· GV10817 · 2008-08-14 15:23:56 — har frågat mig om jag avser att ta några initiativ i regionfrågan under den här mandatperioden och i så fall vilka.Ansvarskommittén hade ett väldigt omfattande uppdrag som berörde hela den svenska samhällsorganisationen, såväl stat som landsting och kommuner. De förslag till en ny regional samhällsorganisation som kommittén lämnat i sitt slutbetänkande utgör enligt kommittén en sammanhållen helhet och förutsätter en ny läns- och regionkommunindelning. Förslagen ska inte endast lösa dagens problem utan framför allt hantera de utmaningar man kan förutse på ett par, tre decenniers sikt.Mot bakgrund av de stora frågor som förslag gäller valde regeringen att genomföra ett mycket omfattande remissförfarande som har tagit i anspråk. Totalt har yttrande kommit in från 543 remissinstanser. Jag kan konstatera att en stor majoritet av de remissinstanser som uttalat en tydlig uppfattning är huvudsakligen positiva till att inrätta regionkommuner och att dela in landet i väsentligt färre och större län och regionkommuner.En regional reform av den karaktär som föreslås och eventuellt bildande av nya län och landsting måste enligt regeringen växa fram underifrån. En diskussion om regionindelning är inte något som kan utgå från centrala direktiv. Efter önskemål från kommunala företrädare fattade regeringen också beslut om att uppdra åt att efter inkomna lokala och regionala önskemål utgöra en samtalspartner och samordna de här diskussionerna. Uppdraget har redovisats till regeringen i år.Som anger och som lyft fram innebär bland annat den demografiska utvecklingen och globaliseringen utmaningar för den framtida samhällsorganisationen. Beslut och åtgärder som innebär en långsiktigt hållbar förändrad samhällsorganisation kräver noggranna överväganden och en bred förankring, detta då frågorna är så omfattande och inkluderar mycket mer av samhällslivet utöver hälso- och sjukvården.Jag vill i detta sammanhang också lyfta fram de positiva erfarenheterna från försöken med ändrad regional ansvarsfördelning som påbörjades i de då nybildade storlänen och . Regeringen avser att fatta beslut om att permanenta dessa försöksverksamheter.Under våren och sommaren har ansökningar om att bilda regionkommuner kommit in från bland annat , , och . Hanteringen av dessa bereds inom Regeringskansliet.Om en förändring av landstingsindelningen görs påverkas även den statliga länsindelningen. Regeringen avser därför även att utreda konsekvenser av förändringar av länsindelningen. När dessa utredningar är klara kommer regeringen att ta ställning till när, och om, en förändring av indelningen kan ske. Jag kan dock försäkra att regeringen arbetar mycket aktivt med regionfrågan och strävar efter att hitta lösningar i brett politiskt samförstånd som bidrar till långsiktigt hållbara lösningar på den regionala samhällsorganisationen. Tack så mycket, statsrådet , för svaret! Jag kan väl konstatera att jag kan instämma i det mesta i den text och det svar som har levererat. Jag har egentligen ingen annan uppfattning än det som skrivs här, över huvud taget. Däremot var jag nog optimistisk när jag ställde mina frågor, om kunde ge ett ordentligt besked om han avser att göra någonting så att vi ser att det händer något konkret . Det svaret saknar jag.Det är ingen hemlighet. Vi vet att inte alla partier i regeringen tycker lika om den här frågan. Ett stort parti har en något annorlunda uppfattning, vilket naturligtvis gör att den här frågan bromsas något. Det är väl så man kan konstatera att det ser ut.Det är riktigt, som sägs om det här, att det här har ett sikte . Vi gör inte en regionindelning för exakt hur det ser ut . Precis som har pekat på var uppgift att se på en organisation med sikte också på 2030, hur den skulle kunna leva upp till samhällsbehovet som det ser ut då. Det är naturligtvis oerhört svårt att bedöma hur det ska vara.Jag kan till min glädje, som ledamot i kommittén, naturligtvis fastna för att det var, tror jag, 400 eller 450 remisser som lämnades ut, och det var 543 som kom in. Det var fler som ville svara än som var tillfrågade. Bara detta tyder på att det är ett oerhört stort intresse i landet för den här frågan. Om jag inte minns fel var det 96 eller till och , om man ska vara exakt, som var positiva. Det var många länsstyrelser som var positiva.Det finns dock fortfarande en och annan landshövding som är mycket tveksam till regionalisering. Men det kanske och jag kan hjälpas åt med så småningom.Däremot kan jag konstatera, , att det finns en majoritet i kammaren för att vi ska genomföra det här projektet, vilket