· GV10510 · 2008-04-22 21:12:39 — har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att ytterligare stimulera tillkomsten av alternativa arbetsförmedlare utöver de åtgärder regeringen redan genomfört.Inledningsvis vill jag påminna om att Arbetsförmedlingens monopol avskaffades . Då upphörde kravet på tillstånd från dåvarande för att bedriva privat arbetsförmedling. Det finns alltså inga hinder i regelverken för den som vill bedriva arbetsförmedling. Ett aktuellt exempel är , som är ett samägt företag mellan och Salus Ansvar. De jobbar med att förmedla jobb åt medlemmar i fyra akademikerförbund. Ett annat exempel är de jobbtorg som finns i och som bedrivs av kommunen.Det torde vara bekant att regeringen mycket starkt betonar prioriteringen av insatser för dem som står långt från arbetsmarknaden. Kompletterande aktörer har en viktig uppgift för att minska utanförskapet. Jag menar att det är nödvändigt att använda även andra kontaktnät och arbetsformer än dem den offentliga arbetsförmedlingen har. Inga vägar ska vara oprövade. Jag välkomnar alla initiativ till privat arbetsförmedling, inte minst sådana som vill hjälpa dem som har svårast att få arbete. Regeringens uppdrag till Arbetsförmedlingen är också att fler aktörers kunnande och kompetens ska tas till vara inom till exempel jobb- och utvecklingsgarantin. Inom den offentliga arbetsförmedlingen pågår stora förändringar. gick startskottet för den nya sammanhållna myndigheten . Den offentliga arbetsförmedlingen ska finnas kvar och fyller en viktig funktion, men måste förmedlingsverksamheten bli mer diversifierad. Med detta menar jag att den offentliga arbetsförmedlingen ska kompletteras med andra aktörer. Det kan vara olika privata företag men också fackliga organisationer eller andra ideella organisationer har en viktig roll i detta sammanhang. Jag vill särskilt understryka vikten av att sociala företag medverkar till att fler kommer tillbaka till arbetslivet.Redan 2007 fick dåvarande Ams i uppdrag att mer aktivt använda kompletterande aktörer i förmedlingsarbetet, och Ams valde att starta en försöksverksamhet på tre olika platser i landet. Verksamheten utvärderas av IFAU. Ett senare uppdrag, där Arbetsförmedlingen precis avslutat sin upphandling, gäller insatser för deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar. Uppdraget är att erbjuda upphandlade tjänster från kompletterande aktörer åt en tredjedel eller minst 10 000 personer av deltagarna i dessa garantier.Ytterligare ett uppdrag gäller genomförandet av försöksverksamhet med alternativa insatser för långtidssjukskrivna, som regeringen beslutade om . Försöksverksamheten ska omfatta minst 1 500 personer och bedrivas i , , och . ska svara för urvalet av deltagare och Arbetsförmedlingen sköta upphandlingen av de kompletterande aktörerna. Utvärdering kommer även här att ske genom IFAU. Några ytterligare initiativ är inte aktuella just , men regeringen återkommer i samband med budgetproposition med formerna för jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas. Tack, statsrådet, för svaret! Jag förstår att statsrådet ser positivt på min fråga om behovet av komplement till Arbetsförmedlingen i syfte att bryta det vi kallar för utanförskapet. Personer med funktionshinder, personer med invandrarbakgrund, personer med långtidssjukskrivningar och arbetslösa behöver ibland ett särskilt stöd för att komma in på arbetsmarknaden. Jag tror att Arbetsförmedlingen behöver konkurrens i sitt uppdrag.Statistiken visar att alliansregeringen har klarat av att bryta utanförskapet bättre än tidigare regering. har utanförskapet minskat med 145 000 personer, och det är bra. Men vi kan bli ännu bättre, och då tänker jag särskilt på personer med funktionshinder. Frågan är: Vad kan vi göra? Vad är det som behövs? Jag tror att vi behöver en ökad mångfald av arbetsförmedlare för att få in flera med specialkunskaper. I min interpellation till ministern ställde jag därför frågan: Vilka ytterligare åtgärder avser ministern att