· GV10484 · 2008-03-28 14:12:57 — har frågat mig vad jag avser att göra för att öka andelen medel som går till millenniemålens uppfyllande. vill också veta vad jag gör för att minska vad han uppfattar som "urholkningen av biståndet" samt om jag kommer att utvärdera hur regeringens avräkningar för skuldavskrivningar och flyktingmottagande påverkar biståndets mål. Slutligen undrar om jag vill få till stånd en omprövning av Dac-reglerna för att minska vad han också kallar "urholkningen av biståndet".När det gäller millenniemålens uppfyllande vill jag först poängtera att jag helt delar analys av de kraftansträngningar som krävs för att världssamfundet ska nå millenniemålen till 2015. Dessa mål förpliktar och utgör en grundpelare i svensk utvecklingspolitik. Låt oss här inte glömma att är en av de per capita absolut största biståndsgivarna. Sedan alliansregeringens tillträde har biståndsramen ökat med ca . För att mer konkret ska kunna bidra till en rättvis och hållbar utveckling - inklusive uppfyllandet av millenniemålen - krävs dock förutom finansiella medel också mer resultattänkande. Alliansregeringen arbetar därför för en resultatinriktad utvecklingspolitik med kvalitet och effektivitet som viktigaste kännetecken. Landfokuseringen är ett bra exempel. kan inte vara överallt och göra allt. Genom att minska antalet samarbetsländer blir det bilaterala utvecklingssamarbetet mer effektivt. Det ger oss bland annat utrymme att stärka vårt fokus på där behoven är som störst.Inom det multilaterala utvecklingssamarbetet agerar regeringen strategiskt för att öka effektiviteten hos de internationella organisationerna, till exempel inom FN-systemet och . Slutmålet är att våra biståndspengar i än högre grad ska användas till rätt saker. Därför har vi bland annat ökat kraven på att kopplingen mellan mänskliga rättigheter och utveckling i högre grad ska omsättas i praktiken. Ett exempel är beslutet att sänka det svenska basbidraget till , UNDP, . Anledningen är att organisationen inte på ett tillräckligt tydligt sätt lyckats integrera mänskliga rättigheter i det strategiska dokumentet som styr verksamheten. kvarstår dock som en av de absolut största givarna till UNDP, och vi kommer också fortsatt att ha en nära dialog med UNDP om mänskliga rättigheter. När det gäller millenniemålens uppfyllande är det, förutom ett resultatinriktat bistånd, också viktigt med ett politiskt engagemang. deltar därför i ett millenniemålsinitiativ lanserat av den brittiske premiärministern . Initiativet syftar till att halvvägs till 2015 få till stånd förnyat globalt engagemang kring uppfyllandet av målen. En rad möten kommer att hållas med ett brett spektrum av aktörer, inte bara regeringar utan också till exempel näringslivet och civila samhället. FN:s generalsekreterare inbjuder till ett högnivåmöte för att få ytterligare fokus på frågan. Därutöver ingår jag i det nätverk som min danska kollega initierat för att öka fokus på uppfyllandet av millenniemål 3.Regeringen tillämpar /Dac:s regelverk för vad som får räknas som bistånd, och bilaterala skuldavskrivningar får enligt /Dac:s riktlinjer räknas som en del av biståndet. Skuldlättnadernas utvecklingsfrämjande potential ligger i att de bland annat skapar möjligheter för utvecklingsländer att använda medel, som annars skulle gå till betalningar av skuldtjänst, för fattigdomsminskande åtgärder. Därmed ligger skuldavskrivningar väl i linje med biståndsmålet att skapa förutsättningar för människor att ta sig ur fattigdom.Vad gäller kostnader för asylsökande från samarbetsländer räknas dessa av från biståndsramen sedan budgeten /92, även här i enlighet med Dac:s riktlinjer för vad som får räknas som bistånd. Enligt Dac kan kostnader för flyktingarnas tillfälliga uppehälle i mottagarlandet klassificeras som bistånd. Regeringen menar att dessa kostnader är motiverade såväl utifrån biståndsperspektiv som utifrån internationell humanitär rätt. ska kunna hjälpa såväl en skyddsbehövande människa i ett