· GV10384 · 2008-03-11 13:53:04 — har frågat mig dels vad jag avser att göra för att förhindra att staten ådras kostnader för undermålig näringsverksamhet med politiska syften, dels om jag avser att ta några initiativ för att stävja att skattemedel används i sammanhanget. Vidare vill han veta vilka åtgärder jag i så fall avser att genomföra.Som förhoppningsvis känner till är rätten att driva näringsverksamhet en grundläggande fri- och rättighet inskriven i vår grundlag, 2 kap. 20 § regeringsformen. Begränsningar i den rätten får införas endast för att skydda angelägna allmänna intressen och aldrig i syfte att enbart ekonomiskt gynna vissa personer eller företag. Detta är en grundprincip som nuvarande regering inte har för avsikt att rubba.Den här regeringen vill inte, i motsats till , ha ett samhälle där lagstiftaren på förhand bestämmer vem som får starta och driva företag. Regelverket med bestämmelser för hur ett företag ska startas, skötas och avvecklas ska vara neutralt och lika för alla. Regeringens ambition är att regelverket ska vara klart, tydligt och enkelt att tillämpa. uppfattning att enskilda personer startar företag i enbart i politiska syften är väl ett utslag av en socialdemokratisk syn på företagande i än en trovärdig beskrivning av verkligheten. Jag är övertygad om att det är den enskilde företagaren som bäst har kunskapen och kompetensen att avgöra varför en affärsidé inte bär sig, inte kan konstatera att det inte är för många människor i som vågar pröva att starta företag. Alla idéer kommer inte att lyckas, men jag tycker att varje försök till att genomföra något som man tror på ska uppmuntras. Regeringen håller också på att modernisera det regelverk och de incitament som gör det möjligt, för dem som har vågat men misslyckats, att försöka igen. Jag är övertygad om att de som vågar igen har lärt sig väldigt mycket på sina tidigare försök. Slutligen har jag för avsikt att respektera den näringsfrihet som vi har i och fokusera mitt arbete på att göra det enkelt, lönsamt och roligt att starta och driva företag i . Jag får i sedvanlig ordning tacka ministern för svaret, även om jag kan konstatera att detta svar inte är skrivet av någon tjänsteman på departementet utan snarare av någon som är väldigt lojal till ministern.Svaret är inte riktat till den fråga jag ställde. Det är ett allmänt resonemang om företagande som jag väldigt mycket kan ställa upp på. Det är klart att vi inte ska ha lagar som styr och ställer hur företagare ska göra.Frågan gällde, som näringsministern mycket väl vet, företagsamhet i form av salladsbaren på Stureplan. Det var ett resultat av hela hans opinionsbildning om den konflikt som var nere i . Där hävdade han, också med stöd av näringsministern, att det var felaktigt att man begärde kollektivavtal av en enskild företagare.Federleys hela tanke med företagsamheten var att starta ett företag och få dit Hotell och Restaurang som skulle kräva kollektivavtal. Han skulle kunna göra sig till en martyr på Stureplan där det var synd om honom och hans företagsverksamhet.Han brydde sig inte ett dugg om företagsdelen eller att se till att salladsbaren gick ihop och fungerade som företag. Det visade sig att den gick i konkurs. Det fattades kapital i boet. Skulderna uppgick till drygt en halv miljon, om jag minns saken rätt. Det fanns också löneskulder i företagsamheten som förmodligen lönegarantin ska täcka upp för projektet.Min fråga gällde om näringsministern tycker att det är rätt att bedriva företagsamhet i politiskt syfte och dessutom åsamka skattebetalarna kostnader för den verksamhet som varit och om det finns skäl att fundera på om det ska gå till på det sättet.Detta har ingenting med ett normalt företagande att göra. Där håller jag med näringsministern. Det är klart att företagare som har en seriös ingång i företaget kan misslyckas. Affärsidén kan spricka. Man kanske hamnar fel på olika sätt, eller marknaden har försvunnit.Det är klart att en företagare som har misslyckats