· GV10510 · 2008-04-22 21:12:39 — Det är rätt stor skillnad mot förut under den regering som satt i när det var en ohygglig massa personer som hamnade rakt ut i förtidspension.Det är för det första den största minskningen av utanförskapet någonsin i svensk historia. För det andra är det internationellt sett så att det bara går att jämföra med Clintonåren i . De gjorde ungefär samma sak med inkomstskattesänkningar för dem som tjänade lite i kombination med andra motsvarande åtgärder.Detta motsvarar, som vi har sagt förut, tre , tolv eller varför inte 970 Färna i där bor. Det är mycket med 970 Färna. Det är väldigt mycket.Är jag då nöjd? Nej, som jag har sagt förut. Vår målsättning är att alla som vill och kan arbeta ska ha en möjlighet att göra det. Det är därför vi måste arbeta vidare med dem som har sett en och annan högkonjunktur passera förbi i socialdemokrati regi utan att det har hänt någonting.Det är just dem som vi med jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga med kompletterande aktörer försöker att göra en starkare insats för att få tillbaka. 2,6 miljarder är mycket pengar, fru talman. Det är bra som arbetsmarknadsministern säger att Arbetsförmedlingen har fått ett nytt uppdrag och att man ökar coachningen. Jag tror inte att det kommer att räcka för att klara det uppdrag vi har när det gäller framför allt de funktionshindrades situation.Sverige har kommit långt på vägen mot att bryta utanförskapet, men mer kan göras. Jag tycker att vi ska titta på hur andra länder har jobbat som till exempel , , och . Det gäller att hitta en bra ny modell för en arbetsförmedling i medborgarnas tjänst.Det visade sig att ett av de företag jag besökte jobbar med personer som hade 18 månaders sjukskrivning, och de hade fått ut i arbete. Det hade de ingen subvention för. Företagen måste köpa tjänsterna åt långtidssjuk personal som behöver byta arbete.Det är bra att dessa företag gör detta. Annars hade de personerna kanske hamnat i förtidspension eller arbetslöshet. Men de personerna hade inte kunnat få den speciella hjälpen på Arbetsförmedlingen. Det jag tycker är så tråkigt är att personer som inte klarar av arbetsuppgifter inte kan få hjälp till omställning och ett nytt jobb.Jag ser att arbetsmarknadsministern säger i sitt svar att några ytterligare initiativ inte är aktuella just nu och att regeringen återkommer i samband med budgetproposition mer formerna för jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas. Det är en del.Jag tror också att det vore väldigt lyckosamt om vi öppnade för en mångfald av aktörer på arbetsförmedlingens område. Med det behövs en klassificeringsmodell. Det behövs också någon typ av ersättningsmodell så att var och en som vill ha en specialisttjänst på området själv ska kunna få en ökad makt i sin hand. Det gäller framför allt dem som står långt ifrån arbetsmarknaden. Jag ska inte förlänga debatten så mycket mer. Jag vill ta upp några erfarenheter från länder som varit lyckosamma. Det är , som kanske är på väg dit, och . Det har varit en dörr in, det vill säga att man har en dörr in i systemet.Där måste jag faktiskt berömma Socialdemokraternas utvecklingsarbete lite grann som är åt det hållet. Det är oerhört intressant. Sedan är jag kanske inte fullt så intresserad av den norska NAV-modellen eftersom den förutsätter ett par saker.Det är att man bakom ryggen slår ihop alla myndigheter till en stor myndighet som förvaltar av statsbudgeten. Jag tror att det skulle medföra ett fokus på organisationsförändringen i sig snarare än på den som går in genom den enda dörren.Dessutom bygger det norska systemet på att man har en statlig a-kassa. Vi har en socialdemokrati som inte gillar att man ska ha ett obligatoriskt försäkringsskydd vid arbetslöshet, vilket förvånar mig rätt mycket.Man har en dörr in och har en möjlighet att få en person - oavsett som det står Arbetsförmedling, Försäkringskassa eller vad det nu kan vara - som hjälper en att få den absolut bästa hjälpen. Det tror jag definitivt är någonting som kommer och som vi måste titta vidare på.Det arbetet har påbörjats. och Arbetsförmedlingen samlokaliserar sig på ett 90-tal platser runt om i landet. Det är ett första steg. Man har från , och tagit initiativ till ett gemensamt arbete för att identifiera ett hinder i vägen för ett fördjupat samarbete. Det gäller hinder i till exempel lagstiftning, förordningar och övriga styrdokument. Det håller vi nu på att titta väldigt noggrant på. Det finns väldigt mycket mer att göra på det området.Jag är väldigt glad för att det arbetet har kommit i gång. Vi kommer att fortsätta att driva på det. I kombination med att vi öppnar för kompletterande aktörer i det tredje steget i jobb- och utvecklingsgarantin och i utvecklingsgarantin totalt sett menar jag att vi får en mångfald och en möjlighet att hjälpa dem som verkligen behöver det på ett vettigt sätt.