· GW1037 · 2008-11-21 09:01:50 — Därför är isolering inte vägen till fred i och Palestina.Vi kan inte blunda för det faktum att Hamas vann valet . Det var en glädjande händelse i sig att det kunde hållas fria demokratiska val. vann Hamas valet, och det har ställt till med bekymmer för västvärlden. Jag vill klart deklarera att jag inte stöder Hamas politik. är det en viktig princip att man inte kan ignorera dem som blivit valda av folket. Det är demokratins fundament. Vilka signaler skickar det till det palestinska folket och alla de sköra demokratier som finns?Nu valde EU och västvärlden att isolera Hamasregeringen, men det märkliga är att isoleringspolitiken har fortsatt även efter det att en samlingsregering bildats efter Meckaöverenskommelsen 2007. Det kan finnas taktiska skäl för att underblåsa ett splittrat palestinskt folk. kamp mot terrorismen medför att Hamas isoleras. Även i arabiska länder som och kan det finnas intresse av att isolera Hamas med tanke på dessa länders egna bekymmer med extrema grupperingar. Men varför ska EU gå i den fällan? Det är hög tid att EU vågar bryta mark och inta en annan ståndpunkt. Vi anser att den aktivt ska driva på en förändring i EU. Det handlar ytterst om demokratins principer och övertygelsen om att man endast når verklig och varaktig förändring genom att våga tala med varandra, även om man är djupt oense om de politiska lösningarna.Olof myntade ett bevingat uttryck: Politik är att vilja. ville förändring och bjöd därför in till . Då blev reaktionerna likartade dem vi ser . Kritiken var stark och högljudd. bjöd in en terrorist, och det var absolut fel.I historiens ljus vet vi vad detta djärva politiska agerande fick för konsekvenser. Det banade väg för Osloprocessen och kom att förändra PLO.Jag önskar att den vill vara lika djärv och proaktiv . Därför frågar jag utrikesministern än en gång: Med tanke på att utrikesministern talade om en rörelse inom Hamas mot ett erkännande av , är utrikesministern beredd att tala med Hamas? Vilka instruktioner får de svenska diplomaterna? Får det svenska generalkonsulatet i tala med företrädare för Hamas? Inte oväntat men beklagligt faller hejaklack i denna kammare i vanlig ordning in i sin gamla retorik där all kritik mot staten blir detsamma som att vara antisemit eller att krama terrorister. Det är inte ett hederligt sätt att argumentera. Men det är väl den typen av argument man får ta till när man ska legitimera och bortförklara folkrättsbrott och grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna.För oss vänsterpartister är det glasklart. Israeler och palestinier har rätt till säkerhet. Den stora skillnaden mellan oss i och den syn som , och deras gäng framför här är att vi aldrig kan acceptera och inte sätta likhetstecken mellan rätt till säkerhet och att skulle ha rätt att begå folkrättsbrott, grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna eller kollektivt bestraffa en och en halv miljon män, kvinnor, barn och gamla som bor på Gazaremsan.För mig och är inte det här en fråga om att vara proisraelisk eller propalestinsk. Det här är en fråga om att vara "pro" folkrätten, att stå upp för folkrättens grundläggande principer. Det är det jag har gjort i min interpellation.Artikel 49:6 i fjärde slår fast att en ockupationsmakt, i det här fallet , är förbjuden att flytta sin egen befolkning till ett ockuperat område. Ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott som aldrig kan ursäktas.Det finns ingen här i kammaren som försvarar eller skulle bortförklara problemen med de barnböcker som produceras i , förtrycket av HBT-personer i eller för den delen attacker mot civila israeler från palestinskt håll. Det finns ingen i den här kammaren som försvarar det. Men ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott, och det kan aldrig ursäktas.Det har gjort genom att ha sin verksamhet på de ockuperade områdena har varit att just bidra till ett folkrättsbrott. Genom sin verksamhet i den illegala bosättningen gör man det möjligt för att flytta bosättare från in på ockuperat område i strid med artikel 49 i , eftersom företaget skapar jobbtillfällen och ekonomisk utveckling i bosättningen på bekostnad av de palestinier som har fördrivits från sin mark mot sin egen vilja.