· GV10570 · 2008-05-13 19:30:32 — Jag tycker att det är anmärkningsvärt att skolministern kastar fram halvsanningar. Om man ställer så höga krav och talar om ribbor borde det också gälla för en skolminister. Jag tycker att det är oerhört graverande att skolministern alltid gör på samma sätt. Det var på samma sätt när vi diskuterade energipolitik.Jan vet att Socialdemokraterna ställde sig bakom Lärarlyftet men att vi tyckte att det var väldigt viktigt att det skulle inriktas mer på matte och svenska.När det gäller hur kommunerna har satsat på detta var det inte alls på det sättet som sägs. Det är nog säkert att det var fler socialdemokratiska kommuner. Men andelen socialdemokratiska kommuner var bara lite större. Men det är väl inte det som är det viktiga? Det viktiga är väl att lärare ska få fortbildning oavsett i vilken kommun som de verkar?Om det då inte händer någonting måste man göra någonting åt det. Ena minuten säger att han talar med kommunalråden och att det kommer att hända någonting. är kommunalråden inte värda någonting. Om de som är huvudmän inte tror att detta blir någonting eller att det inte blir så bra som det var tänkt - vi får hoppas att de har fel - vore det då inte dags att lyssna på dem och i så fall faktiskt ändra på spelreglerna för att fler ska få den nödvändiga fortbildningen?För mig är det fullständigt otänkbart att stänga ute förskollärare. Om vi vill ha ett närmare samarbete mellan förskola och skola ska man självklart gå tillsammans. Då ska man satsa så att förskollärarna inte känner att de är vid sidan om. Förskollärare är precis lika viktiga som vanliga lärare. Man skulle, som sagt, aldrig göra på det sättet med barnläkare. Min fråga är: Vad gör statsrådet om det som SKL och tror blir verklighet också blir det? Det gläder mig att statsrådet inte längre påstår att inte stöder Lärarlyftet och inte finansierar satsningen. Det är bra att man kan läsa på.Det är bra att ämnesdidaktik finns, och jag betvivlar inte att statsrådet har sett till att sådana satsningar har gjorts. Men vad jag lyfter fram är att huvudmännen anser att det finns behov av mer. Dessutom räknar de upp det och beskriver det väldigt tydligt i sin utvärdering. De efterfrågar mer kompetensutveckling med koppling till pedagogik och didaktik och själva yrkesutövningen. De vill ha mer generella kunskaper också när det gäller ledarskap, IT, betyg och bedömning. Det handlar om allmän didaktik, specialpedagogik och styrdokument. Detta är ord som jag tycker att jag har hört statsrådet uttala , alltså att det behövs mer kunskap kring betyg och bedömning och att det behövs speciallärare. Över huvud taget behövs det mer av allt detta. Det är vi väldigt överens om.Varför kan man då inte visa lite ödmjukhet gentemot dem som är huvudmän för skolorna? Jag ifrågasätter inte fackens kunskaper. Men jag ifrågasätter om man på departementet absolut vet hur det ser ut ute i verkligheten, ute i skolorna.Jag tror att det är bra att kunna lyssna och säga: Ja, jättebra att ni kommer med kloka synpunkter. Låt oss ta med dem i nästa omgång. Detta ska hålla på under några år.Vad jag kan se kommer vi från att vara positiva även . Det är därför som jag ställer frågorna, för att jag menar att detta är en bra satsning. Det är därför som jag är engagerad i frågan, därför att detta är en riktig satsning. Men den kan bli ännu bättre genom anknytning till verkligheten i stället för att den centralstyrs helt.Då är min fråga till statsrådet återigen: Är statsrådet beredd att göra detta? Jag vill återkomma till själva planeringskompetensen i fråga om detta. 