· GW1051 · 2008-11-18 18:00:27 — har frågat mig hur jag avser att hantera den kritik som framförts av för avskaffande av diskriminering av kvinnor, den så kallade , bland annat när det gäller fullständiga uppgifter om utnyttjande av kvinnor och om prostitution. Vidare frågar vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att stödja de kvinnor som vill lämna ett liv i prostitution, samt för att minska mäns efterfrågan på sexuella tjänster.Regeringen har vidtagit kraftiga åtgärder för att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ändamål. En handlingsplan mot prostitution och människohandel har antagits. Åtgärderna i handlingsplanen beräknas uppgå till 213 miljoner kronor.Genom uppdrag till ett stort antal myndigheter konkretiseras de olika åtgärderna i handlingsplanen.Så har till exempel fått i uppdrag av regeringen att fördela medel till forskning och andra studier om förekomsten av olika former av prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Syftet är att stödja framtagandet av olika metoder för att förebygga förekomsten av prostitution och människohandel för sexuella ändamål, samt metoder för att hjälpa och stödja de personer som är utsatta.Nyligen fick också - Sis - i uppdrag av regeringen att arbeta fram särskilda program med inriktning på bemötande av de personer inom institutionshemmen som har befunnit sig, är eller riskerar att hamna i prostitution. Sis ska även i samråd med utveckla ett arbetssätt som minskar risken för återfall i prostitution efter det att personerna lämnat institutioner inom Sis verksamhet.I handlingsplanen aviseras åtgärder för ökad kompetens hos personal inom , hälso- och sjukvården, skyddade boenden och ungdomsmottagningar för att de ska bli bättre på att upptäcka prostitution och se de behov som personer som befinner sig i prostitution kan ha. En annan relevant åtgärd är att utveckla verksamheter inom missbruks- och beroendevården så att dessa bättre kan möta behoven hos kvinnor med erfarenhet av prostitution.Ett stödprogram för rehabilitering av personer som utsatts för människohandel för sexuella ändamål ska utvecklas. Genom att utvärdera arbetet vid de särskilda prostitutionsgrupperna ska också få i uppdrag att sprida kunskapen om de metoder och arbetssätt som gett resultat.I syfte att minska efterfrågan på sexuella tjänster och människohandel för sexuella ändamål aviseras i handlingsplanen en utvärdering och utveckling av arbetet inom kommunerna som rör insatser riktade till sexköpare.Kartläggning, uppföljning och utbildning inom statsförvaltningen som berör frågan om sexköp avses att genomföras. Åtgärder kommer också att vidtas för att stödja frivilligorganisationers arbete för att motverka efterfrågan på sexuella tjänster.I våras beslutade regeringen om direktiv till en utredning för att utvärdera tillämpningen av förbudet mot köp av sexuella tjänster, som varit i kraft , och de effekter förbudet har fått. Syftet med utvärderingen är att undersöka vilka effekter förbudet haft för förekomsten av prostitution och människohandel för sexuella ändamål i . Uppdraget ska redovisas . Att köpa en annan människas kropp är ett uttryck för att köparen vill slippa ansvar och känna makt över den människa han köper eller vars tjänster han köper. Det är män som köper sex av kvinnor. Det förekommer också att män köper sex av män, men vi vet ganska lite om det. Att kvinnor köper sex av män är betydligt ovanligare än tvärtom.Jag kan inte hitta någon annan förklaring till detta än den maktordning som råder mellan könen . Män har mer makt som grupp. Kvinnor är som grupp underordnade. Vi ser olika på mäns och kvinnors sexualitet. Detta gör att kvinnors kroppar kan bli handelsvaror för vissa män att utnyttja, köpa och förbruka och, i de hemskaste fallen, också göra sig av med.Prostitution, både den nationella och sexslavhandeln över gränserna, är beroende av mäns efterfrågan. Därför är det viktigt att vi har den sexköpslag vi har i där köparen av sexuella tjänster är kriminaliserad, men där den som säljer sex inte skuldbeläggs. Att