Är det detta som kallar ekonomiskt utbyte mellan företagare?Tyvärr är inte ensamt om att bidra till folkrättsbrott. Kolsyremaskiner av märket tillverkas på i bosättningen 'ale Adumim av företaget . Företaget , som tidigare hette och som bedriver i alla fall delar av lokaltrafiken här i , bedriver också ett spårvägsprojekt i på ockuperad mark. bidrar till att förstärka ockupationen i östra genom att man knyter samman de illegala bosättningarna i östra med de israeliska delarna i västra . Därigenom stöder och bidrar och med sin verksamhet till brott mot folkrätten och försvårar försöket till fredsprocess.Carl Bildt säger i sin inledning att varken eller EU har direkta möjligheter att förhindra europeiska investeringar i bosättningar på de ockuperade områdena. Det är självklart helt sant, . Men det hindrar ju inte regeringen på något sätt från att även på det här området ha en dialog med det svenska näringslivet om lämpligheten i att bidra till folkrättsbrott. Är utrikesministern beredd att ta initiativ till en bred dialog med det svenska näringslivet för att förhindra att fler svenska företag investerar på de ockuperade områdena?Det här är inte en fråga om företagsekonomi, , det här är en fråga om folkrätt. Ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott och kan aldrig ursäktas. Jag har där jag bara vill lyfta fram några delar.Tone Tingsgård sade till mig att det var mitt problem om jag ansåg att debatten var endimensionell. var det inte först och främst interpellation jag lyfte fram, men jag tror faktiskt att det är fler än jag som ser problemet att den här debatten ibland blir väldigt endimensionell. När vi inte kan analysera en sak utifrån flera perspektiv tror jag att det skapar just de problem som vi ser.Roland lyfte fram frågan att barn inte ska lida. Jag tycker absolut inte att barn ska lida. Palestinska barn ska inte behöva lida. Israeliska barn ska absolut inte behöva lida. Det är därför det är så viktigt att fredsprocessen får ha sin gång. Jag är glad att parterna faktiskt förhandlar nu.Det är också viktigt att vi sätter press på både och . är en stor biståndsgivare till det palestinska folket. Det tror jag på många sätt är bra. Vi måste också säga att palestinierna har ett stort bistånd per capita. Det är säkert helt nödvändigt, men då måste man också kunna ställa sig frågan i den här diskussionen: Hur kommer det sig att mycket av den hjälpen ändå inte kommer till de barnen? slänger jag kanske in en brandfackla, men jag ställer mig den frågan. När biståndet är så stort, hur kommer det sig att det inte når de barn som så väl behöver det?Ameer Sachet tror jag inte lyssnade på det jag sade. När jag pratade om de av befolkning som har fulla medborgerliga rättigheter talade jag om apartheid och ingenting annat.Peter tycker inte att han är onyanserad på något sätt. Jag tycker det. I sitt första inlägg sade : Omvärlden sätter ingen press på . Jag delar inte den uppfattningen. Är det något land i den här världen som har en tuff press på sig - ett litet land mitt i - är det just . Jag tror att det kommer att fortsätta att vara så, i alla fall om jag får tro . Det är tydligt att debatten blir bättre om man kritiserar och lyfter fram flera perspektiv. Jag tycker att interpellanterna har fört en betydligt mer nyanserad debatt i sin andra runda.Jag skulle bara vilja kommentera tal om apartheid. Det är ett politiskt system, internt i ett land där man väljer att lyfta undan vissa människor, vissa rättigheter och så vidare. Då är det en intern angelägenhet i ett land, och därmed var du inne på interna angelägenheter vad du än säger.I ditt första anförande, , sade du också att ingenting görs för att sätta press på från omvärlden. Om vi tittar på de