· GW1061 · 2008-11-11 13:32:53 — har frågat mig hur jag kommer att förhålla mig till och om som parti kommer att göra sig beroende av vid ett regeringsbildande.Att föra spekulationer utifrån att sitter i gynnar endast . Det finns därför inget skäl till att föra en sådan diskussion.Sverigedemokraterna är ett parti som försöker profitera på problem som vissa människor upplever finns i samhället. ger uttryck för en människosyn som jag inte vill ska få fotfäste i svensk politik. De värderingar står för och de värderingar jag står för är oförenliga.Jag och kommer att med kraft verka för att de värderingar som står för inte ska få en ökad representation i . Jag och kommer att fortsätta att angripa de samhällsproblem som försöker dra nytta av. Jag och söker stöd för en fortsatt majoritetsregering med partierna i Allians för Sverige.Detta är de tre besked som vi kommer att vara fortsatt tydliga med. De partier som söker andra parlamentariska lösningar, som inte före valet vill ge besked om sin politik, vilka de vill regera med, eller som önskar regera i minoritet är däremot svaret på Astudillos fråga skyldiga. Jag vill tacka statsministern för svaret. Men svaret är undfallande och otydligt, vilket är beklagligt. Jag frågade inte vare sig om avser att verka mot värderingar eller hur man avser att bemöta de samhällsproblem som detta parti hämtar sin näring från. Inte heller frågade jag om han önskar bilda en majoritetsregering 2010.Min fråga var enkel, nämligen om och i något läge avser att göra sig passivt eller aktivt beroende av eller samarbeta med om de kommer in i riksdagen.Frågor kring regeringsbildning kan lätt reduceras till taktik. Fokus blir det politiska spelet, inte de politiska alternativen. Men frågan om är viktigare än så. Den är principiellt viktig. Den handlar om vilka krafter och idéer vi väljer att legitimera.Reinfeldts svar är också anmärkningsvärt. Han tillhör nämligen en ny generation politiker som sett det vi lever i växa fram. Han är uppväxt i ett som först öppnade sina gränser för arbetskraftsinvandring och som sedan, och framåt, övergick i en solidaritetshandling som än väcker respekt och beundran världen över. Från , , , och många andra länder har människor tvingats fly undan förtryck och förföljelse. I vårt land har de fått en och en chans att börja om.Han är uppväxt i ett där kvinnorna på allvar tog sig in på arbetsmarknaden och då abortlagstiftningen moderniserades - då strävan efter jämställdhet blev en självklar del av vår svenska självbild.Han är uppväxt i den tid då gjorde upp med en gammalmodig och unken syn på kärlek. ska vi tillsammans här i riksdag avskaffa de sista diskriminerande elementen i vår äktenskapslag.Vi är många som älskar , som omfamnar det som vi är. är ett land som lyckats kombinera öppenhet och ekonomisk utveckling. är ett land där individuell framgång samexisterar med gemensamt ansvarstagande. Grundläggande värden såsom alla människors lika värde och lika rätt är självklara fundament i vår demokrati. För mig handlar debatten om och regeringsfrågan om just detta. är nämligen en antites till allt det jag nämnt. Det är ett parti som pekar finger åt den som uppfattas vara annorlunda och ett parti som vill skicka kvinnorna tillbaka och vars budskap handlar om att förstärka människors rädsla.Fram till debatten mot under superveckan har haft ett närmast fläckfritt förflutet i den här typen av frågor. Han har till och med vid svåra tillfällen haft modet att inte tumma på viktiga principer om människovärdet. När förre statsministern, min partivän och socialdemokraten i samband med östutvidgningen använde det grumliga begreppet "social turism" valde oppositionsledaren att inte spela med. För det förtjänar all respekt. Men det ställer också högre krav på statsminister . Därför vill jag igen ställa frågan: Avser och att passivt eller aktivt göra sig beroende av eller samarbeta med om de kommer in i - ja eller nej? Det har, statsministern, blivit alltmer nödvändigt att den här