· GV10842 · 2008-09-11 16:13:03 — har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder så att ett politiskt beslut blir styrande för om svensk luftburen ubåtsjakt ska finnas eller inte de närmaste tio åren.De riksdagsbeslutade kraven på Försvarsmaktens operativa förmåga anger att kränkningar av bland annat sjöterritorium ska kunna upptäckas. Kränkningar ska också kunna avvisas, och incidenter ska kunna hanteras.Luftburen ubåtsjakt är en delförmåga och ett komplement till andra ubåtsjaktkomponenter som bland annat verkar från marinens fartyg.Försvarsmakten har i anmodesvar angivit att förmågan till luftburen ubåtsjakt har nedgått och kommer att utgå helt som omsättning sker från till . Detta sker i enlighet med vad den dåvarande regeringen aviserade i propositionen inför försvarsbeslutet . Ubåtsjaktförmågan nedgår förvisso på grund av detta, men det innebär ingalunda att den försvinner.Regeringen har i regleringsbrevet för det innevarande året formulerat Försvarsmaktens uppgifter. Myndigheten har å sin sida att verkställa dessa uppgifter på effektivast möjliga sätt. Det är Försvarsmaktens ansvar att kraven på de operativa förmågorna uppfylls, som verksamheten ska optimeras.Regeringen avser att analysera den svenska helikopterförmågan i ett bredare perspektiv. Jag vill inledningsvis tacka försvarsministern för det svar han har givit på min interpellation. Jag instämmer naturligtvis i beskrivningen att ubåtsjakt är ett sammansatt system bestående av fartyg, flyg och även av helikopterkomponenter.Helikopterns fördelar i ubåtsjaktsammanhang är att den snabbt är på plats, den har möjlighet att närma sig ett operationsområde utan att bli upptäckt och den söker med aktiv hydrofon.Fru talman! Det är ingen händelse att när vi tänker ubåtsjakter ser vi alla vertolhelikoptrar med två propellrar framför oss. De var en viktig komponent , och de är det fortfarande. är förvisso den helikopterburna ubåtsjaktförmågan en delförmåga, men jag vill hävda att det är den enskilt viktigaste delen i vår samlade förmåga att upptäcka ubåtar.På s. 67 i försvarspropositionen under avsnittet Förmågeutveckling angående luftstridskrafterna talas det om att det ska bli en nedgång i förmågan till ubåtsjakt. När Försvarsmakten föreslog att man helt skulle avveckla den luftburna förmågan till ubåtsjakt innebar detta inte en nedgång utan en utgång.Det ska också understrykas att den nedgång som aviserades i försvarsbeslutet inte alls hade den omfattning som har blivit fallet då de nya helikoptrarna, , blivit försenade med upp till . I försvarsbeslutet talade man om att , det vill säga , skulle den nya helikopterbataljonen vara organiserad. Men vet vi att en avveckling av vertolhelikoptrarna kommer att leda till avsaknad av luftburen ubåtsjakt under upp emot tid.De förseningar som har drabbat har flera olika förklaringar. Det är den helikopter som ska ersätta vertolhelikoptrarna och de förmågor som de har. Skälet till förseningarna är bland annat att vi från svensk sida har valt att hitta helt unika lösningar på . Vi har beställt en annan kabinhöjd på de här helikoptrarna, och för de 18 helikoptrar vi tänker oss att köpa har vi också beställt ett unikt svenskt ledningssystem.Jag tvekar inte en sekund att ge den gamla socialdemokratiska regeringen skulden för den situation som har uppstått med våra tunga helikoptrar. har vi alla ett ansvar att ta till oss realiteterna. Om vertolhelikoptrarna avvecklas blir det inte en tillfällig nedgång i vår förmåga till luftburen ubåtsjakt. Vi blir helt utan förmåga under ett tiotal år.Fru talman! Detta är ett oacceptabelt risktagande, och det står inte i överensstämmelse med vad denna kammare förutsatte vid försvarsbeslutet 2004.Jag konstaterar att försvarsministern nu aviserar en bred översyn av Försvarsmaktens