flyktingläger i som en skyddsbehövande flykting som han eller hon befinner sig i . Även då dessa avräkningar, som alltså är helt förenliga med Dac:s regelverk, är gjorda har biståndsanslaget ökat från drygt 25 till . Detta motsvarar en nästan tioprocentig ökning sedan regeringsskiftet. påstående att det pågår en omfattande "urholkning" av biståndets volym är därför inte korrekt. Vad gäller fråga om omprövning av Dac-reglerna vill jag framhålla att regeringen till fullo sluter upp kring riktlinjerna för ODA-rapportering. deltar vi aktivt i den kontinuerliga diskussion kring förbättringar av riktlinjerna som pågår inom ramen för Dac. Regeringen stöder även initiativ att analysera framtida biståndsflöden och riskerna för en ökad fragmentering av biståndet. Det är mycket viktigt att samtliga biståndsgivare tydligt redovisar framtida flöden. Informationen kan bland annat användas som verktyg för effektivisering av biståndet och förbättrad samordning och arbetsfördelning. Härvidlag är det även viktigt att den samlade internationella biståndsnivån höjs och att biståndet effektiviseras. Därför är det särskilt angeläget att länder som ännu inte uppfyllt sina åtaganden om ökade biståndsvolymer vidtar åtgärder för att så ska ske. Jag får börja med att tacka biståndsministern för svaret. Det kanske är på sin plats att vi börjar med att också påminna om vad den här interpellationen handlar om.År 2000 enades världens länder om åtta millenniemål. ska fattigdomen halveras, spridning av hiv/aids stoppas, alla barn erbjudas grundskoleutbildning och barna- och mödradödligheten kraftigt minska.Skälen till de här målen är inte speciellt svåra att se. Var femte människa på jorden lever i extrem fattigdom. förvägras 100 miljoner barn, i synnerhet flickor, rätten att gå i skolan. 30 000 barn dör , även , i sjukdomar vi lätt skulle kunna bota, av näringsbrist eller av orent vatten.Det är ur detta perspektiv vi ska diskutera svenskt bistånd och internationella regelverk.Det löfte som världens ledare gav världens fattiga, hungriga och maktlösa kommer inte att uppfyllas. I synnerhet i södra är utvecklingen negativ.Det är ingen slump att det ser ut så här. Det är ett resultat av politiska beslut, eller rättare sagt avsaknaden av politiska beslut. Ansvaret för misslyckandena med millenniemålen vilar tungt på den rika världens ledare. Därför skulle ett visst mått av självkritik vara klädsamt hos den svenska biståndsministern. Det är hög tid att man ser över de internationella regelverken så att vi ökar kvaliteten och ökar omfattningen av de globala biståndsflödena.Men inga initiativ på detta område är man villig att presentera . I stället skär regeringen ned stödet till ett av de viktigaste organen i arbetet med millenniemålen, UNDP. Det finns många förklaringar till varför målen inte kommer att uppnås. Förändrad politik kommer att krävas på betydligt fler områden än biståndet, men biståndet är ett centralt verktyg.Mellan 2001 och 2005 ökade det globala biståndet med . Men en närmare granskning visar att den stora merparten av det försvann genom skuldavskrivningar och den så kallade kampen mot terrorismen. Av ökningen har endast 24 miljoner gått till ökade resurser för millenniemålen.En tredjedel av EU-ländernas bistånd gick 2006 till skuldavskrivningar, flyktingmottagande och finansiering av utländska studenter. Är inte detta ett problem, ? Det är inte så förvånande att vi ser att det dör 529 000 kvinnor i samband med barnafödande när urholkningen av det globala biståndet är så stor som den är i dag.Tyvärr kan vi konstatera att det här inte bara är ett internationellt problem. Det är i högsta grad också ett svenskt problem. kommer av det svenska biståndet att gå till andra saker än till just bistånd. Det är inte heller så förvånande att , , , en lång rad svenska frivilligorganisationer, ger regeringen tydligt underkänt på detta område. Att det förekommer en omfattande urholkning av det svenska biståndet är inte bara en enskild uppfattning