interpellationsdebatten kommer till stånd utifrån att vi ser allt vagare svar. Jag vill säga att det är medvetet vaga svar när frågor ställs. Frågor ställs ute i kommunerna och i regionerna, och frågor ställs nu också här i på allvar. Det är viktigt att få ett klarläggande på den här punkten. Vilka kan alltså tänka sig att samarbeta med, och på vilka grunder kan man vila på ?Vi är en del av den nordiska gemenskapen. Vi är en del av den europeiska gemenskapen. Vi är en del av den internationella gemenskapen. Det är klart att man granskar oss. Det är viktigt att vi i handling är tydliga, och det är viktigt att man kan se att vi har en tydlig linje i de här frågorna och att vi står upp för mänskliga rättigheter och gemensamma värden.Från den här sida har vi ofta kunnat vara eniga när det handlat om att stå upp för kvinnors rättigheter i en omvärld där trycket även på oss att ändra uppfattning har varit stort. När det gäller kvinnors rättigheter är aborträtten en fråga där vi inte är eniga i EU. Jag hoppas att den här också kan driva de frågorna under ordförandeskapet. Men börjar man svikta och ludda till det i de här frågorna.Jag noterar att i min kommun, , håller framträdande moderater dörren öppen för en samverkan med . Jag har frågat om detta lokalt, och jag har frågat min moderata kollega här i , som också är ordförande för moderatkvinnorna. Vad hon svarar mig är att jag likt slåss med väderkvarnarna. Hon förstår inte och tycker att frågan är märkligt ställd. Jag tycker att frågan är väldigt relevant, och den blir ännu mer relevant när man läser svar här.Vi kan gå då Ny demokrati kom in i . reste sig, förtjänstfullt, från den berömda tv-soffan efter valet men satt sedan tillsammans med i knäet på Ny demokrati under den mandatperioden. Man blev därmed beroende av att söka stöd för att styra landet. Hellre gjorde det än sökte en bredare samverkan eller funderade på andra lösningar. Makten var alltså viktigare.Vi ser detta i flera kommuner. Makten har fått gå före ideologin. Då har jag ställt mitt hopp till att , som ofta vill framställa sig som att de har ett särskilt moraliskt mandat, skulle ta debatten med som statsminister och partiledare för , som en del av den samverkan man har i regeringen. Men den har uteblivit.På mina frågor svarar man med tystnad, vilket jag tycker är väldigt oroväckande. Det tyder på att man inte vill ha en debatt. Det tyder på att man har några gemensamma talarregler. Därför är det bra att vi får dem klarlagda i den här så oerhört viktiga frågan. Man måste våga diskutera den här frågan. Jag tycker att det är rimligt att vi här i , men också allmänheten, kan få ett svar på en så grundläggande fråga: Kan man tänka sig från statsministerns sida att vila även i på eventuella mandat, på samma sätt som vi ser har skett i allt fler kommuner och i någon region? Först vill jag tacka statsministern för svaret och säga att jag absolut delar den del i svaret där statsministern uttrycker det oförenliga i hans uppfattning, det vill säga också min uppfattning, med vad just står för. Med detta sagt vill jag också säga jag att delar statsministerns bedömning av hur man ska bemöta det här problemet.När vi tittar lite grann på vad har lyft fram ser vi att vid valet utgjorde andelen osäkra eller övriga partier som inte kom in i . Detta hade ökat till nästan det dubbla till valet . Det finns betydligt fler partier som kan göra anspråk på att äntra denna kammare, om det vill sig så - bland annat Feministiskt initiativ, Piratpartiet, pensionärers intresseparti, Junilistan, Sjukvårdspartiet, Nationaldemokraterna, nationalsocialistisk front, Ny framtid, Rättvisepartiet, Socialisterna, vilja och Kommunisterna. Samtliga dessa hade mätbara procenttal i förra valet.Frågan är alltså, och jag riktar mig nu till interpellanten, om han och hans parti och oppositionen möjligen anser att man från deras sida behöver ta ställning, eftersom man har tagit ställning för ett parti, till att den här typen av andra partier bildar koalition och