jag tycker kan vara ett starkt argument för det fortsatta arbetet med frågan. Jag tror att det är väldigt viktigt att man gör det här.Det är riktigt att initiativet ska komma underifrån, men det är också oerhört viktigt att regeringen tar sitt ansvar i frågan och ser till att en regionalisering blir till gagn för landet, storleksmässigt och indelningsmässigt. Det gäller att få pusslet att gå ihop så att det inte blir någon bit över, en landsdel som inte passar in.Staten och regeringen måste vara tydlig med vad man vill i frågan. Det är inte så enkelt som att säga att de som vill bilda får göra det. Det finns något enstaka område som har bestämt att där är man överens att det ska se ut på ett visst sätt. Det kan vara alldeles utmärkt på något ställe. På ett annat ställe kanske det inte alls passar in i bilden.Om jag vore i kläder och förfogade över frågan fullt ut tror jag att det skulle vara alldeles ypperligt att tillsätta en statlig förhandlingsman - kanske som . Det är inget fel på honom, absolut inte. Jag har högsta förtroende för . Men det handlar om att få ett tydligt mandat att sy ihop det.Det behövs hjälp ute i landet. Jag har ganska stor erfarenhet. Jag har rest mycket i landet också. Det pågår många diskussioner. På vissa ställen vill man bryta sig ur ett län till något annat ställe, något annat område. Det behöver inte vara fel, men man ska veta vad som händer och hur det ser ut. Därför gläder mig det som säger på slutet, att ändrad landstingsindelning påverkar länsindelningen.Det är klart att en sådan sak måste utredas. Konsekvenserna måste klarläggas. Det handlar också om den statliga indelningen och vad som händer där. Det gläder mig att man säger det. Det tycker jag visar att regeringen är insiktsfull i det här. Det fordras ett ordentligt statligt ansvar och ett regeringsansvar när regionalisering ska införas så att man får en process som man kan leva med långt in . Jag tar fasta på den konstruktiva ton som har i den här debatten. Vi har samma uppfattning i den här frågan. Som så ofta i politiken får man försöka samtala och hitta lösningar som förenar. Jag kan kort redogöra för hur jag ser på den här frågan personligen.Ja, vi är överens om att det här ska växa underifrån. Jag har ingen annan uppfattning än att och hans parti också tycker detta. Vi tog vårt ansvar. Han har rest runt i det här landet - mer än de flesta skulle jag vilja säga - och har haft ett mycket stort antal möten med länsföreträdare, politiker på alla nivåer, organisationer, fackförbund. Han har haft en väldigt bred kontaktyta, och han har bildat sig en uppfattning framför allt utifrån vad de folkvalda på olika nivåer ute i vårt avlånga land tycker i den här frågan. Han har också uttryckt den uppfattningen konkret i en karta.Där finns det några mörkgröna partier, de som har lämnat in ansökningar och vill bilda regionkommuner. Sedan finns det ett område på kartan som är gult, där man vill bilda men inte är färdig med hur det samarbetet ska se ut. Man för diskussioner runt detta. Och så finns det ett län, nämligen , som inte vill. Det är rött.Då kan man fundera på hur man ska betrakta det här. Jag tror att det finns tre alternativ. Det ena är att regeringen skulle gå ännu längre än vad föreslår, nämligen på ett eller annat sätt försöka driva igenom förslag , snabbt. Det andra alternativet är att inte göra någonting. Det tredje alternativet, som jag personligen tror är det mest realistiska, är att de län och kommuner som har kommit sams om hur de vill samarbeta skulle få chansen att göra det, kanske i form av en försöksperiod till att börja med, på samma sätt som och . Sedan får senare beslutsfattande eventuellt permanenta det.Det är naturligtvis ett dilemma som regeringen nu arbetar med hur vi ska hantera den här frågan. Det har varit en lång remissomgång. , det var 510 som fick det utsänt. Det var 543 som kom in, och 118 instanser som skickade in på eget initiativ. Så det är precis som sägs här ett mycket stort intresse för frågan och ett väldigt positivt gensvar som har kommit överlag på det här initiativet.Nu får vi alltså arbeta med detta. När regeringen har bestämt sig vidtar ett antal processer om vi ska gå vidare. Då blir det Kammarkollegiet som ska göra en utredning av hur det skulle fungera med det förslag som har kommit fram efter samtal runt om i landet.En särskild organisationskommitté skulle då utreda konsekvenser av förändringen av länsindelningen. Bland annat skulle man då lämna förslag på sammanslagningar och delningar av länsstyrelser och överförandet av regionala utvecklingsuppgifter från staten till