ska ha en chans till, en ytterligare chans och kanske en chans till för att komma igen. Det är precis som jag tycker att löntagare ska ha om de misslyckas eller att det strular till sig på jobbet på olika sätt eller att de förlorar arbetet.Min fråga till näringsministern är: Tycker näringsministern att det ska gå till som det gjort i det enskilda fallet? Jag förstår att det är pinsamt för näringsministern. Det är en partivän som näringsministern hållit om ryggen i många debatter som har haft väldigt utmanande åsikter om hur det ska gå till på arbetsmarknaden och hur förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare ska vara.Han har vid många tillfällen uttalat sig om att det i princip inte bör vara reglerat på något sätt. Han har varit en kraftig motståndare till kollektivavtal som näringsministern säger att hon står bakom den svenska modellen.Det är intressant att följa den här frågan vidare. Ska det verkligen vara skattebetalarna och lönegarantin som går in och täcker i detta läge? Det fanns inte en seriös tanke i företagandet från början. Det handlade enbart om en politisk demonstration som i sig misslyckades i dubbel bemärkelse.Det blev ingen manifestation mot kollektivavtalen. Det var Hotell och Restaurang Facket alldeles för smart för. Det andra misslyckandet var att företaget gick i konkurs. Vad som hände med de anställda kan vi bara spekulera i. Men det handlar om att skattebetalarna ska gå in och täcka det.Näringsministern är fortfarande svaret skyldig. Det första handlade inte ett dugg om själva sakfrågan jag ställde frågorna om. Jag får i sedvanlig ordning tacka ministern för svaret, även om jag kan konstatera att detta svar inte är skrivet av någon tjänsteman på departementet utan snarare av någon som är väldigt lojal till ministern.Svaret är inte riktat till den fråga jag ställde. Det är ett allmänt resonemang om företagande som jag väldigt mycket kan ställa upp på. Det är klart att vi inte ska ha lagar som styr och ställer hur företagare ska göra.Frågan gällde, som näringsministern mycket väl vet, företagsamhet i form av salladsbaren på Stureplan. Det var ett resultat av hela hans opinionsbildning om den konflikt som var nere i . Där hävdade han, också med stöd av näringsministern, att det var felaktigt att man begärde kollektivavtal av en enskild företagare.Federleys hela tanke med företagsamheten var att starta ett företag och få dit Hotell och Restaurang som skulle kräva kollektivavtal. Han skulle kunna göra sig till en martyr på Stureplan där det var synd om honom och hans företagsverksamhet.Han brydde sig inte ett dugg om företagsdelen eller att se till att salladsbaren gick ihop och fungerade som företag. Det visade sig att den gick i konkurs. Det fattades kapital i boet. Skulderna uppgick till drygt en halv miljon, om jag minns saken rätt. Det fanns också löneskulder i företagsamheten som förmodligen lönegarantin ska täcka upp för projektet.Min fråga gällde om näringsministern tycker att det är rätt att bedriva företagsamhet i politiskt syfte och dessutom åsamka skattebetalarna kostnader för den verksamhet som varit och om det finns skäl att fundera på om det ska gå till på det sättet.Detta har ingenting med ett normalt företagande att göra. Där håller jag med näringsministern. Det är klart att företagare som har en seriös ingång i företaget kan misslyckas. Affärsidén kan spricka. Man kanske hamnar fel på olika sätt, eller marknaden har försvunnit.Det är klart att en företagare som har misslyckats ska ha en chans till, en ytterligare chans och kanske en chans till för att komma igen. Det är precis som jag tycker att löntagare ska ha om de misslyckas eller att det strular till sig på jobbet på olika sätt eller att de förlorar arbetet.Min fråga till näringsministern är: Tycker näringsministern att det ska gå till som det gjort i det enskilda fallet? Jag förstår att det är pinsamt för näringsministern. Det är en partivän som näringsministern hållit om ryggen i många debatter