hos mig. Det är uppfattningen hos en bred samling av svenska frivilligorganisationer.Det är för uppenbart att det krävs stora och grundläggande förändringar av regelverket. OECD-Dac:s riktlinjer behöver skärpas så att en större del av de rika ländernas bistånd faktiskt går till just bistånd. Visst har den försökt att förändra regelverken inom OECD-Dac men inte i en positiv riktning. Den har försökt öppna upp för att biståndsmedel ska kunna användas till militära insatser. Om regeringen hade fått igenom sitt förslag hade det resulterat i än större urholkningar. Hur det skulle minska hungern i världen är svårt att se. Hur det skulle leda till att fler flickor fick gå i skolan har jag väldigt svårt att se.I väntan på att vi fått förändrade regelverk är det viktigt att går före och försöker se till att en större del av vår biståndsbudget går till millenniemålen och fattigdomsbekämpningen. För det är väl trots allt så att syftet med svenskt bistånd inte primärt är att uppfylla internationella regelverk utan att se till att några av de 30 000 barn som kommer att dö i stället får vakna och se solen gå upp. Det råder ingen tvekan om vilken vikt regeringen fäster vid att uppnå millenniemålen. Jag tycker att de är väldigt bra, för att de är operativa - man kan använda dem - och för att det är en målsättning. Men allt vi gör går inte att hänföra just till de åtta olika målen. Att regeringen lägger resurser och använder internationella skuldavskrivningsmekanismer är just för att skapa förutsättningar för länder i utveckling att ha en väl fungerande egen nationell ekonomi för att bygga upp en delaktighet i världens globala ekonomi.Jag tycker att det är viktigt och bra att vi diskuterar biståndet, dess effektivitet, resultat och också volym. Det spelar roll. För mig är det väldigt viktigt att vi nu bidrar till att länderna själva kan nå sin egen utveckling. Därför är skuldavskrivningar en viktig del i detta som också indirekt bidrar till att kunna uppfylla millenniemålen och att länderna själva formar sin egen fattigdomspolitik.Biståndsflödena är viktiga i världen, men jag vill påminna om att remitteringarna är så viktiga i volym. Utländska direktinvesteringar är fyra gånger så viktiga. Tittar vi bara på EU:s jordbruks- och handelspolitik sägs det mig motsvara fem gånger världens samlade biståndsvolymer. Om vi kunde förändra den kunde vi skapa mycket större flöden till utvecklingsländerna.Här har en samstämmig politik som vi har brett stöd för i . Jag vill inte att vi bara tittar på volymerna utan också på resultatet och också erkänner att stater måste få rätt att få väl fungerande egna ekonomier så att de inte bara kommer in i ett långt biståndsberoende. Det har tagit bort väldigt mycket av incitamenten.Jag ägnar mig gärna åt självkritik. Men jag tycker också att det vore klädsamt om man från sida visar att man kan räkna. 27 miljarder är mer än 25 miljarder. Biståndsbudgeten har ökat.Dessutom vill jag svara på frågorna om OECD-Dac och varför regeringen regelbundet tar del i den utveckling som sker i internationell utvecklingspolitik. Vi måste se var den värsta fattigdomen finns. Den finns på många ställen där det råder konflikt, i postkonfliktländer men också i länder djupt involverade i kriser och konflikter som skapar inte bara förtryck och missförhållanden utan också svält, brist på vatten, mediciner och mat. Därför är det viktigt att se att säkerhet och utveckling går hand i hand. Vi har också diskuterat inom OECD-Dac hur man definierar vad som är bistånd och inte. I den diskussionen deltar , just för att vi är en av världens största biståndsgivare mätt per capita och för att vi nu utvecklar ett väl fungerande bilateralt utvecklingssamarbete som väcker respekt. Det gör att vi kan påverka andra att vara mycket mer resultatinriktade och inte bara betala ut en massa bistånd för att man har dåligt samvete. Jag är glad över att kunna gå i bräschen, inte bara i , för att titta mer på resultat och måluppfyllelse och