· GV10752 · 2008-06-10 10:57:43 — Det finns en hel del att säga om arbetslinjen. Om man går tillbaka och tittar på tidigare regeringars olika insatser och hur många funktionshindrade som har funnits ute i arbetslivet ser man att det är konjunkturkänsligt. Vi vet att de som är svagast på arbetsmarknaden också slås ut först när konjunkturen viker.Nu kommer det en nedgång i konjunkturen. Alla förutspår att det kommer att vara en konjunkturnedgång. Vad händer då med dem som finns i arbetslivet och som är svaga utifrån att de har ett funktionshinder och behöver hjälp med det? Den frågan kan man ställa sig. Det ska bli intressant att se de siffror som kommer längre fram och om det är så att de drabbas av samma sak, nämligen att de slås ut ur arbetslivet.Konjunkturen och arbetslinjen har varit regeringens mantra. Vi kan återkomma till vad man använder pengarna till. Vi har kritiserat regeringen för att man sänker skatter i stället för att använda pengarna till att skapa fler jobb genom att till exempel ge dem till lönebidrag. Det är bra pengar med 1 miljard, men det krävs ännu mer.Framför allt krävs det någon form av riktlinje för vad pengarna ska användas till om man talar om för att det ska nå rätt personer, det vill säga de som behöver mest hjälp och är längst ifrån.Vi har också ställt en fråga. Är det så att det finns någon chans att nå målet ? Är samhället tillgängligt för alla funktionshindrade då? Det är ingenting som bara den här regeringen kan ta åt sig av. Men det finns ett ansvar när man har kvar att se till att målet nås.Jag vill ställa en rak fråga om det finns en bedömning att man över huvud taget kan nå dit fram till år 2010.Jag tycker att det finns stora problem. Jag tror inte att man kommer att nå dit. Därför är jag väldigt intresserad av att höra om man faktiskt kan hitta någonting när konjunkturen viker och man ska försöka motarbeta det här, som man kan göra, för att se till att det faktiskt går åt rätt håll. Jag håller med . Det är både bra och rätt att arbeta. Det är bra därför att man mår bättre, känner sig delaktig och har en arbetsgemenskap att känna trygghet i, och man känner sig behövd. Men det är också rätt därför att det är rätt att vara med och bidra till sin egen försörjning.Vi måste med politikens redskap hjälpa till och underlätta. Det finns ett väldigt bra skäl till det, och det är naturligtvis också det faktum att vi ska se till att klara av våra välfärdsåtaganden framöver. Just för att kunna lägga mer på till exempel , lönebidrag, hjälpmedelsersättning eller vad det nu kan vara är det en bra idé att det är fler som är med och arbetar, känner en delaktighet och betalar skatt.Därför tycker jag att vi också måste se det som ett resursslöseri när vi har så väldigt många som vill vara med och arbeta men som på grund av funktionsnedsättning inte har möjlighet att delta. Även av det skälet måste vi hjälpa till och sänka trösklarna för den som ska komma tillbaka på arbetsmarknaden.Jag håller också med om att det är bra med den extra miljard som vi lyckades lägga på och lönebidrag. Det var 1 miljard utöver det som den förra regeringen arbetade med.Vi kommer naturligtvis att fortsätta följa upp det sektorsuppdrag som vi har lämnat till den här långa raden myndigheter. Specifikt för min del kommer jag naturligtvis att följa upp och jobba med Arbetsförmedlingen, som är den myndighet som jag har ansvar för inom den här ramen, för att se till att vi jobbar mer med att sänka trösklarna tillbaka för dem som har funktionsnedsättning.Det finns olika saker att göra. Det handlar om kompetensuppbyggnad. Det handlar om specialfokus. Det handlar om att jobba med de sociala företagen. Det handlar om en lång rad åtgärder för att se till att underlätta detta. Därutöver ska vi naturligtvis, och det har jag redan sagt, också försöka se vad vi kan göra med till exempel hjälpmedelsersättningen. Jag är övertygad om att man på jobbar med att se över detta så att vi får en likabehandling när det gäller tolkservice som utförs och finansieras via .