vidta för att stimulera tillkomsten av alternativa arbetsförmedlare utöver de åtgärder som regeringen redan genomfört?Min fråga kommer sig av att jag har gjort en internationell utblick och tittat på förhållandena i , , och och läst mig till lite grann vilka förändringar man där har föreslagit. Det visar att vår arbetsförmedling inte fungerar optimalt . har sagt i sin kritik 2006 att arbetsförmedlingarna prioriterade arbetet med arbetsmarknadspolitiska program. Varje arbetsförmedlare förmedlade fem gånger så många Amsprojekt som riktiga jobb. Man prioriterade inte kontakten med arbetsgivare. Mot den bakgrunden är det naturligtvis välkommet att regeringen har sjösatt en ny organisation för Arbetsförmedlingen i syfte att få till stånd en effektivare matchning och en ökad kundorientering. Regeringen har också satt i gång nya projekt för att få fler aktörer vid sidan av Arbetsförmedlingen. Men jag tror inte att de här projekten räcker, utan vi behöver en ökad mångfald av arbetsförmedlare. Vad har man då gjort i de andra länderna som är intressant? Ja, bland annat har man gjort sammanslagningar eller samorganisation mellan arbetsförmedling, socialtjänst och försäkringskassa. Man har gjort en gemensam ingång för alla som av någon anledning är beroende av bidrag eller ersättning för sin försörjning.Vad man också har gjort är att man infört olika former av poäng-, rating- och prestationssystem. Den här formen av klassificeringssystem efterfrågas nu här i av flera aktörer. Man vill kunna konkurrera på lika villkor. Tyvärr får vi nog konstatera att det inte är någon bra konkurrenssituation för andra aktörer som vill komma in på den här marknaden. Det behövs därför bättre spelregler.För att den arbetssökande ska kunna välja rätt förmedling - om man nu öppnar för ett system med fler aktörer - och göra jämförelser behövs en öppen betygssättning. Det är jämförelser som den arbetssökande själv ska kunna se. Hur fungerar olika arbetsförmedlare? En viktig fråga som jag tar upp i min interpellation och som jag gärna skulle vilja få svar på är hur ministern ser på att ta fram någon form av klassificeringsinstrument för att få en likvärdig bedömning av de personer som ska få hjälp av arbetsförmedlare, såväl statliga som privata aktörer. Kan ministern tänka sig ett öppet jämförelsesystem där arbetsförmedlingar av olika slag blir tillgängliga för de arbetssökande? Att hitta nya lösningar för att människor ska komma i arbete är viktigt. Därför måste vi skapa förändringar som ger snabbare vägar till fler riktiga jobb.Tidigare i dag har vi i kammaren diskuterat regelförenklingar när det gäller företagande och konstaterat att de regelförenklingsåtgärder som regeringen genomfört eller aviserat innebär besparingar med upp till 10 miljarder för företagen. Det blir lättare att starta och driva företag. Det innebär att det också blir fler jobb att förmedla.Nu handlar det om att göra arbetsförmedlingsprocessen enklare. Jag vill instämma i interpellantens ord om hur viktigt det är att stimulera tillkomsten av alternativa arbetsförmedlare.Arbetsförmedlingen ska vara vägen till jobb, inte till passivitet. Från sida har vi länge pratat om vikten av en vitalisering av förmedlingsverksamheten där privata aktörer ges ett tydligt mandat att förmedla arbete till arbetssökande. Att få in duktiga coachande entreprenörer i arbetsförmedlingsverksamheten är nödvändigt. Alla goda krafter behövs för att ge ökade möjligheter för arbetssökande att få arbete. Privata företag, organisationer, fackföreningar, utbildningsföretag och bemanningsföretag är exempel på aktörer med goda erfarenheter som skulle kunna bidra i förmedlingsarbetet.Med ett system där privata förmedlingsalternativ erbjuder hjälp till arbetslösa får vi en mångfald av olika aktörer och ger ökade valmöjligheter till den arbetssökande. En rörmontör kanske behöver en annan form av förmedling och coachning än en biokemist, och förmedlingsverksamheten behöver inte se likadan ut i alla delar av landet. Arbetsmarknaderna