör när det gäller konvertiter fick jag inte riktigt svar på. Jag vill ställa den frågan igen. Precis som utrikesministern sade räknas assyrier in i Lausannefördraget, och armenier räknas faktiskt in där, men konvertiter finns inte med. (Utrikesminister (): Till protestantism? )Ja, just det, och åt vilket håll som helst. Att byta religion är något som inte finns med i själva Lausannefördraget. Det gör att när man får folk som konverterar blir det väldigt svårt. Jag har träffat en del, bland annat en författare som inte fick lov att ge ut böcker sedan han blev . Hans syster fick också svåra problem i den anställning hon hade. Det finns alltså många exempel på detta. När vi har varit där tillsammans med samma organisation som har vi sett detta på nära håll.Jag ställer frågan om konvertiter igen och frågar också hur man kan jobba vidare med religionsfriheten. I den historiska exkursion som utrikesminister tog med oss på gjorde han en distinktion mellan ekonomi och politik. Det är väl så, utrikesministern, att ekonomi ibland också är politik. Det är därför det är viktigt att det finns ett samband däremellan.Annelie Enochson tog upp det viktiga uppbyggnadsarbete som sker i . Det är ett sätt att stärka de kristna minoriteternas ställning. Det är glädjande om den vill delta i arbetet.I debatten har bland annat pekats på det som har skett i . Det finns en del som onekligen är förfärligt. Jag tror att det är viktigt att som utrikesministern göra en distinktion mellan de olika områdena. Det finns onekligen grader i förtrycket och förtrampandet. Därför tycker jag också att det är oerhört väsentligt att vi från talarstol i den rätt stora breda politiska enighet som finns slår fast att det är ett angeläget mål för att blir fullvärdig medlem av den europeiska gemenskapen. Alternativet är inte att stå utanför, utan att vara med i det ramverk som vi har av demokrati och mänskliga rättigheter.Diskussionen visar att det utöver finns många andra grupper som bistår de kristna som kommer som flyktingar och invandrare till . Därför vill jag än en gång betona hur väsentligt det är att man ser kopplingen mellan bidraget på till olika samfund utöver och den hjälp och det stöd som ges till invandrare och flyktinggrupper. Jag nämnde till exempel kaldéerna.Precis som utrikesministern skrev i sitt svar tror jag att vi har fått en växande insikt om de tre världsreligionernas betydelse: kristendom, judendom och islam. Det är en viktig erfarenhet att bära med sig när det gäller utrikes- och säkerhetspolitiken. Det fanns då vi bara såg på de ideologiska differenserna, skillnaderna mellan öst och väst, mellan kommunism och frihet. Det är väsentligt att vi i den moderna utrikes- och säkerhetspolitiken också för in insikten om världsreligionernas betydelse. Individens rätt att fritt välja religion eller annan livsåskådning är något som tillhör de grundläggande mänskliga rättigheterna. Ändå hotas och förföljs många människor i världen för sin religiösa övertygelse. Det gäller inte bara i , vars roll vi har diskuterat i denna debatt.Att majoritetens trosinriktning i ett land ska kunna styra minoriteternas trosuppfattning är orimligt. Det är detsamma som förtryck, ett förtryck som på alla sätt måste bekämpas. Det känns väldigt bra att vår nuvarande regering gör sig hörd i dessa frågor. kan säkert i EU hjälpa till att ytterligare driva på i medlemsfrågan. och andra länder har ett mörkt förflutet när det gäller förföljelser mot kristna. Även i nutid sker övergrepp som världssamfundet måste uppmärksamma mycket mer.Därför tackar jag , som har interpellerat, och utrikesministern, som har en viktig uppgift att på många områden försvara de mänskliga rättigheterna. Jag vill också tacka vår utrikesminister för hans engagemang i grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. Detta är för många av oss i kammaren en glädjens dag, vilket också utrikesministern på ett väldigt skickligt sätt har kommenterat, vad gäller det besked vi har fått från om att den envåldshärskare som har styrt det landet nu har lämnat besked om att han ska frånträda sin post som diktator.Jag vill också tacka för att hon uthålligt i riksdag engagerar sig för frågor kring religionsfriheten.Jag vill framföra följande till utrikesministern.Det finns grund för att påstå att den enskilt vanligaste orsaken till att människor i vår värld utsätts för förföljelse, kränkningar och övergrepp, inte sällan med dödlig utgång, är den religiösa tillhörigheten och identiteten. Utanför det område vi diskuterar vet säkert utrikesministern att kristna i utsattes för betydande förföljelser i julas. 94 kyrkor brändes ned.När det gäller har vi fått alarmerande rapporter, som har nämnts tidigare i denna debatt, om utsattheten för de kristna syrianerna, assyrierna och kaldéerna.