· GW10152 · 2008-12-16 18:54:03 — Då tycker jag att det är ovanligt snabbt agerat av en regering att redan nu säga att man ska göra en utvärdering och att den ska läggas fram snart. Det är utomordentligt bra. Dessutom har regeringen tidigare levererat 28 §, som i någon mån har varit en ventil för dem som är på väg att drabbas av angrepp.Jag tror också att ministern har en stor poäng i att det nu handlar om att föra samman, att få en accept för, de olika ytterlighetspunkter som de facto finns i den här frågan. Jag tror att det är grunden för att vi ska fortsatt ha en bra inriktning när det gäller förvaltningen.Jag blir också glad när ministern säger att han inte är "främmande för att i någon form, inom ramen för rådande direktiv och internationella åtaganden, skapa ett ökat utrymme för förvaltning av vargstammen". Jag vill bara av hela mitt hjärta uppmana ministern att verkligen se till att leverera. Då är det viktigt med förvaltning och genetiken. Jag tror att vi är helt överens, oavsett var vi hör hemma, om att den vargstam vi ska ha naturligtvis ska vara kraftfull och ha genetiskt fulländade djur och inga degenererade krumelurer som bland annat kan bli besvärande i kynnet.När det gäller försöksområden vill jag ge rådet att hela området där det finns varg bör i så fall vara försöksområde. Det innebär där vargen finns. Jag önskar lycka till i det fortsatta arbetet. Vi har fått varg till , mitt hemlän. Då tror naturligtvis alla att det är därför jag ger mig in i den här debatten, men det är det inte. Det var när jag hörde miljöministerns passus om att landsbygdens folk ska hinna anpassa sig till ökad vargförekomst. Det där var visst aktuellt . Det var när vi fattade beslutet att vi skulle ha som delmål att ha 200 vargar i landet. Jag var med då. Förslagen var allt från noll till tusen. enades vi om - vi var i huvudsak eniga här i kammaren - ett delmål på 200.Den kunskap vi hade då, och den tro vi hade, var att de skulle fördela sig spritt över landet, inte att de skulle samla sig i två eller tre län. Hade de 200 fördelat sig som drömmen var hade det varit lite annorlunda. Då stämde den där passusen ganska väl, om att landsbygdens folk skulle hinna anpassa sig till en ökad vargförekomst men på en låg nivå.Nu har vargarnas beteende visat att det inte är så, utan de är fortfarande ganska koncentrerade, även om vi har fått ett par till . Det innebär att vi nu ganska raskt måste vidta åtgärder, för annars är risken att situationen blir svår att hantera. Det är väl inte det roligaste som finns att jaga varg. Jag vet själv vad jakt innebär, och det är inte ett byte som man tycker att det är speciellt kul att jaga. Det skulle jag själv inte tycka.Den avgörande frågan för den framtida vargförekomsten är den genetiska frågan. Då finns det två möjligheter, eller fler. Ska man ha en vargstam med någorlunda låg numerär i landet fordras det att någon hinner igenom det minfält som renbetesområdet innebär, kommer ned och kan sprida sina gener i och . Detta lyckas inte alltid.Den andra metoden är naturligtvis att man byter ut en och annan varg. Vi plockar upp och skickar i väg ett par och hämtar hit ett par, så får vi bättre gener på det sättet.Ett tredje alternativ är att vi låter stammen växa, men inte minst den här debatten visar att detta inte är möjligt.Då kommer min fråga till miljöministern: Hur ser miljöministern på möjligheten, om man ska klara en någorlunda låg numerär, att inplantera gener för att vidmakthålla stammens genetiska status så att det inte blir ett skäl till att vi måste hålla ett större antal vargar i landet än som är nödvändigt? Jag vill tacka interpellanten, och jag vill även tacka ministern för svaret. Interpellationen handlar om jakt på varg, och jag tänkte i första hand uppehålla mig vid det ämnet.Sedan lämnade besked om uppnått etappmål är det väl många som har funderat på vad som kommer att hända. Det har nog flera funderat på sedan beslutet om