ser olika ut, och därför bör förmedlingsverksamheten anpassas till de lokala förhållandena.Någon form av ersättnings- eller bonussystem kan också kopplas till förmedlingsverksamheten för att ge incitament till att mer effektivt förmedla jobb. För att då undvika att förmedlingar endast förmedlar arbeten åt förhållandevis lättanställda personer kan ersättningssystemet utformas på ett sätt som särskilt gynnar dem som stått utanför arbetsmarknaden.Jag undrar hur arbetsmarknadsministern ser på ett sådant ersättnings- eller bonussystem. Under valrörelsen diskuterades det mycket kring utanförskapet och de en och en halv miljon som inte fick vara på arbetsmarknaden, som devisen lät. slår regeringsföreträdarna sig för bröstet och säger att antalet minskat med 145 000. Det var den siffran vi hörde. Det gäller i den högsta av konjunkturer på kanske flera decennier - , sägs det; jag vet inte vad exakt som är sanningen. Oavsett detta har det i varje fall varit en kraftig högkonjunktur.Däremot är det inte sant att den riktiga långtidsarbetslösheten sjunkit. Den är ganska . Det gäller både generellt och framför allt på ungdomssidan där det till och med finns en ökning. har man gömt undan en del av ungdomarna i ungdomsjobbgarantin, och de räknas inte längre som stående utanför. Man kan säga att den politiken inte varit lyckad. Det är ganska enkelt att förstå. Det har inte gjorts några riktade insatser. Den generella sänkningen av arbetsgivaravgifterna gör att man inte ändrar kösystemet på arbetsmarknaden. De som står närmast är de som först får jobb, och de som står längst bak står kvar där. Det är de som arbetsmarknadsministern nu hanterar i den jobb- och utvecklingsgaranti som det ska komma förslag om , när tiden börjar rinna ut för dem i det system som varit.Jag har ingenting emot att det finns andra som går in och hjälper till med grupper och så vidare, men om man inte styr det ordentligt finns risken att resurserna inte sätts in på dem som mest behöver dem. I stället kan det bli en förmedling av dem som redan har ganska lätt att få jobb. Det är den utveckling vi sett.Problemet är väl kanske inte förmedlingen för dem som står längst ifrån. Jag såg en siffra på alla som fått jobb . av dem saknade gymnasieutbildning. De som har dålig utbildning, bland annat äldre, och står långt från arbetsmarknaden har inte fått jobb fastän det är brinnande högkonjunktur. Det hjälper inte med högkonjunktur för den gruppen. De behöver andra insatser, riktade sådana. Det har vi inte hört ett ord om. har man dessutom missat tåget i tilläggsbudgeten. Där finns inga extra insatser. spår regeringen att konjunkturen går ned och att arbetslösheten till och med kommer att öka . Tror arbetsmarknadsministern att de som står längst ifrån är de som i det läget först får jobb? Nej, de står ännu längre ifrån.Slutligen vill jag skjuta in mig på en annan fråga. Arbetsmarknadsministern sparkade generaldirektören för Arbetsförmedlingen. Vi har aldrig fått något ordentligt svar på vad som var anledningen till det. fick generaldirektören fortsatt förordnande. är han rätt man på fel plats. Är det för att han inte varit tillräckligt aktiv i omställningsarbetet? Har han inte jobbat tillräckligt mycket för andra aktörer? finns det möjlighet för arbetsmarknadsministern att tala om vad som var skälet till att generaldirektören inte passade in.Jag vet mycket väl att en regering har rätt att byta chefer och så vidare, men det finns också en rättighet för både oppositionen och svenska folket att få en ordentlig förklaring till varför man byter ut en chef som man gett ett förlängt förordnande. Det vore på sin plats att ge ett besked här och . Var inte generaldirektören tillräckligt tydlig när det gällde privatiseringen av Arbetsförmedlingen, som ska ta fart? Jag ser, eller i alla fall anar, en koppling till det. Man vill ha en annan aktör där. Ge det beskedet så att vi vet hur det är! Det råder fortfarande viss dimma kring det som skett. Jag tycker att arbetsmarknadsministern