resolutioner och anmärkningar som FN har riktat till staten kan vi se att har fler kritiska punkter riktade mot sig än , , , och har tillsammans. Är inte det kanske det största trycket internationellt som finns på någon nation på denna planet så vet inte jag. kräver en total blockad av , diplomatiska sanktioner, avbrutet samarbete eller vad det är man är ute efter.Till vill jag säga att ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott är ett folkrättsbrott. Det finns inget skydd i folkrätten heller för missiler som sänds in på israelisk mark. Det kan man också mycket tydligare lyfta fram i sin kritik.Jag tror också att vi behöver nyansera bilden av vad är. I bor araber med fulla medborgerliga rättigheter som kan gå till domstol, som kan ha egna arabiska partier. Man har till och med partier i kammaren som vill upphäva nationen rätt att existera. Det tror jag inte ens att vi skulle klara av att hantera i den här kammaren om det fanns ett parti som ville att ska upplösas. Det finns 150 000 druser med fulla rättigheter i , och de uppfyller en oerhört viktig funktion. Därtill finns 50 000 palestinier som har lagliga arbetstillstånd i Israel.Herr talman! Vi får inte glömma att också drusiska kvinnor saknar sina drusiska män som har fallit offer i den här konflikten. Också israeliska araber saknar sina barn som de mister i den här konflikten. De judiska barn som går förlorade i den här konflikten saknas av sina föräldrar. Jag är glad över att både utrikesministern och flera interpellanter har betonat att det är viktigt att stödja progressiva krafter på bägge sidor. Den utvecklingen ser vi nu inte minst i , där Tzipi Livni har varit tydlig med att utesluta en del religiösa partier i samarbeten för att lösa problem. Hon har markerat på ett tydligt sätt.Det är också notabelt att Tzipi Livni kommer att bli premiärminister, och hon är den andra kvinnan i landet efter som får den posten. Hur många kvinnor har fått leda länder i och ? De får inte ens rösta i alla länderna där.Vi ser också progressiva krafter på den palestinska sidan. Jag är glad över att president har sträckt ut sin hand, och jag är positivt inställd till att han ofta, till skillnad från en del riksdagsledamöter i denna kammare, är skarp i att fördöma terrordåd. Han kan visa stark sympati för det israeliska folket när de blir utsatta som han lojalt står vid sitt eget folks sida.Om de progressiva krafterna i regionen ska stödjas måste man faktiskt också markera mot de krafter som står för fundamentalism, religiös och politisk sådan, och de som också sysslar med terroristverksamhet. Därför ska man inte släppa in Hamas i processen. Alla här kan nog villigt och tydligt erkänna att valen i var demokratiska. Det innebär inte att man med pengar eller politik också öppet måste stödja en regering när det finns andra alternativ.Jag är positiv till att både Tzipi Livni och lyfte fram inför den internationella kvartetten att man från bägge sidor, från och Kadimas sida, från den israeliska regeringens sida, vill ha kvar de tre kraven på Hamas, det vill säga att erkänna staten , respektera ingångna fredsavtal och ta avstånd från terror. Är det så mycket begärt att stå för det?Jag vill avsluta med att nämna vad , en klok kvinna, sade. Hon sade en gång att man inte kan skaka hand med knuten näve. Man kan inte heller skaka hand med en part som hälsar med den ena handen och har en kassamraket i den andra. Därför är det viktigt att ha kvar en tuff position mot Hamas. När vi talar om konflikten och problemen i är det viktigt att se skolböckernas betydelse och den våldsindoktrinering som sker i dem.Västbanken och har av regeringen valts ut som ett av de landområden som ska fortsätta att bedriva utvecklingssamarbete med. uppgår det svenska biståndet till området till ca . är därmed det land som ger allra mest bidrag till den palestinska myndigheten per capita.I dag har vi tack vare några organisationer som analyserar palestinska medier och litteratur möjlighet att ta del av