detta etappmål fattades i kammare. Jag var själv inte ledamot . Man behöver ändå vidta åtgärder.I finns en samsyn, som ministern kanske pratar om här. Jag skulle vilja nämna som exempel att vi har levt länge med vargen, och där jobbar tillsammans med , med djurägarna, med och med andra intressenter på ett föredömligt sätt. Det skulle kunna skapa en modell för övriga landet. Jag vill bara nämna att den samsynen inte skapades över . Man kom inte fram till den väldigt snabbt, utan det är någonting som man har tagit fram med hårt arbete och stort tålamod.Vargars beteende kan man fundera över när det gäller jakt. är vargen inte så rädd för människan. Alltså måste vi människor ändra beteende, eller gå tillbaka till det beteende som fanns när det förekom svält i - det är inte så länge sedan. Vi ska alltså skrämma rovdjuren, och vi ska se till att det finns en skiljelinje mellan människor och rovdjur. Från länsstyrelsehåll uppmanar man befolkningen i till detta , och det är naturligtvis rimligt. har man icke uppmanat till detta, utan människor har stått och fotograferat och försökt komma nära våra rovdjur. Detta är inte ett sunt beteende - det förstår ju människor vid sunda vätskor.Nåväl. Jag tycker att det är ett glädjande besked som vi får här. Jag delar ministerns uppfattning att vi inte ska eftersträva försöksverksamhet. Det låter bra. Etappmålet är uppnått, och då har vi att hantera det och utgå från det. Jag tycker ändå att det har varit en snabb hantering.Jag vill passa på att ställa en fråga, och det är om ministern kan säga någonting om jägarnas roll i det fortsatta arbetet. Ministern nämnde att det har förekommit en träff mellan jägarorganisationer, miljöorganisationer och liknande. Jag skulle alltså vilja höra någonting om jägarnas roll. Först och främst välkomnar jag engagemanget. Det är bra att vi kan samlas så många i diskussionen.Det är naturvårdsskäl som ligger bakom att målen har fastställts, och därför kommer det också att vara mycket viktigt att ta till vara naturvårdens intressen i det arbete som vi nu har framför oss. Jag menar att det är grundläggande också ur naturvårdssynpunkt att det finns legitimitet för förvaltningen av rovdjuren. Ju större acceptans det finns, ju bredare människor kan känna sig trygga och delaktiga i det som sker, desto starkare stöd kommer det att finnas för att vi av naturvårdsskäl har ambitiösa mål.Det är också därför som jag är så mån om att föra samman intressen. Jag är övertygad om, som var inne på senast, att det är ett arbete som tar tid. Därför ska vi se till att skapa just för att jämka samman, skapa större samsyn och mer vilja att samarbeta. Där menar jag att också jägarnas organisationer kommer att spela en mycket stor roll, liksom i övrigt landsbygdens organisationer. Jag tror att vi i den regionala förvaltningen ska se möjligheter just för de olika intressena att finnas med i ett konkret arbete, inte bara beskriva för varandra varför den andra har fel.Det är klart att det finns ett samband mellan å ena sidan antalet vargar och å andra sidan den genetiska statusen hos vargstammen. Med det menar jag att det som väcker människors oro är om vargstammens antal skulle öka okontrollerat. Men det som i själva verket betyder mest ur naturvårdssynpunkt är att vi ser till att göra någonting åt vargstammens dåliga genetiska status. Det kommer att behövas en genetisk förnyelse. Det kommer att behövas ökad genetisk variation. Det är en av de saker som jag tycker kommer att vara viktiga i det fortsatta arbetet.Jag vill bekräfta att det verkligen har gått snabbt. Det är, precis som sades, vi fick konkret bekräftat att etappmålet är uppnått. Den här regeringen har redan presenterat åtgärder när det gäller 28 § i jaktförordningen. Vi har också principiellt tagit ställning till en ökad regional förvaltning och ökad lokal delaktighet.Jag har betonat att jag inte är främmande för att skapa ett ökat utrymme för förvaltning av