skapar valpakter så att de har möjlighet att äntra denna kammare. Hur förhåller sig i så fall det socialdemokratiska partiet till den typen av frågeställningar då man från början vill ha uttalat och försäkra sig om att det inte finns någon chans att få in någon annan okänd politik?Jag vill också, fru talman, ansluta mig till statsministerns sista fråga till interpellanten. Man är skyldig att ge oss ett svar på den viktiga frågan om vilket mest realistiskt regeringsalternativ som kan ställas mot alliansen. Därvid svävar uppenbarligen svaret alldeles i luften. Här silar man mygg och sväljer kameler.Jag skulle avslutningsvis vilja titta lite grann på hur interpellanten uttrycker sig; ibland är semantik ganska viktigt.I den första frågan beskriver interpellanten att det efter riksdagsvalet finns en risk att det Sverigefientliga partiet kommer in i riksdag. Med tanke på det uttryckssättet måste man fråga: Ska vi inte låta den här typen av partier figurera i allmänna val? Är det detta som är interpellantens åsikt? Risker ska man naturligtvis försöka motverka. Är risken sådan att man inte ska tillåta dem att ställa upp i allmänna val? Jag misstror inte att det är det som är ingången i interpellantens frågeställning. Men när jag hörde interpellanten vid sidan av den kort skrivna interpellationen uttrycka en rad olika synpunkter på statsministerns väldigt kloka svar blir det lite besvärande att behöva notera att det finns en viss aggression i att från början utesluta den typen av röster i samhället som uppenbarligen vill göra sig hörda. Jag tror, allra sist, fru talman, att det är viktigt att man låter ett demokratiskt samhälle ha och härbärgera den här typen av åsikter som vi kan möta på olika sätt i olika debatter. kan det vara väldigt klokt att ta den debatten när tillfället bjuds i stället för att från början avskärma sig från att möta den typen av motstånd genom att säga att man inte på några villkor eller under några omständigheter kommer att överväga vad folkets vilja eventuellt vill att vi efter ett allmänt val ska förhandla om som ett regeringsalternativ. Jag vill tacka statsministern för svaret på interpellationen. Till att börja med vill jag säga att jag anser att det är ett bra svar på så sätt att det är ett halvt steg framåt. Det är ett halvt steg framåt i fråga om tydlighet om hur man från håll kommer att hantera . Däremot är det inte ett helt steg framåt. Det är ett tydligt svar på vad statsministern anser om värderingar. Men det är inte alls ett svar på frågan hur man ska hantera dem vid en regeringsbildning. Jag fastnade för en mening här som jag tycker stämmer helt och hållet. Statsministern skriver: Att föra spekulationer utifrån att sitter i gynnar endast . Javisst, det ger dem utökat utrymme i medierna, i debatterna, och inte minst i deras interna överläggningar och ränksmidande.För att avfärda detta och för att definitivt sätta ett lås på denna diskussion är det väldigt viktigt att ge klara besked. har tillsammans med Socialdemokraterna gett klara besked. Frågan om en moderatledd regering aktivt eller passivt kan göra sig beroende av , en fråga som enkelt kan besvaras med ja eller nej, är inte besvarad. Statsministern har svarat vad han anser om värderingar, och jag är helt överens i den frågan, men han har inte svarat vad detta definitivt innebär för en regeringsbildning. Det skapar ytterligare utrymme, det öppnar utrymme, för fortsatta spekulationer om att någonting typ det som hände med Ny demokrati kan upprepa sig. Därför är min fråga till statsministern fortfarande: Kommer en moderatledd regering att aktivt eller passivt göra sig beroende av i - ja eller nej? Jag tänkte lite gnetigt börja med att - det är absolut inte någon kritik mot talmannen eller talmanspresidiet - för vår egen skull återge grunderna för interpellationsdebatt allmänt. Rätten för en riksdagsledamot att framställa interpellationer och frågor till statsråd är reglerad i regeringsformens 12 kap. 5 §. Rätten betraktas främst som ett medel