innehållet i palestinska läromedel. På detta sätt kan vi följa hur fredssträvandena ser ut på bägge sidor av konflikten. Resultatet är nedslående för dem som hoppas på fred och försoning i regionen. Det är speciellt beklämmande att se att den senaste palestinska läroplanen som utarbetats av ytterligare har radikaliserats. I dagens läroplan är inte längre konflikten mellan och palestinierna territoriell som kan lösas med hjälp av förhandlingar. Den lyfts i stället fram som en religiös konflikt där varken eftergifter eller kompromisser tillåts. Skolböckerna utmålar hela nationen som historiskt islamistisk mark som under inga omständigheter kan ges upp. Det är också viktigt att se att det är hela staten som är i blickpunkten i fredsprocessen. Bildandet av den judiska nationen betecknas som den största katastrofen i världshistorien.Förintelsen under omnämns inte heller med ett enda ord i skolmaterialet. Det är en förnekelse som är beklämmande och som till och med skulle vara olaglig i många länder i världen. Trots att historieböckerna nämner nazisternas rasism och krigsförbrytelser undviker man att med ett enda ord nämna förintelsen av sex miljoner judar. Genom att medvetet förvränga historien och ge religiösa skäl för att misskreditera den judiska nationen sår man frön av hat och bitterhet, vilket kan bidra till att förklara hur rekryteringen av självmordsbombare lyckas. Martyrskap och kampen mot de otrogna lyfts fram i små barns läroböcker som något ädelt och eftersträvansvärt.Det är viktigt när vi ser på denna konflikt att se på en annan konflikt i världen, nämligen den framgångsrika fredsprocessen på . Då förband sig de stridande parterna att satsa på medveten fredsundervisning på alla nivåer i samhället, framför allt riktad till barn och ungdomar. Man var mycket medveten om att roten till konflikten inte kunde ryckas upp så länge hatpropaganda av olika slag tillåts florera i samhället, särskilt i skolböcker.Jag vill ställa ett par konkreta frågor till utrikesminister . Med tanke på de stora bidrag som vi ger till den palestinska myndigheten, är det inte dags att ställa frågor eller att göra en offentlig granskning av läroböckerna? Är det rimligt att svenska skattepengar i lika hög grad fortsätter att ges? Om hatpropagandan fortgår, är det inte rimligt att vi ställer krav på en förändring? Det tror jag är en förutsättning för att det ska bli den fred som vi alla efterlängtar i . Låt mig svara på den sista frågan. Om jag inte missminner mig var det så att det fanns anklagelser om att pengar - inte svenska pengar men pengar från Europeiska kommissionen - gick till den typen av skolböcker. Det skedde en granskning, och man fann att så icke var fallet. Men det var , och det var ett annat fall. Visst är det rimligt att vi ställer sådana krav för våra skattepengar.Det är en riktig beskrivning att man på bägge sidor ser detta som en religiös konflikt. Jag har hört företrädare från både den palestinska och den israeliska sidan tala om detta som ett heligt land som aldrig kan uppges - landet mellan och . Men man säger i alla fall att man måste acceptera en historisk kompromiss. Det må väl vara. Må de bibehålla sina religiösa anspråk men politiskt för denna och kommande generationer acceptera att en kompromiss måste ske i ett land som flera religioner betraktar som heligt från sina olika utgångspunkter.Jag ska kort försöka svara på några frågor.Roland nämnde den humanitära situationen. Det finns ett omfattande humanitärt stöd. Då talar jag inte bara om det svenska stödets omfattning utan också om det stöd som ges via FN och Europeiska unionen. Det humanitära stödet inte minst till barnen är mycket omfattande. Det gäller inte minst för att de ska få en fungerande utbildning. Utbildningssystemet har sina betydande brister, men tack vare det internationella stödet får i alla fall barn i de palestinska områdena en bättre utbildning än de får i många andra delar av - av fel skäl, men råkar det vara så.Tone Tingsgård undrar om