· GV10656 · 2008-06-03 13:43:40 — Jag kan jämföra med första gången jag kom in i det här huset . Jag hittade en intressant EU-fråga i arbetsmarknadsutskottet. Jag sade att vi borde göra något av den frågan. Men då fick jag veta att det är en EU-fråga som borde tas upp i . Så är det inte längre. Den svenska riksdagsordningen förändrades , och vi är nu nybörjare i detta. är det ett betydligt djupare och bredare engagemang i det här huset än vad det har varit förut i EU-frågor. Det är en bra början.Jag träffar kolleger från andra länder. finns det också en livlig debatt mellan de nationella parlamenten inom EU om hur vi bäst ska använda de skarpare möjligheterna till subsidiaritetskontroll. De har faktiskt inte fått tänder än men förhoppningsvis får de det den 1 januari.EU är politik, och det är upp till politikerna hur vi använder EU bäst. Där kan vi alltid bli bättre, men kom inte och säg att det inte är demokratiskt. Jag tycker att det är självklart att man ska kunna kritisera EU. Det är en plikt att göra det. Det finns mycket som inte fungerar, och det finns mycket som vi vill förändra, utveckla eller till och med ta bort. Det är så vi bedriver politik, och det är så vi kan förändra inom EU. En del av den kritiken mot bristen på öppenhet och insyn menar jag - även om och jag inte är överens - tillfredsställs i Lissabonfördraget. Det är just därför att vi är många som har kritiserat bristen på öppenhet, till exempel att rådsmötena inte är offentliga. blir de det. Det är bra.Det finns ett växande antal globala frågor som EU har möjlighet att hantera eftersom det går att fatta beslut. Frågorna har flyttats från riksdag. Vi behöver fatta gemensamma beslut om klimat- och miljöproblemen, energifrågorna, de globala utmaningarna, den alltmer brutala gränsöverskridande brottsligheten, tillväxten, handelsfrågorna och så vidare. Vi behöver fatta beslut om dessa frågor gemensamt. Jag menar att Lissabonfördraget ger oss möjlighet att göra det.Visst lägger kommissionen fram förslag som det fattas beslut om. Men vilka beslut fattas? Det är kanske inte rätt beslut som fattas. fattas för många beslut. Men det har varit svårt att komma till skott när det gäller frågor om brottsoffers säkerhet, stadgan mot rasism och så vidare. De har blockerats. Vi har fortfarande ingen gemensam migrations- och asylpolitik eftersom besluten har blockerats. Jag menar att vi behöver ha en gemensam politik i EU i fråga om illegal och legal migration. Vi behöver ha gemensamma regler när det gäller asyl. Vi behöver ha gemensamma regler när det gäller arbetskraftsinvandring. Alla länder är inte överens. Det kommer att innebära att kommer att bli överkört, men det är ändå ett stort framsteg om vi lyckas komma överens. kommer med stöd från riksdag att förhoppningsvis arbeta så mycket som möjligt så att det blir i den anda som vi vill ha det.Subsidiaritetskontrollen har ännu inte fungerat tillfredsställande. Vi har ibland lyckats stoppa formuleringar i slutsatser eftersom vi har tyckt att de har varit för klåfingriga. Det här är en följd av att man förstärker principen på papperet i Lissabonfördraget. Sedan är det upp till oss - framför allt upp till er - att se till att det fungerar i praktiken. Det är en liten skillnad mellan det konstitutionella fördraget och Lissabonfördraget, men en av de små förändringarna är att det krävs bara en fjärdedel av parlamenten för att lyfta upp frågan om subsidiaritetskontroll i vissa frågor inom RIF-området, alltså inom området rättsliga och inrikes frågor. Det är att se till att det blir en realitet. Om man väl lyfter upp en sådan fråga och lyckas få med sig en fjärdedel av parlamenten i kommer det att bli mycket debatt. Även om kommissionen formellt sett inte är tvingad att ta ställning kan ju riksdag binda upp ministrarna i och motsvarande länder kan binda upp sina ministrar. Det kommer att bli en himla debatt. Kommissionen är en politisk organisation med före detta politiker och ministrar, och kommissionen kommer troligtvis att tvingas ta hänsyn till detta.Dessutom förstärks också andra instansers möjligheter att komma med synpunkter genom det omfattande remissförfarandet. Vem som helst kan svara på kommissionens meddelande om till exempel EU:s gemensamma budget. Medborgare, organisationer och kommuner skickar in svar. De blir