· GV10719 · 2008-06-03 10:17:06 — Vi ska ha ett bra land, ett bra . Det ska vara ett bra land att leva i såväl i glesbygd som i storstad. Det gäller i allra högsta grad även trygghet och rättssäkerhet.När vi nu debatterar länsrätternas framtid menar jag att det finns en relevant jämförelse. För inte alltför sedan ändrade vi här i förfarandet när det gäller överklaganden i utvisningsärenden. Det är nu ett domstolsförfarande som gäller. För vår del i de nordligaste delarna av är det i som domstolsförhandlingarna äger rum. Där har den berörde en rättighet att närvara för att framföra sin sak.Jag känner till ett flertal fall där de berörda på grund av avstånd avstått från sin rätt att närvara. I efterhand har det i ett antal av dessa fall blivit offentlig debatt om domstolen verkligen hade alla fakta på bordet och om den utvisningshotade verkligen fick möjlighet att framföra hela sin sak på ett relevant sätt och så vidare.I ett svar på en skriftlig fråga från mig har migrationsminister svarat att domstolsförfarandet ska utvärderas. Det är bra. Då kanske vi får en möjlighet att ändra på den ordning som gäller och att närheten till de berörda i de här fallen kan bli bättre.Som jag sade i mitt tidigare inlägg är främsta argumentet mot den föreslagna sammanslagningen hotet mot rättssäkerheten. Men det finns fler förhållanden som måste tas med när frågan avgörs. Låt mig därför också helt kort få belysa två andra aspekter.Den första är personalrekryteringen. Finns det någon som tror att det blir lättare att rekrytera personal som i sin arbetsbeskrivning har med formuleringar om att arbetsområdet utgör mer än en tredjedel av landets yta? Domstolen lägger även en del av sina förhandlingar ute i länen.Personalen som ska rekryteras ser bilden framför sig med långa bilfärder, kanske i sol men lika gärna i snörök och mörker. Visst blir det kanske långa bilresor i tjänsten för länsrättens personal i vår del av landet. Men att på detta sätt utöka resandet är inte försvarbart från några utgångspunkter och allra minst ur arbetsmiljösynpunkt.Den andra aspekten som jag tycker ska finnas med när frågan diskuteras är behovet av att det finns kompetens inom området förvaltningsrätt i hela landet. Förvaltningsrätt låter rätt trist. Men i den här debatten har vi fått klart för oss, och det har vi väl haft , vad de här målen egentligen handlar om.I många fall är det samhällets svagaste som berörs när de mål som domstolen handlägger tas upp. Kompetensen inom området måste vara spridd så att likhet inför lagen upprätthålls.Fru talman! Jag vill än en gång hänvisa till regeringens beslut när det gäller tingsrätterna. Låt samma bevekelsegrunder gälla . Avvisa förslaget om att slå samman länsrätterna i och . Jag uppmanar justitieminister att komma med detta besked. Ju mer man funderar över den här frågan och ju mer man lyssnar på olika synpunkter och åsikter desto fler frågor kommer man själv att tänka på. Jag hoppas verkligen att justitieministern förstår att vi inte står här och debatterar och protesterar för protestens skull utan för att vi har många sakliga skäl för vår oro och våra argument.Krister Hammarbergh nämnde tillgänglighet som något väldigt viktigt. Det tycker jag också.När vi nu har länsrätten i kan vi prata om hyggligt bra tillgänglighet. Men från till är det . Från till är det . Ska man åka från , eller från min hemkommun , får man lägga till ytterligare för att ta sig till Uppsala.Även om många av de här målen avgörs utan att man behöver inställa sig måste ändå vara på plats av och till. Det är klart att kommunerna kommer att få ökade kostnader för att man ska ta sig till respektive . Det är också ett bekymmer.Det finns ytterligare ett skäl till stark oro från min sida. Det är de mål som gäller psykiskt sjuka. Vid sidan av storstäderna är vi ett av de län i som har flest mål när det gäller psykiskt sjuka personer. Det är bland annat LPT-mål, lagen om psykisk tvångsvård. Det beror på att vi har Säters sjukhus i . Där finns många av farligaste brottslingar.Som det är åker länsrätten till och har förhandlingarna på plats. Man har alltså målen i , och man har bara att resa.Ska man åka till är det betydligt längre. Jag tror inte att det är något bra alternativ.Vad är det då som står till buds? Jo, man ska klara av målen via en videokonferens. Då kan man verkligen