för parlamentarisk kontroll. Interpellation eller fråga ska avse en angelägenhet som angår statsrådets tjänsteutövning. Som frågan här är formulerad finns det ett antal antaganden som jag tycker inte är riktigt uppfyllda vad gäller statsministerns tjänsteutövning. finns inte i och kommer inte att göra det därför att utsikterna för ett extra val är rätt begränsade, fru talman, för vi har en majoritetsregering, en koalitionsregering i . Det innebär att frågan inte gäller statsministerns tjänsteutövning nu utan möjligtvis senare, det vill säga efter valet . Då måste tre faktorer vara uppfyllda. måste sitta i riksdag. måste vara regeringsbildare, och det förutsätter att alliansen har ett bra valresultat men inte tillräckligt för att nå majoritetsregering som vi har . Då kan frågan falla väldigt enkelt genom att vi tar bort två av de här tre faktorerna. Inga sverigedemokrater i riksdag, och då föreligger inget problem. En fortsatt alliansmajoritet även efter 2010 med som statsminister och regeringsbildare, och då har problemet också fallit. Det andra är - och jag vill jag fortfarande vidhålla att detta inte ska ses som kritik, utan jag läser bara innantill ur vårt eget regelverk - att en interpellation ska ha ett bestämt innehåll och vara försedd med motivering, 6 kap. 1 §.Fru talman! Jag läser hela interpellationen: "Efter riksdagsvalet finns det risk att det Sverigefientliga partiet kommer in i riksdag och därmed blir en vågmästare vid ett regeringsbildande." - punkt, slut. Interpellationen är färdig. Jag är inte säker på att jag tycker att motiveringen är fullgod, men jag tänker ändå följa upp en del av de frågor som interpellanten har ställt.För det första tycker jag att statsministern har varit väldigt tydlig med värderingsgrunden. är som vår statsminister, som företrädare för alliansen och som företrädare för Moderata samlingspartiet väldigt tydlig med värderingsgrunden i förhållande till Sverigedemokraterna.För det andra tror jag att det är farligt att vi betraktar politik som ett sällskapsspel, oavsett om vi ser politik som med knuff eller som Löjliga familjen, därför att den här typen av vem ska ta vem gynnar bara den som är den andre. Jag tror, fru talman, att det är mycket effektivare med tydlighet, politisk tydlighet.Låt mig avslutningsvis ta ett exempel från , från kommun där gjorde ett väldigt framgångsrikt val 2006. Man fick av rösterna, i rätt stor utsträckning på Socialdemokraternas bekostnad. Socialdemokraterna föll, gick fram.Sedan dess finns det en minoritetsministär i kommun bestående av , och . Den leds av kommunstyrelsens ordförande , tidigare riksdagsledamot för i denna kammare.Man har varit oerhört tydlig. Man har försökt göra rätt saker. Man har lyssnat på medborgarna, man har svarat mot medborgarnas behov. Och i den senaste lokala mätningen som lokaltidningen gjorde kunde man se att är på kraftig tillbakagång, medan det gynnar bland annat och till viss del i någon mening Socialdemokraterna.I stället för att vi ska ägna oss åt politiskt sällskapsspel i kammaren - med knuff eller Löjliga familjen - tror jag att politisk tydlighet är budskapet i förhållande till . Tack, statsministern, för svaret!Hans Wallmark ägnar sin tid åt att kritisera talmännen. Jag tänker inte lägga mig i den diskussionen.Finn ägnar sin tid åt att svara ja på interpellationen. Det vill säga: Det går inte att tolka Finn på något annat sätt än att han är beredd att göra sig beroende av i en framtida regering. Vad man ska lägga för värde i det är väl en annan fråga, för det var inte Finn som var interpellerad. Finn och statsministern ställer dessutom motfrågor till interpellanten.Har statsministern då svarat i egentlig mening? Det kan man ju diskutera. Jag skulle i så fall vilja säga att svaret är som svaret från oraklet i . Det kräver verkligen en tolkning, en uttydning.Börjar man skärskåda svaret kan man konstatera att statsministern är emot de värderingar som står för, alltså att de är oförenliga med statsministerns