offentliga. Det är alldeles utmärkt.Slutligen var det frågan om det låga valdeltagandet i Europaparlamentsvalet. Precis som nämnde var det beklämmande lågt. Det är pinsamt att inte kan prestera bättre än . Låt oss alla i och i regeringen försöka göra vad vi kan för att mobilisera människor att rösta så att valdeltagandet höjs till nästa val . Parlamentet kommer med Lissabonfördraget att få mer makt . Då är det viktigt att vi vet vilka som sitter där. Jag ställde några frågor till statsrådet : Vad skulle svenska folket säga om alla beslut fattades i EU med den ordning vi har ? Skulle man godta beslutsformen? Skulle man anse att den vore demokratisk? Skulle man anse att den uppfyller ett minimum av de krav man kan ställa på demokratiska processer?Om vi svarar nej på frågorna kan vi säga att EU-familjen inte är så demokratisk som vi önskar. Men vi skulle kunna tillägga att för ett begränsat antal områden kan detta godtas, men inte för en större mängd frågor. Det är därför det är viktigt att fundera på demokratiinnehållet och framför allt att spärrarna sätts in så att inte för många beslut kan flyttas upp på EU-nivå där man vet att beslutsformerna lider allvarliga brister på demokrati.Jag blir orolig när jag läser i fördraget. Där framkommer följande om unionen. Unionen ska uppfylla alla krav vi har. Unionen ska främja fred, folkets välfärd, erbjuda sina medborgare ett område för frihet, säkerhet och rättvisa utan inre gränser, kontrollera den yttre gränsen med avseende på asyl, invandring, ägna sig åt förebyggande bekämpning av brottslighet, verka för en hållbar utveckling, verka för ekonomisk tillväxt, stabila priser, social marknadsekonomi med full sysselsättning, verka för sociala framsteg och bättre miljö, bekämpa social utestängning och diskriminering, främja social rättvisa, socialt skydd, jämställdhet, solidaritet mellan generationerna samt skydd av barns rättigheter. Det tillkommer fortfarande många saker.EU har ett mål som täcker in allt. Med det målet i ett fördrag av den här karaktären är det som att ha släppt ut anden ur flaskan. Spärrarna finns inte där. Kanske är det så att vi som sitter i den här kammaren får bli aktiva framöver i att se till att de få spärrar som finns - uddlösa till sin karaktär - används tydligare framöver. Om alla beslut fattades av EU skulle riksdag naturligtvis inte behövas. Det vore en fullkomligt orimlig ordning. Så är det inte. EU fattar beslut främst på de områden där medlemsländerna tillsammans har bestämt att EU ska fatta beslut. Det är inte så att det har suttit en liten jeppe och bestämt detta, utan detta har EU:s medlemsländer bestämt tillsammans. EU har inte kompetenskompetens. Man kan inte ge sig själv makt. Varje land kan lägga in sitt veto.Jag kan inte se varför riksdag ensam ska besluta om de stora miljö- och klimatproblemen, om det är gränsöverskridande brottslighet. Det är gemensamma problem.Det står sedan en mängd olika fina, vackra saker, som läste upp. Ja, så står det i de flesta målsättningar i alla föreningars och organisationers stadgar, författningar och så vidare.Jämställdhet - det är väl bra att unionen ska verka för jämställdhet. Väldigt många av de beslut som handlar om jämställdhet fattas av riksdag, men det är väl bra att unionen också har ett jämställdhetstänkande när man fattar beslut. Där finns det mycket mer att göra, skulle jag vilja säga.Mellanstatlighet är egentligen inte särskilt demokratiskt. Ett gäng ministrar stänger in sig i ett rum, och sedan kommer de ut och berättar vad kompromissen innebär. Ingen vet hur och varför eller vem som har röstat på det ena eller andra sättet.Så är det med jordbrukspolitiken, men öppnar vi upp den. EU:s jordbrukspolitik blir föremål för majoritetsbeslut. Den flyttar ut till , och den flyttar också till riksdag. Det blir mer demokratiskt, mer öppenhet, mer insyn och fler personer som kan utkräva ansvar och bli delaktiga i detta.Mellanstatlighetens lov vill inte jag sjunga här, därför att den är inte särskilt demokratisk. De områden som vi har bestämt att vi ska lyfta upp till EU-nivå - vi kan diskutera om det är för många eller inte - ska beslutas i så demokratisk anda som möjligt. Ju fler som har insyn, ju fler som är involverade och ju bättre kontroll och möjligheter medborgarna har att följa de här besluten, desto bättre är det.