den bild jag ger av förhandlingsläget är för optimistiskt. Ja, det är möjligt att det är så. Det kan vi inte veta. Men det finns ett skäl i sig att understryka att det finns ett antal punkter som ger anledning till en viss optimism.Vi ska inte heller underskatta svårigheten. Det är så lätt att säga att politik är att vilja. Finns det bara vilja går det att åstadkomma detta. Nåja, fullt så enkelt är det inte när man ska sluta kompromisser. Det finns starkt delade meningar om vad som ska göras med . Flyktingfrågan är mycket komplicerad från alla tänkbara utgångspunkter. Säkerhetsfrågorna vad gäller framtida statsbildningar är icke lösta i en handvändning. Vattenfrågorna måste på ett eller annat sätt få sin lösning. Gränsfrågorna är kanske ett av - med undantag av - de minst besvärliga områdena. Där kommer självfallet bosättningspolitiken in.Det här kommer att kräva plågsamma kompromisser, eftergifter, både på israelisk och på palestinsk sida. Vi ska inte underskatta de svårigheter som detta innebär, men vi ska försöka göra vad vi kan för att leda dem framåt och för att säga: Når ni fram till fredsavtal är det bara början på ett fredsbyggande. Det kommer att pågå , och där kommer vi, det internationella samfundet, att försöka hjälpa till.Kort om Hamasfrågan, som alltid är populär. Låt mig börja med att ta bort en myt, och det är att vi skulle ha bojkottat samlingsregeringen. Jag var själv med på två besök i och träffade företrädare. Det var officiella stora möten, med presskonferens, och brak, musik och allt sådant där, med företrädare för samlingsregeringen. Vi har fortsatt att ha kontakter med de olika palestinska regeringarna och kommer att fortsätta att ha det oavsett vilken sammansättning som dessa regeringar har.Däremot tror jag inte att det där med att skicka en generalkonsul för att träffa någon Hamasledare skulle vara särskilt konstruktivt, i ett läge där Hamas själv vägrar att komma till försoningssamtalen i . Detta skulle just nu uppfattas som att man underminerade de ansträngningar som sker av president . Folkrätten måste vara utgångspunkten för fredsprocessen och de förhandlingar som krävs för att uppfylla resolutionerna 242 och 338.Det är väldigt viktigt att fredskrafterna stärks både på israelisk och på palestinsk sida. Det är vår skyldighet här i , i EU och inom ramen för FN, och det är vår skyldighet som riksdagsledamöter, att på alla möjliga sätt ha kontakter med de organisationer och grupper som vill ha fred i , oavsett om de är palestinier eller israeler.Jerusalems framtida status är en fråga som berör hela världssamfundet. Det är en stad med två folk och tre världsreligioner. framtida ställning måste ingå i en allomfattande fredsuppgörelse. Denna uppgörelse måste bland annat säkra religiös pluralism i och tillträde till de heliga platserna för alla troende, oavsett vem eller vilka som har kontrollen över staden.Det som sker nu är att bygger hus på ockuperad mark på ett sådant sätt att östra skärs av från resten av . Palestinierna kan inte komma in eller ut utan att passera israeliska gränsposter och ha särskilda och tillstånd. Alla bosättningar kommer att omöjliggöra framkomsten på vägar som förenar och östra . Det palestinska östra hotas av en isolering som påminner om under det kalla kriget.Nu vill jag fråga utrikesministern - förhoppningsvis hinner han svara på någon fråga - vilka diskussioner som har förts med om bosättare som agerar både med och utan regeringens stöd, vilka krav och EU har framfört, hur utrikesministern ser på deras beväpning och attacker mot vanliga palestinier samt när tänker respektera folkrätten och upphöra med våldet mot civila palestinier. Det var skönt att höra att även håller med mig om att inga barn ska lida eller ha de förutsättningar som palestinska barn lever under. Men vad tänker ni som har makten göra åt situationen? Hur tänker ni göra för att försöka påverka till en förändring för palestinska barn? Jag tycker inte att jag har fått något svar på det.Jag vill