som har haft väldigt utmanande åsikter om hur det ska gå till på arbetsmarknaden och hur förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare ska vara.Han har vid många tillfällen uttalat sig om att det i princip inte bör vara reglerat på något sätt. Han har varit en kraftig motståndare till kollektivavtal som näringsministern säger att hon står bakom den svenska modellen.Det är intressant att följa den här frågan vidare. Ska det verkligen vara skattebetalarna och lönegarantin som går in och täcker i detta läge? Det fanns inte en seriös tanke i företagandet från början. Det handlade enbart om en politisk demonstration som i sig misslyckades i dubbel bemärkelse.Det blev ingen manifestation mot kollektivavtalen. Det var Hotell och Restaurang Facket alldeles för smart för. Det andra misslyckandet var att företaget gick i konkurs. Vad som hände med de anställda kan vi bara spekulera i. Men det handlar om att skattebetalarna ska gå in och täcka det.Näringsministern är fortfarande svaret skyldig. Det första handlade inte ett dugg om själva sakfrågan jag ställde frågorna om. Riksdagsledamoten och förra statsrådet har ställt en märklig och anmärkningsvärd interpellation. Vilka åtgärder är det egentligen som vill att näringsministern ska vidta? Och vilka åtgärder hade , om han var näringsminister, vidtagit för att särbehandla företag med enligt honom felaktiga syften och affärsidéer?Jag tänker tillåta mig att raljera lite grann för att tydliggöra vilka djupa vatten som en ledande socialdemokratisk näringstalesman är ute och simmar i.Om en liknande interpellation hade ställts av en rysk parlamentsledamot under Sovjettiden hade ministern från det statsbärande partiet säkert svarat positivt och instämmande, kanske så här: En intressant interpellation, , som jag ser mycket positivt på. Privat näringsverksamhet är ju rent allmänt en styggelse, och idén att staten till exempel kunde initiera någon ny myndighet som kan förhandsgranska motiven för dem som av någon outgrundlig anledning vill starta ett nytt företag dyker genast upp i mitt huvud och är faktiskt lysande. Genom att obligatoriskt kontrollera motiven hos dessa individer skulle ju mycket onödig företagsverksamhet kunna förhindras redan i sin linda, redan innan den hade hunnit pröva sina vingar. Utmärkt tänkt, det är i helt rätt riktning, !Skämt åsido, men det är lätt att bli lite mörkrädd inför den syn på eget företagande och på människors integritet och tankefrihet som ger uttryck för. Jag diskuterar rent principiellt, eftersom uttrycker sig generellt i sin fråga.Hur kan staten kontrollera om företag som går i konkurs har drivits med av staten definierade felaktiga motiv, och hur kan man förhindra att företag med felaktiga affärsidéer och syften, enligt staten, kan behandlas som andra vad gäller statens generella regelverk i olika avseenden?I har vi rätten att satsa på företagande om vi följer regelverken och har tillräckligt med eget eller lånat riskkapital. Tyvärr ligger det i företagandets natur att både små och stora företag kan komma på obestånd och gå i konkurs, vilket självfallet alltid är ett misslyckande och mycket trist för alla inblandade. Detta gäller för en enskild riksdagsledamot och även när företag nära den socialdemokratiska rörelsen - eller för den delen, bonderörelsen - har misslyckats och gått i konkurs och också då skyddats av det generella regelverk som finns och som nu ifrågasätter.Centerpartiet sätter människors integritet och oberoende mycket högt. Bara själva tanken på att staten borde för- eller eftergranska människors motiv och affärsidéer när de tar språnget och satsar på eget företagande är absurt och, tycker jag, skrämmande.Sedan tidigare vet vi att Socialdemokraterna anser att om någon vill starta ett privat företag inom till exempel vård, skola eller omsorg får det företaget inte drivas med vinst. djärva krav på åtgärder kunde kanske i en annan regering leda till att ett statligt kontrollinstitut inrättades för kontroll av