uppfattning. Det skulle man möjligen kunna tolka som: Nej, statsministern vill inte samarbeta med . Det är ju inte rimligt att samarbeta med någon som har uppfattningar som är oförenliga med ens egna. Men det är som sagt någonting som man får tolka, eftersom statsministern vägrar att svara klart och tydligt.Statsministern kommer att verka mot att ska få en ökad representation i . Det skulle möjligen också kunna tolkas som ett nej, att statsministern inte vill samarbeta med . Det är det här som någonstans är bekymret.Då kommer man till den inledande diskussionen från statsministerns sida om att det var fel att ställa interpellationen, inte, som säger, av formella skäl utan av politiska skäl, eftersom den på något sätt skulle motverka sitt syfte. Så tolkar jag i alla fall statsministern. Här tror jag att statsministern gör en fundamentalt felaktig bedömning. Just att statsministern har vägrat att svara på frågor om statsministern är beredd att göra sig beroende av är det som gynnar , som håller dem vid liv, som håller glöden i brasan brinnande. Det ger nämligen en möjlighet för att hävda att en röst på inte är en bortkastad röst, att man tillhör ett framtida borgerligt regeringsunderlag. Statsministern har faktiskt vägrat att svara tydligt ja eller nej på den här frågan.Det är de punkter i svaret som jag tog upp som jag tycker är mest bekymmersamma. Skulle man vara positiv och gå in för att tolka svaret skulle man kunna hitta en del delar av svaret som glider mot ett nej, att statsministern inte vill samarbeta med . Men statsministern har i den fortsatta debatten här en möjlighet att reda ut detta och faktiskt svara klart och tydligt nej, om min tolkning av statsministerns svar är riktig, att det glider mot ett nej, att värderingarna är oförenliga och att statsministern inte vill att ska få en ökad representation. Det tenderar att glida mot ett nej. Skulle inte statsministern då kunna ge oss det svaret här? I så fall blir den diskussionen överflödig och vi kan gå vidare och diskutera andra intressanta saker som också finns med i svaret men som inte alls hör till interpellationen, nämligen hur de olika regeringsalternativen från den borgerliga sidan och från vänstersidan skulle kunna se ut. Sedan kan vi fortsätta att puckla på varandra i den diskussionen. Men jag tror att det skulle kännas mer spännande för svenska folket att få ett klart och tydligt ja eller nej, så att vi slipper tolka. Det är vad jag skulle önska. Även jag vill tacka statsministern för det svar som han har avgett på den mycket hypotetiska frågan. Han har svarat med en stark värdegrundsförklaring, och det tror jag är det allra viktigaste i det här sammanhanget.Jag vill också till kammarens protokoll få infört att jag som ensam riksdagsledamot hade tillfälle att åhöra statsministern i där han talade om den svenska modellen på ett för alla partier mycket förnämligt sätt, enligt mitt sätt att se det. Särskilt lyfte han fram det stora svenska engagemanget i världspolitiken för miljöfrågorna. Det tror jag var väldigt viktigt. Man kunde höra ett sus genom den totalt, i motsats till denna kammare, fullsatta salen med en församling om 300-400 personer som tyckte att det var väldigt intressant att höra de aspekterna från ett så litet land som Sverige.Frågan här är, fru talman, vad som är huvudproblemet. Är det som parti eller är det de väljare som väljer att rösta på ? Det är en väldigt viktig fråga. Jag tror att snuddade vid detta när han tog upp exemplet . Det är väldigt tydligt i vad som hände i kommunalvalet. Det var en stor framgång för , och det är jag glad för. Men det var också en stor framgång för . Det var stora bakslag för och för Socialdemokraterna. är det, som sade, en koalition som utesluter inflytande från på den förda politiken.Jag tror att det är väldigt viktigt att komma ihåg att om olyckan skulle vara framme, att så många väljare skulle välja in i denna riksdag, är det viktigaste att se till att de inte får inflytande på politiken, vare sig det blir