helikopterverksamhet. Frågan om ett behållande av vertolhelikoptrarna ska utredas med förtur. Av försvarsministerns kommentarer i massmedierna har jag också uppfattat en öppen attityd till att behålla dessa . Det välkomnar jag, fru talman. Det är en seger för den svenska försvarsförmågan. Helikoptrar blir en allt viktigare del av försvaret i och också i internationella insatser. De ger tillgänglighet, rörlighet och flexibilitet. ser vi brister i många europeiska länders förmåga. Det är en ständig brist på helikoptrar i EU:s styrkegenerering. Vi såg det till exempel när det gällde Tchad.Med den helikopterutredning som vi aviserat vill vi se hur förmågan att förstärka insatsförbanden med helikopterförmåga ska kunna förbättras. Men som betydelsen av helikoptrar ökar i och internationellt finns det en rad problem.Det har varit några mycket svarta år med svåra olyckor för helikopterverksamheten. omkom till exempel fyra personer i en mycket tragisk olycka i har konstaterat behov av att se över ledning, organisation och utbildning inom helikopterverksamheten. Försvarsmakten har sagt sig ta detta på största allvar och kommer att agera utifrån rekommendationerna. En kommande utredning ska bland annat belysa hur säkerhetssituationen kan förbättras. Vi ser också att det pågår en betydande generationsväxling av helikoptrar. Bland annat är på väg ut för att ersättas med nya system. inleddes anskaffningen av de nya helikoptersystemen 14 och 15. De förseningar som drabbat leveranserna har inneburit att avvecklingen av som tar upp successivt har skjutits upp av Försvarsmakten. Systemet var först tänkt att avvecklas 2004, alltså . Avvecklingspunkten senarelades sedan fram till utgången av 2007 och flyttades sedan fram igen . De här åtgärderna har varit tänkta att parera leveransförseningarna av . Användningen av har alltså fått förlängas för att täcka glapp som annars skulle ha uppstått när nya system dras med betydande leveransförseningar.Vi vill nu innan slutgiltigt avvecklas överväga om systemen skulle kunna förlängas ytterligare någon period - - för ökad handlingsfrihet. Men det måste ske på ett sådant sätt att inkommande system inte ytterligare försenas. De konkurrerar bland annat om samma personella resurser, och vi vet att verksamheten i grunden är dimensionerad för två helikoptersystem och inte för fler.Vi vill därför att utredaren inledningsvis analyserar - med förtur, som säger - situationen för och avrapporterar detta innan det slutgiltigt och oåterkalleligen blir en avveckling i år.Vi vet också att ombyggnationen av tre till Medevacförmåga är starkt försenad. Det brister bland annat i dokumentationen. Även om detta ligger utanför Försvarsmaktens ansvar är det ändå oacceptabelt. Även om fulla skadestånd skulle utgå för förseningen måste framtida avtal och upphandlingar ses över för att förhindra liknande förseningar.NBG 11 och 14 kommer att ha behov av helikoptrar. Det är tänkt att NBG 14 ska använda . Men vi såg den här gången, NBG 8 alltså, hur både och 10 försenades kraftigt. Därför måste kommande nordiska stridsgruppers behov finnas med i bedömningen redan nu.Alla de här frågorna kommer att ingå i uppdraget för den kommande helikopterutredningen som vi har aviserat . Jag kan inte annat än att på många punkter instämma i den beskrivning som försvarsministern gör både av situationen ute i och av bristen på helikoptrar här hemma. Tillgången till helikoptrar är förmodligen den enskilt viktigaste förmågan varje gång vi ute i världen vill bidra för att upprätthålla fred och säkerhet, både som transportmedel i ofta väglösa länder och för att försäkra ett bra medicinskt omhändertagande - och ett snabbt sådant - av eventuellt skadade soldater.Jag instämmer också i försvarsministerns beskrivning av den mycket bekymmersamma säkerhetssituationen