människors företagarmotiv. Ett sådant institut kunde då lätt förbjuda startandet av företag inom vård, skola och omsorg om ett av de bakomliggande motiven kanske är att företaget ska drivas med vinst - det gillar man ju inte.En annan åtgärd - för att nu spåna lite grann här - för att förhindra att företag startas med affärsidéer och motiv som staten inte godkänner vore kanske att kriminalisera eller bötfälla dem som misslyckas med sitt företagande och som tvingas gå i konkurs om staten anser att syftet är fel. Jag är mycket glad över att näringsministern inte spinner vidare på de Österbergska tankegångarna utan står upp för rätten att starta och driva företag i utan att affärsidéer och syften ska för- eller efterkontrolleras av staten. Jag får börja med att tacka både näringsministern och . fick det lite otacksamma uppdraget att göra det som en minister inte kan säga, det vill säga dra på med det lite raljerande artilleriet. förstår naturligtvis också vad frågeställningen handlar om och vill nu sända ut rökpuffar för att få debatten att handla om fel saker.Näringsministern kunde troligen inte annat än svara så här intetsägande och gå förbi svaret. Frågan är naturligtvis väldigt svår för Centerpartiet.Om man slår vakt om näringsfrihet och om man slår vakt om privat företagande ska man naturligtvis vara otroligt försiktig med att förstöra de förutsättningar som finns för näringsfrihet och privat företagande.Det här med till exempel lönegarantin är viktigt för att den seriöse ska kunna starta ett företag och för att den seriöse företagarens anställda inte ska komma för hårt i kläm med anledning av en konkurs eller av att det går fel, att konjunkturen slår fel eller vad som händer den seriöse.Vad som händer vid en konkurs är troligen att det är andra seriösa småföretagare och leverantörer som hårdast drabbas. Därför är det naturligtvis oerhört viktigt att man handskas med företagandet på ett sådant sätt att man inte slår undan benen för den fria näringsverksamheten och för privat företagande.Men det är just det som har gjort. I sin iver att driva Stureplanscenterns marknadsliberala galenskaper har han struntat i näringsfriheten och det fria företagandet och satt det på spel. Det är lika konstigt som att missbruka socialförsäkringssystemet.Jag som är en varm förespråkare av att vi har ett starkt socialförsäkringssystem blir fullständigt förtvivlad om jag ser någon missbruka det just därför att de som inte missbrukar systemet drabbas av att det är en som missbrukar det.Om vi har en företagare som är oseriös och om vi har en företagare som sätter allt det här på spel av väldigt märkliga politiska skäl skadar det självklart mest den fria näringsverksamheten, det fria företagandet och det privata företagandet. De som får betala är naturligtvis de som står där med leverantörsskulder i samband med konkursen. Det gäller också alla seriösa företagare som kunde ha haft nytta av lönegarantipengarna eller de anställda i de här företagen.Om man på den här punkten fortsätter att missbruka system som är uppbyggda just för att hjälpa fri näringsverksamhet och privat företagande är det just dessa som skadas. Det är här någonstans som kritiken blir så viktig och så riktig, och det är här någonstans som näringsministern inser att hon inte kan gå ut i en debatt eftersom hon så att säga inte klarar av det här utan att på något sätt desavouera sin partikamrat som begått så grova misstag.Dessutom behöver man bara läsa för att se vad som händer i restaurangbranschen och hur svår den är. Där har vi verkligen ett jätteproblem när det gäller att hävda lag och rätt, skatteregler, hälsokontroller och kollektivavtal.Det skulle vara smakfullt om näringsministern kunde ställa sig på barrikaderna och stå upp för de seriösa restaurangföretagare som slåss i en hård och ojämn kamp mot och mot organiserad brottslighet och som försöker överleva. Det skulle vara spännande att se.Läs , , så ser du hur det ser ut i branschen när det inte finns lagar