ifrågasätta rättssäkerheten. När det gäller de här personerna är det väldigt viktigt att länsrätten finns på plats för att lyssna in och se kroppsspråket. Det handlar inte bara om ja och nej. Det handlar inte bara om att läsa in en massa ord på papper och sedan bestämma sig för om en person ska få frigång eller inte eller om en person är klar för utskrivning. Det är oerhört grannlaga ärenden. Jag tror att det vore väldigt farligt om de här målen avgjordes via en videokonferens.Det handlar om att en person som inte är mogen för frigång eller för att skrivas ut inte ska ut i samhället. Det kan också vara åt andra hållet. Beroende på att länsrätten inte finns på plats kanske man säger nej till en frigivning eller en frigång där det borde ha varit ja. Det finns alltså problem åt båda håll i det här sammanhanget.Det är därför väldigt viktigt att länsrätten kan åka till , i det här fallet, och att inte avståndet blir ett hinder. Det tycker jag att det blir om man ska åka . Det har sagts många kloka ord. Jag kan instämma i det mesta som tar upp när det gäller mitt län. Jag hoppas att ministern svarar på frågan om och vad som håller på att hända där. Det kommer att ha väldigt stor betydelse. Regionfrågan ska beslutas efter valet . Det är en het potatis som ingen vill ta tag i. Det största regeringspartiet har inte något klargörande besked. Jag tycker att det är väldigt viktigt att man inte drar in en massa statlig service innan man har besvarat frågan om man ska ha det eller inte.Att rättssäkerheten ska vara garanterad är också väldigt viktigt. Det är det grundläggande i en demokrati. tar upp frågan om tillgänglighet. Där kommer vi in på frågan om avstånd. Man kan också ta in en viss mobilitet i resonemanget. Mobila ting har vi pratat om när det gäller polisen till exempel.Jag bor på landsbygden. Statlig service försvinner, och jag får långa avstånd. Man drar in offentliga kommunikationer. Jag måste åka bil och är osäker på om jag kan tanka i nästa by. Det blir problem. Jag vill ha ett klargörande i regionfrågan. Hur ska vi som bor på landsbygden ska bära oss åt? Jag har inget svar på det, trots att vi är uppfinningsrika. Det gäller att komma ihåg att vi diskuterar en utredning som ska remissbesvaras och sedan politiskt behandlas. Jag måste säga att det från föregående talare kommer upp ett antal praktiska problem som vi måste hantera. Vi kan räkna mil. Jag kan ta som exempel. Om man väljer den här organisatoriska lösningen innebär det att länsrätten skulle ligga längst söderut inom sitt område. Då blir avståndet från . Jag tycker att det är bra att oppositionen nämner ord som den här regeringen och majoriteten står för: rättssäkerhet och tillgänglighet. Det tycker jag är ett fall framåt. Jag tycker att det är bra. Jag tycker att det är bra att ni väljer oppositionsrollen för att föra den här diskussionen.Jag frågar mig om exempelvis skulle ha stöd för det här i sitt parti när man sitter i regeringsställning. Historien pekar inte på det. De ord han säger är en sak, men vad var resultatet med den tidigare regeringen?Leif regering lade ned tingsrätterna så att de minskade från 96 till 53 . Hur förbättrades tillgängligheten då? 90 domartjänster försvann.Det är naturligtvis bra att nu strävar efter en politik som den här regeringen står för till skillnad från den tidigare regeringen som han representerade.Bland annat , och i norra har kvar sina tingsrätter tack vare den politiska behandling som den här majoriteten står för. Det förtjänar att upprepas ett antal gånger så att man inte blir fånge i sin egen retorik.Slutligen, fru talman, vill jag uppmana att ta en ordentlig diskussion med sina partikamrater när det gäller regionindelning innan har all sin verksamhet i . Jag ska börja med det som jag glömde i mitt förra inlägg. tog upp länsrätterna kontra regionfrågan. Det är klart att det finns samband och sammanhang i det. Man önskar att man kunde göra saker i rätt ordning. Vi är inte framme med något förslag ännu, utan vi jobbar med det som är. Det kan naturligtvis ha betydelse. Det är också en pusselbit som man behöver fundera över.Men vi kan inte säga att vi struntar i att arbeta med länsrättsfrågan i avvaktan på att alla andra pusselbitar faller på plats. Om man tror att man ska kunna stoppa världen för att reda ut det hela från början igen tror jag att man hamnar