följer efter tycker jag är glädjande.Jag hoppas att ministern, när hon företräder , driver linjen att kriminalisera sexköparna.I sitt svar tar ministern upp den handlingsplan mot prostitution och människohandel som regeringen har lagt fram. Det är bra att den har kommit, tycker jag. Det finns många bra förslag i den.Det är främst två områden där vi tycker att man borde ha varit vassare eller där man har missat något. Det ena handlar om mäns efterfrågan när det gäller köp av sexuella tjänster. Vi tycker att man kunde ha varit vassare och gått längre där. Det är ju efterfrågan som är motorn när det gäller prostitutionen och alla de pengar som vissa skrupelfria människor tjänar på att sälja kvinnors och barns kroppar om och om igen.Ministern lyfter upp två åtgärder. Den ena är utvärdering och utveckling i kommunerna av det arbete som riktar sig mot sexköpare. Det arbetet finns bara i några få storstadskommuner, vad jag vet. Jag kommer från . Där har vi en så kallad Kastgrupp som jobbar med detta. Jag tror att de är två personer. När jag har diskuterat med prostitutionsgruppen i säger de att om de hade haft mer resurser skulle de ha kunnat jobba på ett annat sätt. Man skulle ha haft resurser att ta emot fler och jobba uppsökande på ett annat sätt. Vad jag vet är de ganska väl utvärderade.Den andra åtgärden är att öka ungdomars medvetenhet om risken för sexuell exploatering. Man ska utbilda samordnare för fritidsverksamhet och sådana som har med ungdomar att göra för att de ska uppmärksamma detta och jobba med frivilligorganisationer.Vi tycker att man mycket tydligare och mer skulle behöva gå på mäns efterfrågan på sexuella tjänster och de attityder som finns hos en del unga män och pojkar som kan bli framtidens köpare av sextjänster.Vi har i vår motion föreslagit att man skulle kunna ge ett tydligt uppdrag till några av dem som har väldigt goda kunskaper, som , , , , Prostitutionscentrum, Kastverksamheten och Män för jämställdhet, att arbeta fram många konkreta förslag till hur man kan minska mäns efterfrågan på tjänster och hur man kan förändra det synsätt som gör att unga män och pojkar växer upp till män som efterfrågar och köper sex. Det är glädjande att delar uppfattningen att det är bra med handlingsplanen och att den kommer att göra nytta för de personer och de fenomen som vi talar om, det vill säga köp av sex eller människohandel för sexuella ändamål.Jag kan hålla med om att vi har väldigt lite kunskap om HBT-personers situation när det gäller köp av sexuella tjänster. Det är därför vi aviserar att vi genom forskning ska ta reda på det.Det aktualiserar också frågan om maktordning, som vi talar om. Det existerar absolut - det håller jag med om - kanske framför allt mellan män och kvinnor. Jag menar att den också kan existera mellan två män eller mellan två kvinnor. Det får vi inte glömma. FN arbetar också från utgångspunkten att maktordningen finns i samhället och att den kan ha varierande ansikten.Vi lanserar självklart sexköpslagen. Framför allt när vi får besök av kolleger här i berättar vi gärna om den. Vi måste också vara öppna med att vi inte har utvärderat den. I de försök till utvärdering som har gjorts av polisen eller säger man att man ska använda informationen med försiktighet. Jag tror att det är viktigt att säga det till de intresserade länderna. När de tar debatten i sina länder måste de veta att de argument och fakta som de använder sig av är sanna.Därför tror jag att min aktivitet att marknadsföra sexköpslagen antagligen kommer att öka i och med att vi får en utvärdering, där vi också konkret får veta vad lagen har lett fram till.Men vi kommer också att marknadsföra lagen med hjälp av som har fått ett uppdrag att i sina kontakter med omvärlden när man ska sälja Sverigebilden ha med dessa frågor. Det gäller väldigt mycket köp av sex och människohandel för sexuella ändamål. Men en viktig bit i det arbete som de ska göra är just att tala om hur vi i med hjälp av en lag ändå sänder en tydlig signal om att det är oacceptabelt att köpa en annan