och regler, när man inte betalar skatter och när man inte har kollektivavtal! Det är ett grundskott mot den fria näringsverksamheten och det privata företagandet. Jag skulle vilja göra samma påpekande som det som gjordes. Därför kommer jag att avhålla mig från att nämna om konkurser som socialdemokratiska ledamöter eller framstående partipersoner historiskt har gjort. Det är inte värdigt kammaren att på det sättet ta upp enskilda fall.Jag försvarar inte konkurser; det gör jag verkligen inte. Men jag försvarar rätten att starta företag. Som före detta statsråd måste väl ledamoten ha funderat på hur det som efterfrågas ska genomföras. Hur ska det ske? Jag undrar om det ska vara en förhandsgranskning eller om staten i efterhand ska säga: Aj, aj, aj, lilla vän, du gick i konkurs, och du har varit för politisk i ditt företagande.En efterhandsgranskning är fullständigt orimligt. Också en förhandsgranskning är fullständigt orimligt. Vilka företag ska betraktas som politiska företag?Både jag och ledamoten kommer från folkrörelsepartier som har drivit företag i mediebranschen. För vårt parti har det inte funnits någon annan anledning att driva Centertidningar än en politisk. Det är en röst. Vi drev företagen med lite olika framgång. har avyttrat Centertidningar med en hyfsad peng i betalning. Den socialdemokratiska A-pressen gick i konkurs. Betraktar press och medier som politiska företag? Vilka företag ska betraktas som politiska?Hur ska man avgöra vilka företag som ska tillåtas att starta? Vilka politruker på ska bestämma att någon kommer att driva ett företag med politisk inriktning? Eller ska det skickas på remiss till och det socialdemokratiska partihögkvarteret för att få tillåtelse att starta företag i ? Jag skulle gärna vilja ha svar på dessa frågor, fru talman. Eftersom jag respekterar de regler som finns i måste jag svara utifrån en generell utgångspunkt. Jag tror att ett före detta statsråd som förstår det.Jag vill markera att detta inte är en problematisk fråga för . Vi ser rent principiellt på den. Vi försvarar rätten att starta och driva företag. Vi försvarar rätten för var och en att kunna göra det. Det finns en risk att en del människor går i konkurs. Det har vi hört exempel på i debatten, exempel som också är närstående interpellantens intresse.I första hand handlar det om att se att även om en del kommer att misslyckas i sitt företagande ska vi inte döma dem för tid och evighet. Det är därför som regeringen ser över konkursreglerna. Vi vill göra det möjligt för fler människor att starta företag men också att komma igen om man misslyckas.Jämför vi syn på konkurser och konkursade företag med till exempel ser vi en tydlig skillnad i syn på detta. Tillåtandet är mycket större i än vad det är i . Vi behöver fundera över den delen hos oss.Till den konkreta frågan: Har man den ingång som har är det lätt att säga att man ska ha något slags dömande ordning i vem som ska starta företag och inte. Men har man den ingången ställer det krav på att redovisa hur detta ska gå till. Ska vi ha en politisk nämnd eller en myndighet som kollar detta? Ska man förhands- eller efterhandsgranska? Vem är det som avgör syftet? Vem ska döma i detta sammanhang? När man ställer dessa frågor inser nog även socialdemokratiska interpellanter vilket gungfly de är ute på.Regeringens inställning är att det är självklart att vi vill uppmuntra fler att starta och driva företag. Vi inser också att en del kommer att misslyckas i sitt företagande. Vi kommer inte att ha någon åsiktsdomstol som avgör, utan det som kommer att vara avgörande och det som är viktigt är att vi ger råd och anvisningar till dem som startar företag så att de har goda affärsidéer och chans att överleva på det. Det gäller oavsett om det handlar om enskilda riksdagsledamöter, före detta statsråd eller vilka det nu kan handla om.Min grundinställning är att vi ska ha ett regelverk där vi tillåter människor att starta och driva företag. Jag blir därför orolig när jag hör