· GV10336 · 2008-02-19 19:44:32 — har frågat finansministern om han har någon strategi för att kunna påverka direktörernas vidlyftiga löneökningar.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.Lönebildningen har en avgörande betydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen. Sysselsättningen och inflationstrycket i ekonomin påverkas i stor utsträckning av hur väl lönebildningen fungerar. Det är dock parternas ansvar att hålla löneökningarna på en nivå som är samhällsekonomiskt hållbar.Formerna för lönebildning är, enligt regeringens mening, i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter, och detta gäller även direktörslönerna. Regeringen ska inte bestämma över lönesättningen. Avtal är att föredra framför lagstiftning eftersom ett brett samförstånd mellan parterna skapar stabilitet och legitimitet åt träffade överenskommelser. Därutöver behövs ett bra regelverk som fastställer spelreglerna för lönebildningen och stärker förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning. I detta ingår regler om bland annat stridsåtgärder, medling och förbud mot osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män.Sedan slutet av 1990-talet har lönebildningen fungerat relativt väl i . Detta är framför allt ett resultat av en samsyn mellan parterna på arbetsmarknaden om att löneökningarna inte kan vara högre än vad samhällsekonomin tillåter. Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret, ett svar som var ungefär vad jag hade förväntat mig eftersom jag har utgått från att en borgerlig regering inte anser att ökade löneklyftor eller oansvariga lönelyft för vd:ar anses vara ett problem. Jag har samlat ihop lite artiklar som har varit under föregående år för att påminna oss om vad vi debatterar . Här står det: Miljonlyft för svenska vd:ar. Det var en som fick 18,6 miljoner i höjd lön. Här står det: Först fet lön sedan rejäl bonus. 8,5 miljoner i optioner till vd:n medan de anställda fick 17 000. Bara fyra kvinnor på 100-listan. Vidare kan vi läsa: Direktörernas löner steg . fick mer än alla arbetare på Kistafabriken. Han tjänade mest, en lönehöjning på 740 procent.I debatten och i intervjuer har såväl finansminister som hans ekonomiska rådgivare professor uttryckt oro över de fackliga organisationernas mobilisering och krav på en låglönesatsning. Man fick också igenom ett 4-procentigt lönelyft för låglöneyrken, vilket framför allt gynnade kvinnor. Medan finansministern och professor uttrycker oro över detta känner jag mig glad. Jag hoppas att detta ska fortsätta framöver och att löneskillnaderna ska minska. Jag känner i stället en stor oro och ilska över att sammanhållningen i samhället vittrar sönder. Därför har jag också ställt denna interpellation om direktörernas oansvariga lönehöjningar. gick det 22 industriarbetarlöner på en vd-lön. 2006 var det 34 industriarbetarlöner. 34 industriarbetare tvingas alltså jobba för att få ihop en vd-lön. Under den tiden har de dessutom betalat med sin fysiska hälsa. De har troligtvis fått både försämrad hälsa och förkortad livslängd eftersom klass, hälsa och livslängd hör ihop. Visst är näringslivets direktörer skickliga löneförhandlare - för egen del. Precis som jag sade steg deras löner . De anställdas löner steg med . Om kapitalinkomsterna läggs till den redan goda löneutvecklingen blir skillnaden än större mellan direktören och de anställda. Teknikföretagens vd:ar hade kanske störst mage när de till och med tyckte att det inte skulle bli några höjda löner. Det skulle vara sänkta löner för den anställda medan de höjde sina egna löner 83 procent.Finansministern har uttryckt det så här i budgetdebatten : "Vi vill fortsätta att reformera arbetsmarknaden. Avtalsrörelsen gav löneökningar som dämpar sysselsättningsökningen . Vill vi komma tillbaka till full sysselsättning måste vi genomföra ytterligare åtgärder. - - - Det är därför vi föreslår en närmare koppling mellan arbetslösheten i en viss kassa och de avgifter som utgår. "Genom att, som regeringen uttrycker det, "åstadkomma ett tydligare samband mellan avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen och arbetslösheten" minskar systemets allmänna karaktär och dess riskspridning. Det innebär att avgifterna till arbetslöshetsersättningen kommer att höjas mest i de sektorer där arbetslösheten är hög och där den fackliga organisationsgraden är som lägst. Finansministerns sätt att resonera om riskerna med höga löneökningar borde gå att tillämpa även på vd:arnas löneökningar. Därför har jag tyckt att den här parallellen är uppenbar, men det tycker tydligen inte arbetsmarknadsministern. Eller gör han kanske det? Vi får väl höra om han kan utveckla sina tankar omkring dessa