nu borde ge besked om hur det förhåller sig. Jag ska svara på interpellationen.Varför är det bra med kompletterande aktörer? Där delar jag naturligtvis interpellantens utgångspunkt. Det är bra för att man får specialkompetenser och erfarenheter som jag tror i princip är omöjliga att anställa på eller att hitta på annat ställe. Man får också ett bemötande som för den enskilde är oerhört centralt. De som varit på exempelvis Basta i vet precis vad det handlar om. Det handlar om att känna den erfarenhet som kommer av det egna ursprunget. De egna erfarenheterna är oerhört betydelsefulla för den person som länge varit borta från arbetsmarknaden och inte sällan har flera olika typer av problem.Det finns många goda exempel. Basta är ett sådant. i är kommunens initiativ för att hjälpa personer med grava psykiska funktionshinder. Fontänhusen finns runt om i landet. Left is är ett privat företag i som arbetar med personer med Aspergers. Det finns en lång rad mycket bra exempel. De har fått komma in. De har fått vara en del av hur vi arbetar för att få tillbaka människor som länge varit borta från arbetsmarknaden att komma in och känna delaktighet, få en lön att leva på och vara med.Vi har dragit ned på arbetsmarknadspolitiska programinsatser för dem som har i arbetslöshet och i stället lagt mer resurser på de långtidsarbetslösa - 12,6 miljarder i jobb- och utvecklingsgarantin och i jobbgarantin för unga. Det har varit ett fullt medvetet val, och det av två skäl. Det första är att vi i goda tider med högkonjunktur på arbetsmarknaden naturligtvis inte ska låsa fast personer med i arbetslöshet i olika typer av arbetsmarknadspolitiska program utan i stället se till att de får ett jobb att gå till. Då ska vi också ha en arbetsförmedling som fokuserar på att förmedla arbete, inte en massa onödiga saker som friår och sådant.Det andra är att vi vet att de vi nu pratar om, de som varit borta från arbetsmarknaden, sett både en och flera högkonjunkturer passera utan att de känt att någon brytt sig om dem. Precis som och andra säger har man helt enkelt lagt resurserna på annat, slutat bry sig om dem och inte sällan väntat in en förtidspension. Därmed har de varit ute ur statistiken. Jag delar helt utgångspunkt att det är ett omänskligt förfarande.När vi gör detta säger vi olika saker. Det första är att det är i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga som vi har de svåra fallen. Det är också där vi behöver de kompletterande aktörernas specialerfarenheter, kompetenser och bemötande för att arbeta. Vi kommer att handla upp en tredjedel av dessa platser och tittar naturligtvis mycket noggrant på hur det hanteras.I arbetet används vissa begrepp, targeting, profiling och coaching, som är sätt att lägga upp den individuella handlingsplanen och bedöma vad som kan vara den vettiga mixen av åtgärder för att hitta rätt profil på personerna. Vid coaching ska det vara 15-20 personer per coach i jobb- och utvecklingsgarantin för att man ska få det rätta stödet för att kunna komma tillbaka.Det vi inte kommer att göra är att upphandla det rena förmedlingsuppdraget för dem som har varit arbetslösa , kommer in på arbetsförmedlingen och vill hitta ett annat arbete. Där finns det inget monopol. Det har inte funnits det . Vi menar att det vore ett felaktigt sätt att prioritera de knappa resurser som finns. Vi vill i stället se till att de finns för Arbetsförmedlingen och kompletterande aktörer när det gäller dem som har varit borta väldigt länge från arbetsmarknaden. Först skulle jag bara vilja säga att lägger sig i diskussionen, men verkar ha en helt annan utgångspunkt än det som är frågan. Jag blir så förvånad, för de frågor som tar upp gör att man känner att det är en gammaldags socialdemokratisk politik. Jag förstår inte hur ni ska kunna förnya er. Man känner att ni vänder er om, tittar efter det gamla och blir som en saltstod. Jag förstår inte hur ni ska kunna komma tillbaka till en framtidsinriktad politik.De siffror som tar upp är helt