väldigt snett.Sedan är det som tar upp viktigt. Jag tycker att tar upp flera viktiga saker. Det finns många detaljer i de här förslagen som man kan fundera över. Utan att ha någon synpunkt vill jag säga att jag tycker också att det verkar konstigt att dra en gräns mellan och . Det finns många sådana skönhetsfel. Ni som har läst utredningen har också sett att perspektivet är väldigt mycket utifrån länsrättens arbetsförutsättningar och att de andra aspekterna inte finns med. Det är det som naturligtvis måste tillföras i remiss- och beredningsarbetet.Det var också väldigt bra att rättade till det som tog upp, för när det gäller psykiskt sjuka och ärenden som rör dem hålls förhandlingarna på sjukhuset. Så har det varit och så måste det naturligtvis vara. Vi kan ju inte förflytta väldigt sjuka människor långa sträckor, och det har vi inte gjort förut heller. Det är rättens personal, advokater och andra som får förflytta sig. Det blir åtminstone färre som behöver förflytta sig. Detta är naturligtvis också aspekter som vi måste ta med.Jag tycker att det är oerhört viktigt, framför allt i ärenden som rör människors liv i någon mening, att försöka hitta lösningar som ger en möjlighet till närhet. Jag har svårt att tänka mig att man kan ersätta den typen av förhandlingar i många av de ärendena med videokonferens. Dock vill jag säga att videokonferens är ett fantastiskt bra verktyg som går att använda också i de här sammanhangen och något som vi ska bygga ut. Man har arbetat på det sättet att verktyget ger intryck, men det blir aldrig samma sak som att möta en person öga mot öga. Jag tror att vi kan vara helt överens om det och att det är något som vi måste fundera över.En annan viktig aspekt som tog upp är att kommunerna kan få ökade kostnader eftersom mycket rör kommunerna. Jag är helt säker på att kommunerna kommer att berätta om det i sina remissvar. Det är en kö av kommuner och andra som vill träffa mig. Jag träffar folk , och jag kan lova att de inte kommer att glömma bort det här.Jag vill landa på det som jag inledningsvis sade i mitt svar, att man inte både kan hävda att regeringen ska bestämma sig och tala om hur det ska bli och säga att vi ska lyssna. Vi kan inte göra det samtidigt.För mig är det självklart att en fråga av den här typen måste hanteras på ett sådant sätt att vi låter alla berörda ta fram de olika aspekter som inte är belysta i utredningen men också vad de tycker om förslagen. Jag tror att vi kommer att få arbeta med det här , för det är en komplicerad situation.Jag är väl medveten om att det är ett önskemål från länsrätterna att vi ska göra något åt en del av de problem som de upplever i sitt viktiga uppdrag. Jag får tacka ministern för debatten, även om vi inte har fått några besked. Det kanske var lite för hoppfullt. Jag hade önskat att vi skulle få en viljeriktning. Vi får väl läsa och lyssna mellan raderna på vad ministern säger, så kan vi kanske få en aning.Det är klart att vi och flera med oss undrar vad en hållbar organisation innebär och hur viktig medborgarens närhet till länsrätterna är för regeringen och för ministern.När det gäller de psykiskt sjuka har jag lyssnat på personalen på länsrätten som har uttryckt oro över hur de ska hantera de här fallen när de inte finns kvar i . Hur långt ska vi förvänta oss att personalen ska åka? Hur långt ska den psykiskt sjuka åka? Ska vi nöja oss med videokonferenser? Det är egentligen inte mina ord, utan det är personalens ord.Jag undrar om vi, precis som beskrev det så bra, i efterhand ska få veta att ytterligare migrationsärenden har blivit feldömda på grund av att man inte har haft de berörda närvarande, därför att de inte har orkat eller klarat av att resa så långt. Det är ju också människor som lever under väldigt stark psykisk press. Ska vi nöja oss med det?Vi kommer antagligen inte att få några svar från ministern i den här frågan. Ministern uttrycker det så fint när hon säger: Vi måste lyssna på remissinstanserna innan vi säger vårt. Ja, jag hoppas verkligen att man, till skillnad från i tidigare ärenden, faktiskt lyssnar. Vi har alldeles för många exempel på hur man har drivit igenom beslut väldigt snabbt, kanske för snabbt, utan att egentligen ha tittat på konsekvenserna. Oavsett vad remissinstanserna har tyckt och tänkt har man bestämt sig.Jag lyssnar på vad ministern