se till att vi får en mycket bättre samstämmighet, inte minst inom EU men också inom och hos väldigt många andra givare.Herr talman! Jag skulle slutligen när det gäller självkritik påtala en annan sak som jag har uppmärksammat när vi diskuterar millenniemålen. Vi har ett litet bekymmer. En del av utvecklingsländerna känner att även millenniemålen är något som har påtryckts dem och formulerats av oss, de utvecklade länderna. Vi behöver se hur vi kan stärka utvecklingsländernas ägarskap och delaktighet för att kunna uppnå reella resultat i fattigdomsbekämpningen. Låt oss börja med det som biståndsministern slår sig för bröstet för, nämligen att det svenska biståndet har ökat. Det är helt sant. Men vad beror det på? Beror det på att man har gjort generösa omfattande ökningar av biståndet? Nej, det beror på att man har följt enprocentsmålet som sex av sju partier i den svenska varit eniga om.Biståndsministern är väl ursäktad. Som moderat har hon inte ställt sig bakom enprocentsmålet, men vi andra partier har gjort det. Vi, alla andra partier i den här , har sett att när växer och blir rikare ska också världens fattiga ta del av våra ökade framgångar och vinster i det här landet. Det är därför biståndet har ökat.Jag vill också påminna om att är det av den svenska biståndsbudgeten som försvinner i väg genom urholkningar. Jag vet inte riktigt hur biståndsministern definierar ordet omfattande. Jag använder det i alla fall när används till andra saker än till bistånd. Då pratar jag om omfattande urholkningar.Jag vill också gå in på några andra områden här. Det har blivit lite av ett för biståndsministern att prata om kvalitet i biståndet. Och visst finns det stora kvalitetsbrister i det svenska biståndet, i biståndet från den rikare delen av världen. Men det är inte framför allt hos frivilligorganisationer som statsrådet brukar svartmåla där människor med ytterst små resurser och med ett stort engagemang försöker hjälpa människor i vardagen där de stora bristerna finns. De stora kvalitetsbristerna i biståndet finns på finansdepartementen i , och , där man genom budgettricksande tar medel från arbetet med millenniemålen för att stoppa i andra hål. Men det är kvalitetsbrister som biståndsministern inte vill kännas vid, än mindre göra något åt. Det är bra att statsrådet åker till och samtalar. Men vad säger man egentligen i de samtalen? Vad lägger man fram för konkreta förslag för att liksom andra länder runt om i ska få ned urholkningarna så att mer av bistånd ska användas just till bistånd? Där skulle jag vilja efterfråga några konkreta exempel.Jag har frågat ministern hur hon vill utvärdera regeringens urholkningar. Det är en fråga som jag över huvud taget inte har fått svar på . ska den presentera en skrivelse om biståndets resultat. Det skulle vara en god möjlighet att visa att biståndsministern har rätt, att flyktingmottagande i resulterar i att fler flickor får gå i skolan i . Men i den skrivelse som ska presenteras finns inte de här urholkningarna med. Om biståndet nu ska utvärderas, varför utvärderar man inte hela biståndsramen? Varför utvärderar man inte alla 32 miljarder? Vad är det biståndsministern är så rädd för?Herr talman! Jag vill också gå in på UNDP och fördjupa mig i den diskussionen. Jag vänder mig starkt mot att den nu som man säger att man vill jobba för millenniemålen också skär ned bidragen till just UNDP, , med motiveringen att de inte lyckats integrera mänskliga rättigheter. Då skulle jag vilja fråga biståndsministern: Hur ser biståndsministern på mänskliga rättigheter? FN:s deklaration är väldigt tydlig. Det finns politiska mänskliga rättigheter, det finns sociala, ekonomiska och kulturella. Är det inte ett arbete för de mänskliga rättigheterna att se till att barn får rent vatten, att hungriga får mat och att hemlösa får en bostad?Mänskliga rättigheter kan inte behandlas som ett smörgåsbord där man plockar ut de delar man tycker smakar godast för dagen. De går inte att rangordna efter att