människa.I övrigt välkomnar jag alla idéer. Jag försöker vara tydlig med att säga att denna handlingsplan är bra och att det är en bra början. Jag samarbetar väldigt nära med organisationer, och jag lyssnar gärna på partiföreträdare från alliansen eller oppositionen därför att detta är något som vi har gemensamt - vi tycker att det är oacceptabelt, och vi försöker att hitta alla sätt för att komma till rätta med det. Jag lyssnar gärna på ytterligare idéer för att återkomma med ytterligare förslag på detta område. Men vi är just nu i full färd med att genomföra de förslag som står i den första handlingsplanen som har fattat beslut om. Den öppenheten uppskattar jag. Det som vi har funderat väldigt mycket på och motionerat om är att och har ett nationellt resurscentrum för arbetet mot prostitution, men har inte det.I handlingsplanen finns många åtgärder. Det är utbildningar, utvärderingar, satsningar på forskning och myndigheter för olika uppdrag. Men jag har lite svårt att se den långsiktiga, sammanhållande och utvecklande kraften i handlingsplanen.När jag har talat med prostitutionsgruppen i - vi har också träffat dem här i - har jag fått höra att det är just detta som de ser saknas i planen. De tycker att det är väldigt bra att man utbildar . De tycker att det är bra att man utbildar människor som jobbar med ungdomar. De tycker att det är bra att man ökar kunskapen. Och det finns en hel mängd bra förslag i handlingsplanen. De säger när det gäller till exempel offer för människohandel att dessa kan hamna i en liten kommun där aldrig någonsin har jobbat med detta och kanske aldrig någonsin kommer att göra det igen.I lottar man ut dessa ärenden bland stadsdelsnämnderna. Vad bygger man då upp för kompetens? I har man i alla fall samlat dessa ärenden hos socialjouren, så att de finns i en instans.När det gäller prostitution tror jag att kunskapen inom måste finnas. Det finns många olika sorters prostitution. Det handlar till exempel om unga flickor, och kanske även pojkar, som med webbkamera lockas att vika ut sig och får pengar av någon. Det är sådant som vi kanske inte normalt förknippar med prostitution. Det är därför oerhört viktigt att människor som arbetar med ungdomar och andra på olika sätt och som har kunskap om detta berättar om det.Samtidigt tror jag att detta att ge stöd till människor som har hamnat i prostitution eller som är offer för människohandel är en speciell och kvalificerad uppgift. Därför tror jag att vi skulle ha väldigt stor nytta av ett nationellt resurscentrum som kan stötta ute, som kan samla erfarenheter och forskning och som skulle kunna ringas upp när någon får ett sådant ärende. Man skulle också, precis som man gör i , kunna ta emot människor för stöd, behandling och hjälp att komma ur prostitution.När vi har talat med prostitutionsgruppen i har de väldigt tydligt sagt att till exempel många kvinnor från kranskommunerna kommer till dem. Men de ska egentligen inte ta emot dessa kvinnor eftersom budgeten är från stad.Det händer också att det kommer kvinnor från andra kommuner eftersom det kan vara väldigt tufft att gå till sin egen kommun och säga att man är prostituerad och vill komma ur prostitutionen och söka hjälp. Dessa kvinnor kanske hellre vänder sig till en annan kommun för att få detta stöd och denna hjälp.Kvinnorna talar också om hur svårt det är att sluta med prostitutionen. Dessa kvinnor har ofta haft traumatiska upplevelser tidigare som har gjort att de har hamnat i prostitution. De har också upplevt övergrepp och våld när de har sålt sin kropp på detta sätt. De har vänner och sitt sätt att leva i kretsar där prostitutionen finns, och de ska kanske tvingas in i ett försörjningsstöd när de är vana att då och då få lite mer pengar i handen.Jag tror att det vore väldigt viktigt för att man ska kunna jobba mot prostitutionen och ge stöd till människor som vill komma ur den att man får ett nationellt resurscentrum. Vi kan jämföra det med NCK i när det gäller våld mot kvinnor.Jag vill ställa följande fråga till ministern: detta något