oansvariga lönelyft.Ni brukar ju vara kreativa när det gäller att hitta på lösningar för att hålla löneökningar nere och för att bilda en låglönemarknad. Har ni någon strategi för hur ni ska komma till rätta med dessa vidlyftiga löneökningar för direktörer. Låt mig först lägga till rätta i fråga om låglönemarknad. Det var ju inte riktigt det vi såg var resultatet av årets lönerörelse. När jag debatterade detta med som är LO:s näringspolitiska talesperson var hon väldigt tydlig med att säga att någon låglönemarknad såg hon ingen som helst risk för. Det är ju väldigt uppenbart när man tittar på direktörslönerna.Jag kan gärna hålla med om att de exempel som återger är oerhört svåra att förstå och de måste rimligen vara svåra att försvara för dem som har beviljat sig de lönelyften.Jag ska ju försöka hålla mig ifrån att över huvud taget kommentera lönebildningen. Det måste i någon mening gälla också direktörslönerna. Jag kan citera finansministern som sade så här till TT : Vi har sett företagsledningar som beviljar sig ersättningshöjningar som är svåra att förstå både utifrån ett företags- och ett samhällsperspektiv.Det kan man verkligen hålla med om. Det finns inte mycket annat att säga. Om jag ska vara helt ärlig tycker jag att det är svårt att förstå hur man kan göra på det sättet. Någonstans måste ju de som befinner sig i den situationen kunna försvara i någon sorts allmän samhällsmoral hur man kan göra på det sättet och på vilket sätt man resonerar.Jag måste faktiskt hålla med . Det är lite ovanligt att få medhåll av en borgerlig arbetsmarknadsminister. Jag undrar om det har hänt tidigare i den här kammaren. ska vara den första.Du säger: Vår avsikt är inte att bilda en låglönemarknad.Jag ska referera till ett telefonsamtal som jag har fått från en tjej som heter och som läser nationalekonomi. Hon ringde till mig strax efter det att ni hade tillträtt och kommit med era reformer som sänkt a-kassa och försämringar i a-kasseförsäkringen. Hon sade: Jag vet precis vad de håller på med. Enligt grundboken i nationalekonomi är det så här man gör för att sänka lönerna på arbetsmarknaden.Hon läste upp steg för steg. Det var bara att pricka av.Även om det inte blev någon låglönemarknad och man fick igenom sina låglönesatsningar och lönerna ökade tar det ju tid innan detta slår igenom på arbetsmarknaden. Om man sänker a-kassan väldigt kraftigt utgör det någon sorts golv för vilka löner man kan ha på arbetsmarknaden. Det är ett känt fenomen. Det kanske du skulle kunna erkänna någon gång.Att finansministern kommenterade vd:arnas löner i en intervju kommer jag också ihåg. Men om jag räknar hur han kommenterade lönerörelsen är det nog väsentligt många fler. När nu kvinnor knaprade in en del på den stora löneskillnad som finns tycker jag att det är osmakligt att finansministern har mage att kritisera den fackliga rörelsen för lönelyften.Jag kan påminna om att löneskillnaden är . Jag tycker att man bör tänka sig för innan man går ut med sådana kommentarer.Jag har fortfarande inte fått något svar på om arbetsmarknadsministern ser att det går att dra någon parallell mellan vd:arnas oansvariga lönelyft och antalet arbetstillfällen i de företag där de är anställda. Arbetsmarknadsministern säger att han inte ska kommentera lönerörelsen, men det gör ju en del av hans ministerkamrater. Jag tror att man skulle kunna finna en viss kreativitet och göra något åt situationen om man verkligen ansåg att detta var ett problem. Man skulle till exempel kunna bjuda in till ett samtal och höra hur man tänker arbeta framöver och kanske framföra en del synpunkter.Vänsterpartiet har dessutom föreslagit lönetak i staten eftersom även de statliga bolagens vd:ar får kraftigt höjda löner, vilket vi också tycker är fel. Vi menar att statsministerns lönenivå kunde vara ett rimligt tak för lönerna i staten. Det kunde också ha en dämpande effekt på den privata marknaden.Visst är vd:arna betydligt färre än de anställda men precis som jag sade har till exempel ensam fått mer än alla anställda på Kistafabriken - till och med mer. Visst har det en viss betydelse.Jag tycker att arbetsmarknadsministern skulle kunna kommentera den frågan.Jag känner en stor oro över den politik ni för som också tydligt förstärker klyftorna. kom med statistik som visar att de rikaste hade fått mer medan de med lägst inkomster hade fått mer. Ni gör vad ni kan för att öka inkomstskillnaderna i samhället.Jag passar på att påminna om den forskning som finns och som visar att länder med små sociala och ekonomiska klyftor är mer välmående, man bryr sig mer om varandra och det finns en bättre sammanhållning. Jag tycker att det kan vara värt att påminna denna regering om det. Det är just