vargstammen. Jag säger alltså inte nej till åtgärder. Det är bara jämförelsen med björnen som jag varnar för, därför att den kan leda fel i diskussionen.Jag förbereder också fler åtgärder, och jag är beredd att i den takt som de ska presenteras se till att göra det i snabbt tempo, just därför att jag är övertygad om att det är aktivitet, inte passivitet, att vi rör oss framåt i det här arbetet, inte står stilla, som kommer att föra intressen samman.Jag vill också på de frågor som har ställts bara konstatera att jag inte spekulerar i om det har skett tidigare inplantering i vargstammen. Jag konstaterar bara att vargar rör sig över väldigt stora ytor. Vi kommer under alla förhållanden att behöva se en genetisk förnyelse.Jag har mycket stor respekt även för rennäringens situation. Därför ska vi väga in de hänsynen i det arbete som ligger framför oss.Jag värdesätter att vi kan ha ett brett samarbete i och konstaterar att det inte finns någon miljöpartist eller vänsterpartist närvarande vad jag kan se. Jag tror att det kommer att glädja många socialdemokrater om regeringen fortsätter att visa ordentlig handlingskraft. Det kanske kan underlätta samförståndet en del på den vänstra kanten, om man säger så. Naturvården är grunden, precis som miljöministern säger, och biologisk mångfald är A och O. Vi ska ha en stark och livskraftig stam av både varg och andra rovdjur i . Det är viktigt för rovdjursutvecklingen att den får en stark legitimitet.Jag tog upp den oro som bland annat många fårägare i för fram till mig, och jag vill avslutningsvis säga några ord om det. Vi måste forska mer på frågor som rör samexistens. Hur kan fårägare och andra djurägare skydda sina djur? Finns det bättre stängsel? Ger hundar ett bra skydd? Hur kan vi från samhällets sida finnas där när angreppen sker?Jag har en idé, och det skulle vara intressant att höra miljöministerns syn på den. Kan vi i länen tillsätta så kallade stängselgrupper som åker runt och hjälper till att sätta upp rovdjursstängsel och även hjälper till att sköta dem? Det kräver nämligen mycket arbete, och många lantbrukare pekar just på att det tar mycket kraft att sätta upp, och inte minst sköta, stängslen.Utredningen pekar på toleransnivåer på regional nivå. Finns det med i miljöministerns tänk framöver?Vi har många besvärliga frågor att hantera. Inte minst gäller det den gemensamma diskussionen mellan och . Vi deltog i ett möte på , och det var bra att miljöministern var med. Vi fick höra att det finns tre revir på gränsen mellan och . För att komma framåt måste vi därför öka samverkan mellan länderna.Andra svåra frågor är: Hur ska jakten framöver gå till? Hur inventerar vi vargstammen när snön kanske inte ligger kvar? Det finns alltså många spännande, viktiga och besvärliga frågor att ta hänsyn till.Jag tackar miljöministern för debatten. Det som egentligen väckte mitt engagemang och fick mig att gå upp i talarstolen även i denna slutomgång var det som tog upp, nämligen hans idé om inplantering av varg.Jag vill bara säga att det i vissa kretsar naturligtvis är en mycket kontroversiell tanke. Jag tycker emellertid inte att man ska rygga för den tanken, för jag är alldeles övertygad om att det stora flertalet hellre ser ett mindre antal och en toleransnivå på varg. I så fall kan man bibehålla genetiken genom att få in blod från annat håll. Jag är övertygad om att det är rätt väg att gå.Men, som sagt, jag överlåter åt miljöministern och regeringen att komma med förslag om hur en förvaltning kan och ska gå till och framför allt när den kan komma till. Det är spännande att så många deltar i den här debatten. Det som kanske är mindre spännande är att vi är så överens.Frågan behöver en ganska bred lösning, och det är viktigt att vi kan vara överens. Jag tror att det även framöver finns möjligheter att skapa en ganska bred lösning - naturligtvis under förutsättning att vissa villkor uppfylls. Det ena är att vi ska ha en vargstam i som