· GV10292 · 2008-01-25 09:01:18 — Oavsett om vi talar om att de afrikanska staterna kommer att förlora av sina statsintäkter eller kvarstår faktum. Handelsministern hävdar att afrikanska stater och afrikansk industri kommer att gynnas. Det finns det väldigt få studier och analyser som pekar på just det.Handelsministern säger att det finns ett val för de afrikanska länderna. De behöver inte skriva under om de inte vill. Det är ett val under galgen. Alternativet för ett afrikanskt land att inte skriva på är att man förlorar stora biståndsintäkter och skulle utestängas från EU:s marknader. Man skulle hamna i ett oerhört svårt läge. I realiteten har inte speciellt många möjligheten att kunna göra det valet.När det gäller upphandlingsreglerna, de så kallade Singaporereglerna, finns det ett frivilligt avtal, . Alla länder som vill ha regler för upphandlingsområdet har möjlighet att underteckna det avtalet. Det har EU gjort, och det har ytterligare tolv länder valt att göra.De afrikanska länderna har frivilligt valt att inta sin ståndpunkt. De har gjort en analys och sagt: Det här avtalet gynnar inte oss, och därför ska vi inte skriva under det. Ändå vill nu statsrådet att EU och ska tvinga på de afrikanska staterna handelsreglerna när det gäller Singaporereglerna om upphandling och investeringar som man inte vill ha.Här kanske det finns en skillnad mellan mig och statsrådet. Jag och har en stor övertygelse om att nyckeln till utveckling inte finns här i , utan den finns i . Det är befolkningen i , och som vet bäst hur deras länder ska utvecklas.Därför måste alla våra strategier när det gäller fattigdomsbekämpning och handel utgå från afrikanernas strategier, planering och mål. Det måste helt enkelt vara så att afrikanerna äger sin egen utveckling. Vi måste vara beredda att lyssna på och den kritik som kommer därifrån. Det är bara att beklaga att den inte valt att göra det än så . Vi kan diskutera hur man ska tolka olika studier. En sak är uppenbar. Oavsett om vi talar om att de afrikanska staterna kommer att förlora av sina statsintäkter eller kvarstår faktum. Handelsministern hävdar att afrikanska stater och afrikansk industri kommer att gynnas. Det finns det väldigt få studier och analyser som pekar på just det.Handelsministern säger att det finns ett val för de afrikanska länderna. De behöver inte skriva under om de inte vill. Det är ett val under galgen. Alternativet för ett afrikanskt land att inte skriva på är att man förlorar stora biståndsintäkter och skulle utestängas från EU:s marknader. Man skulle hamna i ett oerhört svårt läge. I realiteten har inte speciellt många möjligheten att kunna göra det valet.När det gäller upphandlingsreglerna, de så kallade Singaporereglerna, finns det ett frivilligt avtal, . Alla länder som vill ha regler för upphandlingsområdet har möjlighet att underteckna det avtalet. Det har EU gjort, och det har ytterligare tolv länder valt att göra.De afrikanska länderna har frivilligt valt att inta sin ståndpunkt. De har gjort en analys och sagt: Det här avtalet gynnar inte oss, och därför ska vi inte skriva under det. Ändå vill nu statsrådet att EU och ska tvinga på de afrikanska staterna handelsreglerna när det gäller Singaporereglerna om upphandling och investeringar som man inte vill ha.Här kanske det finns en skillnad mellan mig och statsrådet. Jag och har en stor övertygelse om att nyckeln till utveckling inte finns här i , utan den finns i . Det är befolkningen i , och som vet bäst hur deras länder ska utvecklas.Därför måste alla våra strategier när det gäller fattigdomsbekämpning och handel utgå från afrikanernas strategier, planering och mål. Det måste helt enkelt vara så att afrikanerna äger sin egen utveckling. Vi måste vara beredda att lyssna på och den kritik som kommer därifrån. Det är bara att beklaga att den inte valt att göra det än så . Självklart äger de afrikanska länderna sin egen utveckling. Vi kan också konstatera det av det sätt som vi nu arbetar på. Jag ska ge ett tydligt exempel. Det handlar om Aid for Trade. Där är de afrikanska länderna oerhört involverade och tycker att det är det rätta sättet att arbeta på.Vi bidrar med bistånd till deras egen kompetensutveckling just för att de ska kunna bli bättre på att förhandla. De ska kunna bygga upp sin infrastruktur och sitt samhälle på rätt sätt för att kunna nå en egen utveckling. Det anser jag är fundamentalt.Det är också väldigt viktigt att påpeka att de afrikanska länderna, i det här fallet AVS-länderna som vi nu diskuterat, inte bara behöver utökat marknadstillträde. De behöver också öka sin kapacitet för att tillvarata de nya möjligheterna.EU stöttar också AVS-länderna med bistånd just för att främja det. Det gäller inte bara utan hela EU. Inom EU har man sagt att bistånd kan gälla allt från stöd till förhandlingar eller förenklingar av tullprocedurer till att förstärka länders förmåga att leva upp till internationella standarder och föreskrifter. Förbättrad infrastruktur som tillgång till hamnar liksom utveckling av produktionskapacitet är andra centrala områden.Allt detta är naturligtvis oerhört viktigt. Kopplat till EPA-förhandlingarna diskuteras därför hur EU kan bidra till att maximera nyttan av avtalen. Det finns också möjligheter att lämna utvecklingsstöd genom Europeiska utvecklingsfonden, som är EU:s gemensamma kanal.Vi har också tillsammans med de andra EU-länderna gjort klart att vi via våra nationella utvecklingssamarbeten kommer att stödja AVS-länderna. Det är också någonting som väldigt tydligt följer politiken för global utveckling.