man har satt på sig sina ideologiska glasögon här i . Det är just det som jag upplever att statsrådet gör. Det är väl det jag tycker mig se i den borgerliga utrikespolitiken att man också gör.Dessutom måste jag säga att ser ett behov av reformering av FN-systemet och FN-organets verksamhet. Men hur ska vi gå till väga? Jag tror på en respektfull dialog med de andra medlemsstaterna, inte att utnyttjar sin stora pengapåse till att ensidigt diktera verksamheten. Det har andra länder försökt göra, till exempel . Jag hoppas verkligen att den inte ska följa den amerikanska regeringen in på den vägen. Det stämmer att den här regeringen sätter kampen för frihet i världen högt. Jag tror att ett av problemen med fattigdomen i världen är att människor lever under förtryck. Jag var på resa i och besökte ett land som heter , som uppnår en del av millenniemålen, som har en bra utveckling och där fasar ut sitt bistånd. Grannlandet heter Zimbabwe.Zimbabwe var en av framgångssagorna i tidigare, ett land som går till val under en förtryckarregim ledd av . Det förtrycket har lett till en omedelbar svältkatastrof i detta land där de mänskliga rättigheterna har åsidosatts, där det är brist på frihet, där det råder förtryck och därmed också svält, brist på mat, vatten och mediciner.Det är därför den här regeringen när vi presenterar hur vi slåss för mänskliga rättigheter i utvecklingspolitiken, i utrikespolitiken, i handelspolitiken och så vidare säger att vi måste se till att vi får en bättre tingens ordning så att de mänskliga rättigheterna, som firar , får en ökad respekt i världen. Det är vårt bästa bidrag, skulle jag vilja säga, till fattigdomsbekämpningen i världen. Där nöden är som störst är det antingen krig och konflikter eller, som i många länder där det är svältkatastrofer, diktatur.Det är därför vi står upp för friheten. Det är därför vi också kritiserar UNDP. kommer att få närmare 1 miljard av de svenska skattebetalarnas pengar. Vi har valt att i basbudgetstödet dra in . Vi har i ständiga dialoger med UNDP påtalat att en varaktig och långsiktigt väl fungerande fattigdomsbekämpning måste vila på demokrati och mänskliga rättigheter. När UNDP i sina strategiska dokument inte vill ta detta till sig tycker jag som ansvarigt statsråd att det finns anledning att inte bara ska betala utan också visa med en markering att vi inte är nöjda fullt ut. Vi har minskat betalningarna med . Vi betalar totalt ut närmare 1 miljard i alla fall. Jag tror att detta är en väldigt viktig signal i FN-systemet om var man har just i kampen för mänskliga rättigheter och när det gäller vikten av demokrati även i utvecklingsländerna. Får jag också säga någonting om de ytterst små resurserna och att jag sällan ställer upp för de enskilda organisationerna. Enskilda organisationer granskas som alla andra. De får ungefär 4 miljarder av biståndskakan . Jag vill inte säga att det är ytterst små resurser. Det är rätt så stora spelare , men de flesta aktörerna är ideellt arbetande, väldigt dugliga människor som bidrar till att komplettera den statliga svenska biståndspolitiken. Jag tänker granska alla delar av biståndet för att kunna få bättre måluppfyllelse, kvalitet och resultat.När vi nu diskuterar tingens ordning kan jag igen konstatera att jag 2008 har mer pengar att röra mig med än 2007. Det är ingen urholkning. Att vi gör skuldavskrivningar innebär att vi bidrar till att skapa bättre fungerande nationella ekonomier i utvecklingsländerna, att de är med i den internationella, globala ekonomin.Att vi räknar av flyktingkostnader handlar ju om att vi ser detta som en av de stora utmaningarna i världen . Människor tvingas leva bortom sina hemländer. De tvingas bli beroende av andras humanitära hjälp även om de har tagit sig hela vägen till . Enligt det regelverk som vi har använt /92 fortsätter vi att avräkna flyktingmottagandet här hemma i på samma sätt som vi numera också ökar bidragen till bland annat UNHCR och andra organ för att råda bot på de