är hållbar. Det är grundförutsättningen, och den har gällt redan från början.Men för att det ska kunna ske uppstår vissa "men". Dels gäller det genetiken som vi talat om, dels gäller det vargens beteende. Vi måste alltså få tillbaka vargens naturliga beteende, och vargens naturliga beteende är att den är rädd; åtminstone ska den vara skygg inför människan. Det är den inte om den inte blir jagad. Vargen har blivit jagad sedan hedenhös tid.Vargen måste också få spridning över landet så att ingen ska känna sig förfördelad om de inte får se varg och tycker att det är eländigt. Andra däremot kan tycka att de får se för mycket varg, blir drabbade och har problem på det hållet.Om dessa förutsättningar och några till kan lösas är det möjligt att vi kan få en bred lösning på denna fråga. Jag vill tacka miljöministern för svaret, och jag tackar även mina meddebattörer. Vi tycks vara väldigt eniga, och det finns ingen orsak för mig som tämligen ny ledamot att ifrågasätta varför man inte gjort någonting under beslutet fattades. Vi ser i stället framåt, vilket jag tycker är rimligt, och en så bred lösning som möjligt är naturligtvis det som eftersträvas.Jag är nöjd med att § 28 i jaktordningen är ändrad. Jag är också nöjd med att ministern uttalar sitt stöd för en regional förvaltning, där det även har getts ett uppdrag till . Sedan sade ministern att det ska gå snabbt. Det tycker jag är oerhört angeläget eftersom vi annars riskerar att förlora mycket tid. Det känns mer tryggt än att vi ska ha vissa försökslän. Jag fastnade särskilt för det i svaret.Ministern lyfte även fram situationen för landsbygdens folk. Det gäller att se detta också som en demokratifråga. Människor blir berörda i sin vardag och behöver få känna att det finns andra som tar dessa problem på allvar.Framför allt måste vi avdramatisera jakten på varg. Människor som är något så när insatta i jakt eller avelsarbete vet att man väljer ut individer. Det är inget komplicerat, inget märkligt. Om man vill ha ett visst antal älgar på ett visst antal hektar krävs det viss jakt för att bibehålla antalet. Även för vargstammen är alltså jakten positiv. Jakten måste avdramatiseras. Det finns en okunskap i frågan som jag tycker tyvärr får alldeles för stor plats i debatten.Det vi hört känns dock hoppfullt, och jag skickar med ministern en sista uppmaning: När ministern säger snabbt, låt det då gå ordentligt snabbt! Låt det inte råda någon tvekan: Utgångspunkten är självklart den biologiska mångfalden, annars skulle vi inte haft dessa mål. Jag är övertygad om att förutsättningen för att vi ska ha mål som långsiktigt garanterar den biologiska mångfalden kräver bred uppslutning runt om i landet, alltså för att vi ska kunna ha livskraftiga rovdjursstammar. Därför är legitimiteten avgörande också ur naturvårdssynpunkt.Jag möter självfallet mycket av den oro som finns hos djurägare och andra. Det finns olika sätt att möta den. I grunden handlar det om hur förvaltningen byggs upp och vissheten om att vi inte kommer att ha rovdjursstammar som växer okontrollerat. Men det kommer även att handla om det som regeringen nu har gjort, nämligen ökat ersättningen för viltskador. Det vore naturligtvis också välkommet med ett bredare stöd i de berörda finansieringsfrågorna för att få möjlighet till annat; kommer alltså att ha många förutsättningar att arbeta för det. Vidare gäller det skydd och andra åtgärder, som nämnts i debatten. Det gäller att på olika sätt kunna skydda sig mot skador.Det har förts fram många intressanta synpunkter vad gäller den genetiska statusen. Jag lyssnar på det och vill att vi ska skapa en nivå för livskraftighet som också kan tolereras långsiktigt. Då spelar den genetiska statusen hos vargstammen givetvis en stor roll. Med de synpunkter som lagts fram och det breda arbete vi ska göra i landet ser jag förutsättningar för att vi tillsammans ska kunna åstadkomma en mycket bred lösning. Det skulle jag välkomna.