det sista argumentet som är det bärande när det gäller att få personer tillbaka i arbete. De viktiga löneklyftorna går ju mellan dem som har ett arbete och dem som inte har ett arbete. Vi måste se till att fler kommer tillbaka i arbete så att fler har möjlighet att leva på frukterna av sitt eget arbete.När vi pratar om det sänkta golvet och risken för att det skulle slå över i en låglönemarknad ska vi komma ihåg att ett skydd som finns är att av löntagarna på svensk arbetsmarknad omfattas av kollektivavtal. Därmed finns det ett tydligt skydd. Det fanns också med de nivåer vi hade tidigare.Att finansministern kommenterar lönerörelsens betydelse för ekonomin totalt sett är en del av hans jobb. Det måste han naturligtvis göra. Om man tittar på totala lönesummor utbetalade i vd-löner jämfört med totala lönesummor totalt i ekonomin är ju vd-lönerna en betydligt mindre del.Det finns en annan dimension. Det är att det handlar om privata företag där det borde finnas ett ägaransvar. För att bygga vidare på den diskussion vi hade vill jag säga att det ägaransvaret måste man ta. Man måste se till att låta bli att agera på ett sätt som går i strid mot en allmän moraluppfattning.Vi kommer alla ihåg optionshistorierna och fallskärmar i mångmiljardklassen . Det blir naturligtvis oerhört genant för ägarna i de företag och styrelser som beter sig på det sättet att försöka försvara eller förklara det.Det ansvaret tycker jag ska ligga just hos dem som gör så, precis som ansvaret för vidtagna konfliktåtgärder ska ligga hos dem som vidtar konfliktåtgärderna och inte hos domstolar eller riksdag. Man ska också se till att utkräva det ansvaret. Därför är en publik debatt en bra idé. Visst är det viktigt att få fler människor i arbete. Därför är det så oroväckande att regeringen påskyndar lågkonjunkturens närmande till finanspolitiken. Det är talande när ni drar in på arbetsmarknadsutbildningar och så vidare så att produktivitetsutvecklingen sjunker i företagen.Du säger att du vill påminna om att omfattas av kollektivavtal. Den marknad som ni framför allt stimulerar med sänkta arbetsgivaravgifter, skatteavdrag och så vidare är just sektorer där den fackliga organiseringsgraden är väldigt låg och där lönerna är låga redan innan.Visst kommer det här att få genomslag. Man sänker dessutom a-kassan väsentligt och man tvingar människor att lämna a-kassan. Genom höjda avgifter påverkar man också den fackliga organiseringsgraden. Visst hänger det ihop med lägre löner.Arbetsmarknadsministern tar upp betydelsen av att ta ett ägaransvar. Det är självklart oerhört viktigt. Jag förväntar mig att det är det man gör i de privata bolagen. Jag förväntar mig det också av staten som arbetsgivare. Jag tycker inte att ni i regeringen tar ert ägaransvar för till exempel de statliga vd:arna. Vi har vd:ar som har fått väldigt kraftiga höjningar. Ni vill också återinföra bonussystemen i de statliga bolagen. Där tycker jag att ni har ett stort glapp i er retorik. Det är i och för sig inte ovanligt när det gäller er retorik och den politiska praktiska handling ni utför.Det skulle kunna vara intressant att höra en kommentar om det.Ni gör vad ni kan för att öka skillnaderna i samhället. Två tredjedelar av skattesänkningarna har gått till den rikaste tiondelen, och äger av förmögenheterna. Då blir det stora inkomstskillnader som kommer att minska sammanhållningen i samhället. Vi påskyndar baske mig inte någon lågkonjunktur. Vi har som jag nämnde förut den snabbast sjunkande arbetslösheten i hela OECD-området just för tillfället. Det är vi och borde vara väldigt stolta över. Det betyder att många kommer tillbaka i arbete och får en lön att leva på. Därmed minskar den reella löneklyftan som ligger i att befinna sig utanför och att befinna sig på arbetsmarknaden.Vi måste göra mer för att sänka trösklarna in. Det är alldeles uppenbart. Det handlar inte om lägre löner utan om lägre lönekostnader. Det blir effekten av till exempel sänkta arbetsgivaravgifter, nystartsjobb och vad det nu kan vara.Ulla talar om en oro för en låglönemarknad. Inte ens LO är oroligt för det, som jag nämnde, vilket framgår av väldigt tydliga uttalande i den frågan. Det är inte alls på det temat vi är.Jag ska återgå till interpellationen. Med de exempel som gav i sitt inledningsanförande är det lätt att förstå att det är många som blir ganska upprörda.Här måste ägarna ta ett ansvar för att man någorlunda följer den allmänna moraluppfattning som finns och att man därmed ser till att ta ett sådant ansvar att man när man sedan ska sätta sig i förhandling med till exempel har någorlunda torrt på fötterna. Annars får det väldigt besvärligt i lönerörelser framöver.Det är slutsatsen av det hela.