om den åsiktsdomstol som Socialdemokraterna säger sig vilja införa i när det gäller företagande. Jag konstaterar att jag måste ha råkat trampa på en fruktansvärt öm tå genom den fråga jag har ställt. Det stora artilleriet kallas in, och man lägger ord i min mun som jag över huvud taget aldrig har sagt. Till och med de gamla kontakter som tydligen hade med den forna plockas fram, och man försöker lägga det som något slags belastning i min enkla fråga.Jag har inte föreslagit några åtgärder i sig. Jag håller på så pass mycket med detta så i själva sakfrågan kan man nog säga att det är ganska svårt att göra något. Det som är intressant för mig i detta läge är vad näringsministern tycker, och det har vi fått ett klart besked om. Näringsministern har ingen avsikt att göra något åt detta. Det har framgått ganska klart av diskussionen.Det som var intressant för mig var förekomsten av just detta företagande i en bransch som vi vet, precis som sade, lider av en rad olika problem, allt från oseriös verksamhet till skatteproblem och obetalda löner. Det vore klädsamt om näringsministern vid ett enda tillfälle kunde visa lite oro för de anställda som far illa i denna bransch. Gör gärna ett besök och fråga före detta anställda inom restaurangbranschen hur det är att vara utan lön och kollektivavtal och hur det är när försäkringar inte gäller när man gör illa sig på jobbet!Det ligger väl också i regeringens ansvar och inte bara att peka på när man råkar använda denna bransch för att slå sig in med andra syften? Det vore intressant att höra om näringsministern tycker att det är bra. Är det bra att man använder företagande i en bransch som har helt andra syften? Det är inte politisk verksamhet; det är en misstolkning av alltihop.Självklart är det en politisk verksamhet att driva tidningar. Man har ett syfte med verksamheten, nämligen att skapa opinion.Men i detta företagande var det inte meningen att det var den verksamheten i sig utan företagandet var helt ointressant i det enskilda fallet. Det var inte meningen. Det var att skapa opinion genom företaget, och sedan struntade man i själva näringsverksamheten.Jag vill inte påstå att vare sig det socialdemokratiska partiet eller någonsin har struntat i sina tidningar. Man har gjort så gott man kunnat med tidningarna. Det har varit syftet. En del har lyckats bättre än andra, och så är det väl med den verksamheten.Men det är en helt annan sak i denna fråga när man ger sig in och sprider det på detta sätt. Det borde vara intressant att se för den som är ansvarig för näringsverksamheten. Det är faktiskt som sitter i regeringen och inte jag. Jag ska inte leverera svar på frågor, utan det ska regeringen göra om det uppstår problem i samhället.Tycker inte näringsministern att det är ett problem att man startar företag, struntar i företagandet och de anställda för att man har haft ett helt annat syfte, går vidare när det inte fungerar och låter skattebetalarna stå för det hela? Är det inte ett problem har vi fått ett tydligt och klart svar från näringsministern . Allt annat står över. Det är tydligen acceptabelt att det sker i Sverige.Jag begär inte att det ska bli en ny lagstiftning. Jag inser själv problemet med hur den skulle se ut. Jag är inte ute efter det. Jag är ute efter problembilden och att få näringsministern att inse att det kan finnas problem som skadar seriöst företagande i samhället på ett sätt som i det långa loppet varken gagnar eller någon annan politisk företrädare. Framför allt gagnar det inte de seriösa företagarna, utan det kletar ned hela verksamheten. Det tycker jag är sorgligt. Det är bra att slår full fart back och för en mer nyanserad debatt. Mot bakgrund av hans senaste inlägg är det lite svårt att veta vad han egentligen kräver av ministern, för det var inte så mycket han krävde.Jag noterar hur lidelsefullt och följt ett enskilt nystartat företags mödor och besvärligheter - till och med så mycket att de tillåter sig att i detalj dissekera detta i talarstol.