som ministern skulle kunna tänka sig att jobba för? Vi har en hel del åtgärder i handlingsplanen för att hjälpa dem som utsätts för prostitution eller människohandel för sexuella ändamål. Framför allt måste vi bli bättre på att se till att dessa människor inte återfaller i prostitution.Jag kan hålla med om att det antagligen behövs mer kunskap och framför allt ett . Vi har, som du säger, NCK i som förebild som hanterar våld i nära relationer. Jag är inte alldeles främmande för det. Tvärtom uppskattar jag debatter där man inte bara beklagar sig utan där man också har konkreta idéer, och jag tycker faktiskt att detta lät som en väldigt bra idé som jag gärna tittar närmare på.Men vi får inte glömma att även med ett ska vi aldrig frånta kommunerna det ansvar som de har. Till syvende och sist är det där som människor bor, och det är där som de kan få stöd och möjligheter. Ett uppgift är att sprida kunskap. Men man kan egentligen aldrig åläggas att hantera enskilda fall.Vi ser till att utbildas och att de har de kunskaper som behövs för att hjälpa sina medborgare eller andra som råkar hamna i kommunen på grund av människohandel. Också dessa människor behöver rehabiliteras och kommer att behöva stöd och hjälp att återgå till en form av inkomstbringande verksamhet som inte handlar om prostitution. Framför allt ska de inte riskera att återfalla i prostitution.Jag tar gärna med mig idén och tittar vidare på detta . Jag tycker att detta låter väldigt positivt.NCK fråntar inte kommunerna ansvaret för kvinnor som är utsatta för mäns våld. Men de har en nationell telefonlinje, och de tar emot människor för stöd, behandling och samtal. På så sätt har de en egen kunskap, alltså uppdraget att stödja, forska, stå för utbildning och samla erfarenheter och kunskap om våld mot kvinnor.På samma sätt skulle ett nationellt resurscentrum mot prostitution kunna fungera. Jag tror att det skulle vara en styrka att ha båda benen som man har i . I har man inte båda benen. Men jag tror att det skulle vara en styrka.Jag har också träffat Prostituerades Rätt/Revansch I Samhället. De beskriver hur svårt det är att komma tillbaka ut på arbetsmarknaden. För hur ska man berätta att man har levt på att sälja sexuella tjänster? Hur blir man då bemött av arbetsgivare? Får man jobbet? Vad säger arbetskompisarna om detta kommer ut? Men hur ska man då förklara att man inte har gjort något? Det är alltså inte lätt att komma tillbaka.Jag tycker att det skulle vara mycket positivt om man kunde få detta stöd. behöver naturligtvis kunskap finnas ute i kommuner.Men jag tror inte, speciellt inte när man ska hjälpa människor som har fastnat i prostitution eller som är offer för människohandel, att vi kommer att få tillräckligt kvalificerad kunskap runt om i hela Sverige.Jag vill ställa en annan fråga. har fått ett specialuppdrag. På hemmaplan brukar jag få frågor om hur man ska nå de andra institutionerna. I har de av institutionsplatserna. har det bolag som har kommunala HVB-hem. Resten har privata och andra utförare. Är det meningen att man ska nå den personalen också för att kunna stödja dessa ungdomar? Vi kan tillföra pengar, resurser och kunskap för att de som jobbar med dessa frågor ska kunna göra det. Vi kan aldrig riktigt tvinga någon. Men om man jobbar med denna typ av uppgifter och det är kommunen som betalar med skattemedel för att man ska kunna ta hand om unga som har hamnat i missbruk eller prostitution så tycker jag självklart att kommunen ska ställa krav på att man med stöd och hjälp av kan få den kunskap som behövs för att hjälpa människor eller se till att hålla dem borta från prostitution och se till att de inte riskerar att hamna i prostitution. Det är en utgångspunkt. Men det måste kommunen själv, som ansvarar för verksamheten, gå in och kräva. Det kan inte jag från statens sida göra. Jag ser till att det finns resurser och kunskaper och att nu får i uppgift att se till att detta ska finnas tillgängligt för alla som jobbar med människor med missbruk och som därmed riskerar att hamna i prostitution.