en vänster- eller högermajoritet. Den värdegrund som står för får inte på något sätt ge inflytande på politiken.Det är väldigt tydligt, fru talman, att de egentligen bara har en enda fråga - det är också den som intresserar deras väljare - och det är invandringsfientlighet eller -skepticism. Det är det som är deras värdegrund. Tyvärr appellerar detta till väldigt många människor. Då måste man göra som man har gjort i , nämligen beskriva verkligheten och ta itu med problemen. Det finns ingen genväg till detta. Jag menar att när man har att göra med ett enfrågeparti som detta är det just de sakliga resultaten som talar för hur man ska komma till rätta med detta. Invandrarfamiljer vill absolut ha samma trygghet som alla andra människor. Det finns ingen skillnad mellan människor. Också på andra ställen har vi sett att genom de väljare som de har fått har försökt att få inflytande. Både i och i finns goda exempel på hur man över partigränserna har sett till att minimera inflytande och att den värdegrund som de står för inte får något inflytande i vare sig budgetpolitik eller någon annanstans.Till slut kommer man inte ifrån att om får många röster är det något fel på våra riksdagspartiers svar på de frågor som de ställer, nämligen att de är så kritiska till invandrare. Vi måste se till att föra en bra integrationspolitik och se till att den stora kunskapspotential som invandringen tillför tas till vara på allra bästa sätt. Varenda morgon har jag vaknat i akt och mening att gå upp och tjäna den svenska demokratin därför att jag i grunden tror väldigt mycket på demokrati och tycker om idén att representera väljare och försöka påverka samhällsutvecklingen. Jag har gjort det i en miljö i som har varit annorlunda på det sättet att vi inte har sett framväxten av den typ av främlingsfientliga krafter som har vunnit stöd i andra delar av och världen. Jag har varit mycket stolt över det. Jag hoppas att det ska fortsätta att vara så. Jag inser dock att det finns risk för att detta kan komma att förändras 2010.Jag tror att detta hämtar sin kraft ur samhällsproblem som är på riktigt och som finns för den som är nyfiken och intresserad, som jag är, av hur ser ut att hämta inför oss alla och att försöka förhålla oss till. Jag tror att det är tre saker som är särskilt viktiga.Det första är att den stolta liberala asylsyn som beskrev, och som jag i mångt och mycket delar, fick problem och framåt. Många vittnar om att vi ändrade attityd lite grann. Vi gick från att bereda plats till mer av ett omhändertagande. De som kom till fick inte komma in på arbetsmarknaden utan träffade människor som snarare lärde ut hur man skulle söka olika former av bidrag. Det skapade ett stort utanförskap i det svenska samhället. Det var inte bra för dem som kom till . Det var inte heller bra för de människor som stod vid sidan om och såg på och blev kritiska till att människor kom till för att bli bidragsberoende.Det andra - här talar man oftast om unga människor - är känslan av att det kan begås ganska många brott i , till och med rätt allvarlig misshandel, utan att det följer ett straff på brottet. I många fall görs inte ens en utredning. När rättsstaten inte fungerar, när brott inte utreds och straff inte utdelas tar djungeltrummorna över. Då diskuterar man sådant man hört av kompisarna om någon som blev utsatt för något: Hörde ni vad som hände? har fått stryk. Min kompis är hotad.Har man som jag talat med brottsoffer som ensamma har mött invandrargäng - så beskrivs de - som har hotat och slagit dem finns det en stor risk att dessa personer lyssnar till locktoner från främlingsfientliga krafter som en följd av sin erfarenhet som brottsoffer. Det händer i . Det är inte hela sanningen. Det innebär inte att det inte finns annan typ av misshandel och våldsanvändning som vi har anledning att reagera på, men det växer i en miljö där brott kan begås utan att det följer straff och utan utredning.Det tredje är någon sorts värderingsmässig vilsenhet som vi ägnar oss åt.