inom helikoptervapnet. Vi har förlorat 14 anställda i Försvarsmakten i sex olika olyckor. I samtliga dessa fall har pekat på bland annat ledningsproblemen inom helikoptervapnet som en bidragande orsak. Här har naturligtvis både regeringen och ytterst ett ansvar för att se till att förutsättningarna för säkerheten blir bättre. Ett viktigt ansvar som faller på politikerna är naturligtvis att inte i onödan medverka till fler organisatoriska förändringar i den här delen av Försvarsmakten. Varje gång det görs måste både säkerhetsarbete och kompetens i vissa delar starta om från början.Försvarsministern talar om att man ska se på möjligheten att förlänga kanske enbart några av de 14 som åtminstone formellt finns i Försvarsmakten. Min bedömning - utan att jag på något sätt vill föregå en utredning av de här förhållandena - är att det finns mycket tid kvar i dessa i och för sig ganska åldersstigna farkoster. Man kan konstatera att till exempel länder som med motsvarande helikoptrar genomför ombyggnader för att behålla dem framöver. Det finns ett talesätt i anglosaxiska länder om att man aldrig ska lita på en helikopter som är . Ålder är alltså, fru talman, ingen belastning i de här sammanhangen.Jag vill också särskilt peka på de svårigheter som vi står inför då och, som jag uppfattade det, regeringen vill att vi ska kunna understödja vår styrka i med förmåga till luftburen medicinsk evakuering och kanske ta ansvar för en ny snabbinsatsstyrka som framework nation . Utan har Försvarsmakten i årsredovisningen fastslagit att det inte blir möjligt att göra båda dessa saker utan att vi måste välja endera.Jag hoppas att den utredning som försvarsministern aviserar kommer att ta vederbörlig hänsyn till detta. och jag är helt överens om bakgrundsbeskrivningen. Två stora problem just nu är dels försening i leverans av nya system och ombyggda helikoptrar, dels en personalbrist som hämmar möjligheterna vad gäller både och 4 och möjligen också nya system. Bägge sakerna måste hanteras.Regeringen har i regleringsbrevet ställt krav på Försvarsmaktens operativa förmåga. Kränkningar av sjöterritoriet ska kunna upptäckas, kränkande ska avvisas och incidenten hanteras. Försvarsmakten har också planerat avveckling av men fått flytta fram den . Man vill avveckla eftersom systemet är åldersstiget och för att man inte är dimensionerade för att hantera fyra olika system som det nu annars är fråga om. Infrastrukturen räcker inte till.Myndigheten har också aviserat att det innebär att delförmågan luftburen ubåtsjakt utgår och den samlade ubåtsjaktförmågan nedgår. Detta är så klart problematiskt. Försvarsmakten har gjort bedömningen att inte behövs för att kravet på operativ förmåga ska uppfyllas. Dessutom ligger delförmågan luftburen ubåtsjakt redan i praktiken sedan en period i malpåse. Vapensystemen är gamla och har inte brukats . De har inte genomgått modifieringar. Tillgången till torpeder och sjunkbomber är osäker, och man har heller inte någon uppgift kopplad till ubåtsjakt i beredskapsordern.Jag förstår att intresserar sig för detta, och det finns anledning att göra det. Enligt Försvarsmakten kommer den sjöoperativa versionen av att ha initial kapacitet att samverka med Visbykorvetter i ubåtsjaktinsatser. kommer att ha grundläggande ubåtsjaktförmåga.Försvarsmakten menar att om valet är att fortsätta satsningen på får man svårt att hålla den tidsplanen, och det måste nu utredningen titta på. kommer då att kunna bli en resurs enligt Försvarsmakten som inte fullt ut kan nyttjas och som uppnår sina delförmågor senare än vad som annars skulle vara möjligt. Det är deras argument för att successivt minska verksamheten med . Men får utredningen titta på det.Ett exempel är att det i budgetunderlaget aviserades en försening av när hela