ökade flyktingströmmar som faktiskt finns i världen . Jag tycker inte att det är någon skillnad. Vi hjälper flyktingar i , och vi hjälper flyktingar i med det svenska biståndet. Jag och biståndsministern har diskuterat de här urholkningarna, och biståndsministern vet mycket väl att vi i har slagits för en human svensk flyktingpolitik omfattande skuldavskrivningar. Men det vi har sagt är att det inte ska finansieras med svenska biståndsmedel. Det är skillnaden. Det tycker jag ska vara tydligt och klart.Jag måste ändå säga, när just frågan om flyktingmottagande i kom upp, att jag blir provocerad när biståndsministern jämför flyktingmottagande i med flyktingmottagande i . Det är i grunden två helt skilda saker. har skrivit på internationella konventioner där vi har lovat och åtagit oss att vi ska skydda människor på flykt. Det är ett svenskt åtagande. Det är vi med våra skattemedel som ska finansiera det. Det är inte människor i , i eller i som ska betala flyktingmottagandet i genom att vi undandrar de länderna bistånd. Där finns en tydlig skiljelinje mellan hur jag ser på de här frågorna och hur ser på dem.I fråga om mänskliga rättigheter och demokrati har och jag väldigt olika syn. Jag ser inte demokrati som ett smörgåsbord där man kan välja och vraka. Visst leder demokrati till fattigdomsbekämpning. Men fattigdomsbekämpning leder också till demokrati. De 30 000 barn som dör därför att de har fått dricka smutsigt vatten, därför att det inte finns mediciner, vilken demokrati kommer de att få? De behöver framför allt mediciner och reningsverk för att de ska kunna få uppleva demokrati. Därför är det så viktigt att se, som man sade i , de mänskliga rättigheternas inbördes beroende, och det tycker jag är viktigt att poängtera. Är det så att statsrådet ställer upp på deklaration eller gör hon det inte?Jag tycker ändå att vi har fått några klara besked från biståndsministern. Bidraget till UNDP ska sänkas, vilket försvagar arbetet för millenniemålen. Regeringen är inte beredd att ta initiativ för att en större del av biståndet ska gå till fattigdomsbekämpning. Man vill inte ens en gång utvärdera de här urholkningarna. Ändå säger biståndsministern att hon har ett stort engagemang för millenniemålen. Det är väl tur att det poängteras, för utifrån den förda politiken är det ett engagemang som varit lätt att ifrågasätta. Tack, , för interpellationen och för att vi får det här meningsutbytet. Jag sätter stort värde på att vi får diskutera både den nationella biståndspolitiken och hur vi agerar internationellt.Neddragningen till UNDP med , där vi totalt ger 1 miljard, handlar ju inte om att vi därmed överger kampen för att uppnå millenniemålen. Vi kan använda de pengarna någon annanstans. UNDP är inte det enda organ som jobbar för att uppnå millenniemålen. Vi måste se till att vi har en samsyn och att all vår inriktning nu handlar om att få en effektiv fattigdomsbekämpning. I alla dessa delar försöker jag, både politiskt och ekonomiskt, se till att vi kvalitetssäkrar för att uppnå bättre resultat.Vi kommer naturligtvis i den utvärdering och de rapporter som vi lämnar till också att diskutera flyktingavräkningar, skuldavskrivningar och hur de olika instrumenten samspelar. Det kan hända att vi har olika uppfattningar om var vi tar budgetmedlen. Men jag vill minnas att jag när jag studerade motion såg att ni halvvägs har gått med på att fylla upp flyktingmottagandet i och räkna av det från biståndsbudgeten. Det visar kanske på en inkonsekvens.Jag tycker att det är rimligt att vi tar vår del av ansvaret. Jag tycker att det är glädjande att vi har väldigt många nya svenskar som därmed också bidrar till utvecklingen i vårt eget land och som också, vilket jag påtalade tidigare, sänder tillbaka väldigt mycket pengar till sina ursprungsländer. Ett väl fungerande flyktingmottagande i , inklusive en fungerande arbetskraftsinvandring, kommer ytterligare att vara ett bidrag i samstämmiga politik för att bekämpa fattigdomen i världen.