felaktiga. Vi vet att det i alla grupper har blivit en stor förbättring . Men det finns en grupp som fortfarande står lite och stampar. Det är de funktionshindrade, fru talman. Det är därför jag ställt denna interpellation. Det behövs särskilda insatser för den gruppen. Jag tror att det finns flera aktörer som skulle kunna göra så mycket mer. Vi lägger runt 30 miljarder på arbetsförmedlingsarbete. Det är enorma summor. Om vi bara skulle använda lite av dessa pengar till att satsa på fler aktörer skulle vi komma så mycket längre.Bemanningsföretagen tror jag kommer att spela en allt viktigare roll på en mer flexibel arbetsmarknad. Bemanningsföretagens omsättning ökar, och det märks bland annat av att branschen nästan har fördubblat sin omsättning . I går besökte jag flera aktörer som arbetar med att få personer med funktionshinder ut i arbetslivet. Ett sådant företag var . De har startat en verksamhet i syfte att hitta arbete åt personer med synskada och/eller rörelsehinder. Det är ett bra exempel på specialinriktat stöd till särskilda grupper. De blir arbetsförmedlare som kan just den här gruppens behov av stöd, och de ser möjligheter, inte hinder. Men vi skulle kunna göra detta i mycket större skala än vad som sker om man hittar de rätta incitamenten.Jag tror att vi behöver se oss omkring och hitta nya vägar för att få fram de nya jobben och de jobb som funktionshindrade också kan vara med och utföra. Vi behöver se till att fånga upp de företag och arbetsgivare som vill ta ett större samhällsansvar. visade i går på ett av mina studiebesök att de särskilt välkomnar personal att jobba för dem på intern entreprenad. De vill ge personer med funktionshinder arbete. De vill jobba med det som heter corporate social responsibility, alltså samhällsansvar. Det blir allt viktigare för olika företag.Nu gäller det att fånga den goda trenden. Det finns företag som vill anställa personer med funktionshinder. Jag tror att Arbetsförmedlingen tyvärr inte riktigt klarar av uppdraget. Det är bråttom nu om vi ska få hjälp av högkonjunkturen. Vi ska få hjälp att förmedla jobben. Jag tror att vi behöver någon typ av klassificeringssystem för olika personer med olika behov. Därmed kan vi hitta olika aktörer.Jag hoppas och ser fram emot en mångfald av arbetsförmedlingar , och jag hoppas och tror att även statsrådet vill vara med och utveckla detta. Arbetsförmedlingen kommer naturligtvis att finnas kvar som en aktör, men precis som inom många andra områden tror jag att konkurrens gör att vi får en förbättring av innehåll, kvalitet och metodutveckling.Frågan till statsrådet är vad det finns för hinder för att vi får ännu fler aktörer än de som finns i upphandling. Vad är det som begränsar ministern vad gäller alternativa aktörer som komplement till det som finns i projektarbete? Vid tidigare debatter och även här har jag lagt märke till att arbetsmarknadsministern har uttryckt sitt stora förtroende för de sociala företagen. Det är bra, för det synsättet vittnar om en insikt om att många personer med funktionsnedsättning genom de sociala företagen kan få möjlighet till jobb. De sociala företagen blir i många fall också något av en arbetsförmedling genom sina kontaktnät med företag och kommuner. Genom dem slussas många ut i arbetslivet.Jag vill här lyfta fram ett gott exempel nedifrån . Jag tänker på det sociala företaget i utanför . De har lyckats mycket bra med att få personer att gå vidare till jobb i närområdet.Att bli respekterad för den man är, bli bemött på ett korrekt sätt och få träffa en person och inte bara hänvisas till en jobbsökardator betyder mycket för varje arbetssökande. Det är på samma sätt med den arbetsgivare som kontaktar Arbetsförmedlingen när han eller hon söker lämplig arbetskraft. Det är viktigt med korrekt bemötande.Det känns väldigt bra att vår nuvarande regering har insett vikten av mångfald när det gäller att förmedla arbeten. Att få ha ett arbete, känna sig behövd på en arbetsplats och uppleva gemenskap med arbetskamrater är