6 000 lärare skulle man ha . Det blev alltså 800 platser. Det är alltså en väldigt stor differens här, ett väldigt stort gap.Nu försöker göra detta till någon sorts lite komisk teater genom att säga att socialdemokratiska kommuner plötsligt är dåliga.Om jag utgår från den skrivelse som och har skickat till utbildningsminister med flera ministrar, och som jag förutsätter att han har tagit del av, står det:Enligt våra ombud i kommunerna finns det i huvudsak två orsaker till detta - det vill säga att det har varit så dåligt med platser och att det har varit bara dessa 800 i stället för de 6 000. Den vanligast förekommande förklaringen är tidsbrist. Kommunerna har inte hunnit informera och ta ställning eller lösa praktiska problem, men flera uppger att de kommer att återkomma och ta platser i anspråk. En nästan lika vanlig orsak är ekonomi, resursbrist eller ovilja att ekonomiskt prioritera frågan. I en del fall har rektorerna inte fört informationen från kommunen vidare. Konflikter inom kommunen kring hur kommunens åtaganden ska fullgöras har också utgjort ett hinder.Detta är alltså deras officiella problembeskrivning till regeringen. Jag väljer att tro att detta är det som gäller. Därför blir det lite väl trivialt att börja den här diskussionen med vilken partibeteckning som det råkar vara på dem som styr i den ena eller den andra kommunen.Jag tror precis som ministern att detta kommer att tränga igenom. Men jag tror att ministern tror mer offensivt på resultat än vad jag gör. Jag tror att detta kommer att bli mer praktiskt svårt än vad ministern här försöker ge sken av. Därför kanske det är så att om plan A inte fungerar måste man skaffa sig en plan B. Det visar framför allt denna inledning med 6 000 platser som blev 800. Skaffa dig en plan B för fortsättningen också! Jag tycker att gled väldigt mycket på siffrorna. 800 var det väl den första höstterminen? Det var väl inte så att 800 av 6 000 var rätt siffra? Det handlade om 6 000 . Vi nådde inte dit. Men 800 var det bara av den första höstterminen. Man nådde alltså en betydande del.Men som jag sade är det inget problem. Vad är problemet? Vi anslog en stor budgetram . Vi visste att det var kort om tid. Det som utnyttjas utnyttjas. Hade vi anslagit Socialdemokraternas ynkliga budgetram hade det blivit kö. Det förstår jag också. Men anslog vi en rejäl budgetram. Den utnyttjades inte helt. Pengarna går vidare . Vad är problemet?Vad är det ni egentligen lever om för? När jag reser runt och är ute på skolor är lärarna oerhört tacksamma för erbjudandet om Lärarlyftet. Ingen av dem tycker att kommunerna ska bestämma mer - jag lovar! Jag hör inte en enda lärare eller ett enda lärarfackligt ombud på någon enda skola när jag reser runt - och jag besöker rätt många skolor - säga: Snälla, ge kommunerna mer makt över Lärarlyftet! Ingen säger det. Det är ni som står här och säger det. Kommuner och Landsting säger naturligtvis också det; det är deras roll.Peter och jag, som båda har suttit i och , vet väl att man där alltid säger att kommunerna ska bestämma, inte staten. Det är liksom deras roll och deras existensberättigande att en gång få säga det.Vår utbildningspolitik handlar om att höja resultaten i svensk skola. Då säger kommunerna: Ge oss mer makt! Men sanningen är att sedan kommunerna tog över makten har resultaten oavbrutet sjunkit.Sedan ni gav kommunerna makten över skolan fungerar skolan inte längre; det är sanningen! Det heter: Ge kommunerna mer makt över detta! Men hela idén här var att vi nu skulle göra någonting annat än det kommunerna redan gör. Att lyfta resultaten genom att satsa på ämneskunskap och ämnesdidaktik är ju innebörden i Lärarlyftet.Jag hör inte en enda lärare kräva det ni kräver. Det är kommunbyråkratin i och det socialdemokratiska partiet som kräver det. Lärarna är väldigt glada, men vi får väl se.Prognosen kan vi nu stå här och tjafsa om, men det ger inte så mycket. Det där får vi se . Min bedömning är att det kommer att vara rätt välfyllt. Då kan väl ställa samma interpellation igen så kan vi diskutera det här en gång till. Just nu vet vi alltså inte hur det ser ut .