helikopterbataljonen beräknas uppnå full operativ förmåga. Den är dock till del operativ tidigare. Man angav 2018, som också refererat till, som ny tidpunkt, och man skulle nå full sjöoperativ förmåga sent i den perioden. Vi kan dessvärre heller inte utesluta - mot bakgrund av vad vi har sett - leveransförseningar av . Därför tycker vi från regeringens och alliansens sida att det är angeläget att tillsätta en utredning med uppgift att utreda hur förmågan att förstärka insatsförbanden med helikoptrar ska bibehållas och förbättras. Där kommer som en prioriterad första uppgift att ingå att titta på förutsättningarna för - om den slutligen ska avvecklas nu eller om den kan komma att behöva livstidsförlängas och användas än vad som annars var tänkt på det sätt som redan har skett vid flera olika tillfällen.Fru talman! Jag tror att och jag är helt överens om vikten och värdet av helikoptrar, om att betydelsen snarare ökar än minskar om vi blickar framåt mot ett mer flexibelt, tillgängligt och rörligt insatsförsvar och också om den beskrivning av allvarliga problem som man nu kan göra med upprepade, mycket svåra olyckor, leveransförseningar och personalbrist.Jag vill dock i denna runda säga att jag gläds åt att Försvarsmakten har tagit de senaste rapporterna från på sådant allvar. Jag ska inte onödigtvis förlänga den här debatten. Det är naturligtvis svårt att veta i vilken utsträckning som de som finns inom Försvarsmakten kan behållas. Det beror på teknisk standard, vilka underhålls- och eventuellt ombyggnadsinsatser som blir nödvändiga och inte minst tillgången på utbildad personal för de här helikoptrarna.Om Försvarsmakten framför sig ser att man 2008 avvecklar förmågan till luftburen ubåtsjakt och säger att man kommer att vara fullt ut operativ först med den sjöoperativa delen sist kan jag konstatera att det 2018 inte kommer att finnas någon aktiv anställd i Försvarsmakten som har varit med om att sänka en hydrofon under vattenytan eller om att leka katt-och-råtta-leken i övningssammanhang.Det innebär att om vi nu avvecklar all förmåga kommer sannolikt den här kompetensen att få byggas upp från noll igen, och det kommer - det talar erfarenheterna för - att ta mycket . Låt mig först bara säga något ord om något som engagerar både mig och mycket, nämligen att det är nödvändigt av både operativa och moraliska skäl att stärka Medevacfunktionen i . Vi vet att personalsituationen och förseningarna även har försenat vår möjlighet att verkställa sändandet av helikoptrar dit, vilket illustrerar att det här inte bara är frågor i teorin utan också i praktik och vardag.Det finns helikopter 4-individer som delvis byggdes om för den nordiska stridsgruppen. Det gjordes därför att man skulle täcka upp för andra förseningar. Vi behöver nu i den här utredningen titta på både personaltillgång och infrastruktur för att se om det är möjligt och lämpligt att använda fyrorna ytterligare en period. Det blir en första prioriterad uppgift för helikopterutredaren.Man kan använda någorlunda likartad utrustning, vilket gör att man kan upprätthålla kompetens också på båt. Vi har en bild av hur många ubåtar som finns i , eller snarare hur få de är, vilket dock inte alls hindrar relevansen i det påpekar: Det handlar om möjligheter att förlänga och överföra kunskap till framtiden.Summa summarum gläds jag åt det engagemang som visar för helikopterfrågorna i bred bemärkelse, för de är väldigt viktiga för framtidens försvar, för säkerheten för de män och kvinnor som deltar i försvaret, inte minst i internationella insatser, och för möjligheterna att värna territoriella integritet långsiktigt. Det är precis de sakerna som gör att vi nu går vidare och ber en särskild utredare titta på helikopterfrågorna i vid mening, inte minst de frågor som gäller och som nu lyft fram.