avsluta mina inlägg med att tacka utrikesministern för svaret på alla interpellationer, bland annat interpellationen om i och interpellationen om ekonomi och arbetares rättigheter. Jag glömde bort det från början, och jag ber om ursäkt för det.Det som utrikesministern lyfte fram om stöd till utbildning är givetvis bra. Han lyfte också fram många viktiga insatser som pågår. Men det känns inte som att det räcker. Någonting mer måste göras.Jag kan inte direkt påstå att vare sig ministerns skriftliga svar eller muntliga utveckling av svaret har gjort mig lugnare beträffande hur utrikesministern avser att agera eller vilka initiativ ministern tänker ta för att påverka förhållandena i och att utvecklas åt rätt håll framgent. Det är det som jag tycker är mycket intressant.Om utrikesministern avser att ta några initiativ eller på något sätt agera för barnens förutsättningar eller för palestinska arbetares ekonomi och rättigheter, ja, då vill jag gärna höra om detta i ministerns slutanförande. Det kan vara så att vissa ledamöter i kammaren tycker att det är okej att man har ett system på den av ockuperade där man har en dålig grusväg för palestinier och en bred fyrfältsväg bara för bosättare. Det kan vara på det sättet. Stå då för det och tala om att det är er uppfattning!Jag tycker att det här är någonting som inte hör hemma 2010. Det är någonting som bygger på åtskillnad. Precis som konstaterade att han tyckte att det här var apartheid har , före detta president i , gjort liknande konstateranden. Jag har också gjort ett sådant konstaterande. Det är alltså många som har sett det här. Man behöver inte vara blind.För det andra: Det görs uttalanden och resolutioner. Så är icke fallet. Konfiskering av land fortsätter. Man bygger en mur. Allt det här fortsätter, trots uttalanden och trots resolutioner.Jag ska inte säga exakt hur man hanterar en sådan här situation. Men jag tycker att och EU kanske borde fundera igenom hur man gör i en situation när uttalanden och resolutioner tydligen inte betyder särskilt mycket, framför allt i . kanske borde fundera på om deras strategi håller. Kanske vi får se att en ny president i skulle kunna åstadkomma någonting mer än det som har gjorts.När det sedan gäller muren kan jag bara konstatera att det finns ett uttalande från i från som tydligt klarar ut att det här är olagligt, att bryter mot internationell rätt och bör riva muren. Vad gör utrikesministern för att stödja utslaget i i ? Bildt har inte kommenterat det här med bosättningarna och hur man jobbar med den frågan. Jag skulle vilja att du utvecklar ett resonemang kring båda de här punkterna. Jag håller med om alla de svåra problem som förhandlingarna måste lösa när man väl kommer in i regelrätta förhandlingar; de ska liksom lösa konflikten.Samtidigt är det så att medan pågår händer det så mycket saker på marken , både på och i . Det är väl likadant med den här konflikten som med så många andra, att för av konflikt rycker freden längre bort och inte närmare. Omständigheterna på marken gör det svårare att implementera vilket resultat det än kan bli av förhandlingarna.Då undrar man: Vad händer om misslyckas? Finns det en plan B, och vad går den i så fall ut på?Vad man ser nu - och där är vi uppenbarligen lite oense - är att just den här konflikten inom den palestinska befolkningen är en försvårande omständighet, och det är svårt att se att någon gör någonting för att hjälpa upp försoningsproceduren. Hamasfrågan är komplicerad, och jag har sagt tidigare att jag inte stöder Hamas politik. Man ska ställa berättigade krav på alla parter, även Hamas givetvis. Men de vann valet, och de måste ha haft folkligt stöd. Vi måste förhålla oss till det. måste förhålla sig till det. Israeler måste förhålla sig till det. Alla måste förhålla sig till det.Det är där som jag nog kan skönja en annan syn på en lösning än jag har hört tidigare. Jag tror på samtalets och på mötets möjligheter att förändra. Isolering leder ingenstans - det leder till vägs ände.