regionkommunerna, förslag på nödvändiga justeringar i det kommunala utjämningssystemet, förslag på följdändringar i olika lagar och förordningar.Men det är en process som vidtar den dag som beslutet är taget av regeringen och det skulle gå i riktningen att vi nu ska börja genomföra en sådan här reform. Den processen hoppas jag ska gå mot ett beslut så fort som möjligt. Jag tackar för den resonerande tonen. Jag tycker om den i den här debatten. Man kan ha tuff och hård debatt i sakfrågor i andra delar, men jag tycker att det här är en fråga där man kan resonera. Det var ungefär så jobbade. Vi såg inga stora partiskiljande åsikter i det här. Det fanns ett gemensamt intresse kring hur man skulle se på den samhälleliga organisationen med sikte . Därifrån arbetade och kom fram till ett enigt förslag. Jag tror att det finns stora förutsättningar att i den fortsatta processen kunna vara partipolitiskt enig om det här hanteras på rätt sätt.De tre olika alternativ som pekar på är väl ungefär de som man kommer fram till och som kan hantera det. Det finns väl en fundering kring försök. Det är av egen erfarenhet med och . När man har bestämt sig för försök blir det så. Det är ganska svårt att göra något åt det. Jag satt med i en gång som skulle utvärdera och . Det fanns full möjlighet att se att det inte var så bra, att det skulle upphöra och att man skulle gå tillbaka till de gamla länen. Det var väl ingen som snuddade vid den tanken när man hade satt organisationen med landshövding på plats och utsett regionråd. Jag behöver inte säga mer.Det finns ganska många som kommer att motverka en förändring i den situationen. Då är det knappast ett försök längre med själva indelningen. Däremot kan fördelningsuppgifter som ligger vara på försök och ändras.Jag tror att det är viktigt att man sätter ned foten och talar om vad man vill i den här frågan. Det pågår en ganska yvig debatt på många ställen som kan vara bra men som också kan oroa, för det finns kontakter åt en rad olika håll. Jag tror att ett beslut om hur man vill gå vidare och hur man vill hantera frågan skulle sätta press på diskussionen och att man kom fram till resultat.Ett område är där det finns en diskussion åt en rad olika håll innefattande flera län. , , kanske län, och finns med i diskussionen. län finns med också. Det är klart att ju går och det saknas besked från regeringen om hur man vill hantera frågan, desto mer blir det en slags uppgiven stämning. Är det någon idé att lägga ned krut? Är det någon idé att föra resonemang kring det för att komma fram? Blir det något över huvud taget? Jag tror att det skulle vara väldigt hälsogivande för hela processen.Jag har varit imponerad av hela den förändring av kommunstruktur och regionindelning som man gjorde i . Man kan inte kopiera. Men där hade man tydliga mål för vart man ville komma. Man sade: Organisera er! Men det är lite givna regler som gäller hur det ska vara för att det ska kunna fungera.Det tror jag man måste ha i också. Det finns områden - utan att nämna dem - som vill utgöra en region fast de är oerhört små. Det är klart att man då inte kan få full regionstatus och kunna tro att man hanterar det. Det var ganska noga beskrivet vad som ligger i att man skulle kunna ha det, att det finns ordentliga forskningsresurser genom universitet, att det finns ett ordentligt universitetssjukhus som kan svara för en viktig del av sjukvården och så vidare.Jag tycker inte att man ska börja en regionindelning med att vara tvungen att ha en massa samverkansavtal med andra regioner för att klara av det. Då har man missat en del av poängen. Det är en väldigt viktig del i regeringsarbetet att styra upp detta. Det var det jag menade med att en statlig förhandlingsman eller -kvinna - så kanske man ska säga i jämställdhetens tecken, det kan vara vilket som, kanske fler också - med ett direktiv också skulle kunna mana fram processen väldigt tydligt. uppdrag var ju inte riktigt det. Han skulle ju mer sondera hur resonemanget gick och ge en lägesrapport till regeringen. Kanske skulle man ha någon med ett tydligare mandat. Men då är det klart att man då också måste bestämma sig för vad man vill och sätta ned foten, och det tycker jag att det är dags att göra snart. Det hoppas jag att kan leverera snart. I senaste önskan instämmer jag.Låt mig börja med detta med försök och att det finns en diskussion om vad folk anser i allmänhet, alltså vad den allmänna opinionen är när det gäller hur man ska organisera sig. Jag vågar nog påstå att man om man när Västa formades hade haft en folkomröstning om detta hade fått ett rungande nej. är