säger, att i det här fallet kommer remissinstansernas meningar och tyckanden att väga tungt. Jag vill också tacka justitieministern för debatten.Jag vill bara göra några avslutande kommentarer och reflexioner.Visst är det så att de flesta fall inte avgörs vid muntlig förhandling. Men i de två länsrätter som berörs i mitt fall, och , var det trots allt 835 fall som avgjordes vid muntlig förhandling. Visserligen hölls 540 av dem på olika sjukinrättningar. Men det innebär ändå att reseavståndet för personalen kommer att öka på ett dramatiskt sätt om man slår samman länsrätterna enligt det förslag som finns.Utredningen har framfört två andra alternativ. Det ena är videokonferens, som har berörts i ett antal inlägg här, och jag vill bara instämma i dem. Jag anser inte att videokonferens är ett rättssäkert sätt att behandla de sköraste människorna i samhället. Det kanske kan vara tillämpligt i andra sammanhang, men vid muntlig förhandling är det definitivt inte ett alternativ.Det andra alternativet som har förts fram är att tingsrättdomare skulle kunna sköta målen. Det är på samma sätt där. Det är domare som inte har utbildning för de berörda målen. Det tycker jag också är något som måste avvisas med rättssäkerheten som grund.Slutligen, , var hela den socialdemokratiska riksdagsgruppen enig med den nuvarande regeringen när det gällde förslaget om tingsrätterna. Dåliga utredningsförslag ska avvisas, även om de kommer från en socialdemokratisk regering. Det gäller även i det här fallet. Vi är många i som är bekymrade över förslaget till ny förvaltningsrättsorganisation och det faktum att länsrätten i hotas av nedläggning. Drygt 30 personer blir dessutom utan jobb.Kvaliteten är viktig, ja. Men det handlar också om tillgänglighet och rimliga avstånd, och jag tycker inte att till en länsrätt är rimligt. Vi behöver vår tingsrätt i både för servicen i stort och för den enskildes säkerhet.Avslutningsvis vill jag tacka justitieministern för den här debatten. Jag vill också säga att jag tycker att det är positivt att ministern har samma uppfattning som jag själv om bland annat psykiatripatienterna och det viktiga när det gäller deras mål, likaså om vardagsbekymmer, får man väl kalla det, när man måste åka till länsrätten med någon av kommuninvånarna.Jag hoppas och till och med förutsätter att justitieministerns uppfattning i de här frågorna också kommer att ge avtryck i regeringens förslag till ny förvaltningsrättsorganisation . Som sades tidigare är det väldigt många intressanta synpunkter som har kommit fram i den här debatten. Jag utgår från att mycket av det som har sagts här kommer att återkomma i olika remissvar. Det blir ett arbete att bereda de olika förslagen. Det är ju inte så att alla synpunkter riktigt stämmer överens med varandra, och det är svårt att dra gränser. En sådan synpunkt kan vara när man kan använda videokonferens och när man inte kan. En annan synpunkt kan vara hur man drar gränser. Vem tillhör vilken domstol? Hur långt kan man egentligen resa, och vilka är det som reser? Det finns också anledning att säga att det finns mycket fakta att lyfta fram.Jag tycker också att det finns skäl att gå igenom den verklighet som länsrätterna har. Jag nämnde tidigare att man hanterar 500 olika måltyper. Det är mycket komplicerade mål, en del otroligt viktiga frågor för enskilda medborgare, inte minst de allra mest utsatta. Det säger sig självt att väldigt små organisationer, även om de ligger nära, kan ha svårt att hantera kvalitet i den typen av organisation. Det är inte tvärsäkert att personalen får den kompetensutveckling och den möjlighet till avlastning som kan behövas . Tyvärr är erfarenheten att när enheterna är väldigt små finns inte det administrativa stöd som man skulle kunna få annars. Det gör att kompetens används till fel saker. Det är ganska vanligt. är närvaro och närhet otroligt viktiga. Vi har mycket att väga samman.Jag tycker att det är viktigt att också säga att även om vi landar på att förändra organisationen är avsikten inte att minska antalet domartjänster eller den typen av uppgifter. Det är inte det som det handlar om, utan det är att skapa en stabilare och bättre fungerande organisation. Men ytterst handlar det om att ha ett medborgarperspektiv. Det är ändå det som den här regeringen tar fram i hela vårt arbete kring rättsväsendet.