någonting som vi önskar alla människor. Det är intressant att höra den här debatten och även arbetsmarknadsministerns svar om alla insatser som ska göras och hur alla ska bemötas. Arbetsmarknadsministern slår sig för bröstet och talar om på vilket sätt han har gjort de riktigt långtidsarbetslösa synliga. Det har varit mycket prat om det i denna kammare. Det har ägnats mycket tid åt denna grupp.Men i praktiken och ute på fältet har det inte hänt någonting. Långtidsarbetslösheten ligger stadigt kvar på en väldigt hög nivå. Det har hänt väldigt lite på den punkten. Det beror på att insatserna inte har nått dem över huvud taget. Det går an att tala om allt man ska göra, men man tillför inga resurser. Det spelar ingen roll om det är Arbetsförmedlingen eller en privat aktör som ska jobba med det här; de ska ändå ha betalt. Arbetsförmedlingens tjänster bekostas via anslag. Privata aktörer kommer inte att göra detta gratis utan kommer att vilja ha betalt för de tjänster de utför. Då måste det fram resurser som är riktade till detta. Där har man inte gett någon indikation på vad man ska göra. Vi går in i en lågkonjunktur. Jag behöver inte överdriva på något sätt, det räcker med att ta regeringens siffror för att se hur det ser ut.När det gäller arbetsmarknadspolitiken kan vi se att just nu kommer med ett betänkande som ger en svidande kritik, som i princip säger att regeringens arbetsmarknadspolitik inte har haft någon effekt alls. När regeringen i vårmotionen ska visa vilken bra jobbutveckling man har haft måste man gå tillbaka och ta in hela 2006, då nuvarande regering över huvud taget inte hade någonting med politiken att göra. Då var det en annan regering, som man nu dömer ut som gammalmodig, värdelös och oförmögen att blicka framåt. Ändå tillkom det så mycket jobb , trots denna regering. Man borde hyfsa språket lite grann på det området.Till sist: Jag förstår att Littorin inte vill svara när det gäller generaldirektören. Jag vet inte; kanske talar det rykte sanning som säger att Littorin är överkörd av , att det var en beställning därifrån att generaldirektören skulle bort. Vi ska hålla oss till interpellationen. Det vore trevligt.Arbetsförmedlingen förmedlade 830 000 jobb . Det var ungefär hälften av de jobb som bytte händer. Det är i både svensk och internationell jämförelse en väldigt hög och bra siffra. Det får mig att tycka att Arbetsförmedlingen gör ett bra jobb, framför allt när den inte har 40 olika delmål och en konstig organisationsstruktur, utan är en myndighet med ett tydligt mål: att förmedla arbeten. Arbetsförmedlingen gör ett väldigt bra arbete.Problemet är just dem vi diskuterar. Det är de som har varit borta länge och har multiproblem och inte känner sig sedda eller bemötta på det sätt de förtjänar. Min slutsats blir att vi måste öka möjligheterna just inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga så att de blir bemötta på rätt sätt och får de erfarenheter de behöver.Det går inte att anställa sig till, kommendera fram eller ens utbilda de duktiga arbetsförmedlarna till. Det tror jag att man får genom dem vi har talat om, de sociala företagen, ideella organisationer och också bemanningsföretag.Jag kan just nu höra och läsa mig till att bemanningsföretagen är i intensiva diskussioner med de sociala företagen för att kunna erbjuda väldigt väl skräddarsydda upphandlingsuppdrag till Arbetsförmedlingen. Det känns väldigt bra.Désirée frågar mig om det finns några hinder när det gäller detta. Det gör det faktiskt inte. Monopolet är borta, och på det viset finns inga hinder. Det är bara att köra på. Jag välkomnar alla som vill arbeta. Men det blir inga statliga pengar för det rena förmedlingsuppdraget. Det kommer inte att ske.Vi lägger de resurser vi har i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga. Där gör vi så att minst en tredjedel ska handlas upp av de kompletterande aktörerna. Det är den komplettering vi gör.Utanförskapet har minskat med 150 000 personer sedan valet, . Det är en person .