man väldigt nöjd överlag, skulle jag vilja säga, med hur detta fungerar. Man har till exempel kunnat behålla samtliga 17 sjukhus inom regionen. De har kunnat specialisera sig. Man har hittat väldigt bra organisatoriska och ekonomiskt effektiva möjligheter att ge en mycket bra samhällsservice.Jag såg också att den initiala negativa opinionsmätning som hade gjorts i angående detta nu har svängt om. Opinionen är i rask takt på väg mot en positiv inställning till en sådan här förändring.Jag tror inte att administrativ indelning är typexemplet på frågor som lämpar sig för folkomröstningar, utan jag tror att det är mer vad man får ut av organisationen än exakt hur den är organiserad som väljarna ska ta ställning till. Men det är en sak som kan beslutas om i andra sammanhang.Sedan är inne på de förändringar som har gjorts av den kommunala indelningen i våra grannländer. Då kan man säga att , ja, de använde piska. De har en massa pengar som de ger till kommuner som går samman, men de har också kvantitativa mått på detta.Jag tror inte att vi behöver den typen av incitament för att hitta fram, utan det pågår nu en väldigt konstruktiv diskussion, och jag har noterat att den böljar lite fram och tillbaka. har debatten fokuserats och man blir efter diskussioner mer och mer övertygad om och klar över hur man vill samarbeta i olika frågor. Då tror jag att regeringen bör samla sig till ett beslut i denna fråga så fort som möjligt för att kunna ge ett besked till dem som vill köra i gång - om nu beslutet blir så - att de kan göra det. Det är någonting som efterfrågas mer och mer och jag hoppas att vi ska kunna leverera. Jag kan instämma i det sista. Jag tror att det, som jag sade i mitt förra inlägg, skulle vara nyttigt för den fortsatta processen. Jag delar också uppfattning och tror inte att man behöver ha de hårda nypor som man hade i . Det var ungefär som i det militära när man skulle ta sprutor, nämligen att det var frivilligt men alla tog dem. Det var väl ungefär så man sade I : får ni organisera hur ni vill men så här ungefär ska det vara. Det är lite överdrivet, men det var lite grann så som den danska modellen var.När det gäller vill jag säga att jag definitivt inte menar att det finns anledning att ge sig på den kommunala strukturen här, det tror jag inte att det finns förutsättningar för. Är det något som är kärt i detta land för befolkningen så är det kommunerna, och jag tror det skulle möta ett oerhört stort motstånd. däremot hade 450 kommuner eller någonting sådant och det fanns ett starkt behov. Vi får väl se hur det går i , för risken är att det inte händer så mycket där, som sades inledningsvis, men det är möjligt att nöden kommer att kräva att det händer saker där också eftersom en del kommuner är oerhört små.Från socialdemokratiskt håll är vi positiva till att det händer saker när det gäller detta. Vi tror att det är nödvändigt för framtiden för att vi ska kunna klara välfärden och för att ska klara konkurrenskraften gentemot omvärlden att vi också är effektiva i den offentliga delen av livet och möter de utmaningar som finns, kanske inte minst på sjukvårdens område. Men detta är så mycket mer, och det ser vi också i och som har varit väldigt framgångsrika, inte minst näringspolitiskt, när det gäller att jobba med framtidsfrågor och se till att få en bra tillväxt och utveckling. När det gäller detta tror jag att regionerna spelar en stor roll, och det är väl där drivkraften ligger för många andra som ser vad som faktiskt lyckats åstadkommas och tror att man själva också kan göra det om man får ungefär samma redskap och möjligheter.Låt oss alltså tillsammans se till att fler får denna möjlighet. Det tycker jag kan vara resultatet av denna diskussion. Jag tycker att det är viktigt att påminna om att en reform som vid en ytlig betraktelse skulle kunna betecknas som någon sorts centralisering när det talas som storregioner och så vidare i själva verket är en decentralisering. Det är ju att föra ned tidigare centraliserad makt som har funnits hos staten till folkvalda som finns i regioner som är ändamålsenliga när det gäller arbetsmarknadens funktionssätt, kommunikationer, kultur - som jag också gärna vill nämna i sammanhanget - och flera andra saker utöver dem som vi normalt brukar tala om.Infrastruktur är en annan viktig sak att hantera inom ett område där en arbetsmarknad finns. Vi ser ju mer och mer att arbetsmarknaderna vidgas och att de nuvarande länsgränserna inte är optimala för detta.Jag vill tacka för en konstruktiv debatt och klargörande ståndpunkter från Socialdemokraternas sida i denna fråga.