· GV10263 · 2008-01-15 14:06:57 — , min gode vän här, har frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att det långsiktiga ägandet av Nordea, Sonera och OMX inte försvagas vid en försäljning av statens aktieinnehav och vilka bedömningar jag gör av betydelsen av att Nordeas, Soneras och OMX huvudkontor är förlagda till . har också frågat mig om det finns några problem förknippade med att ägare med statliga eller huvudsakligen statliga intressen kan vara köpare av OMX och vilka åtgärder jag kommer att vidta för att säkerställa ledande roll som IT- och telekomnation inför en försäljning av Sonera.Först vill jag säga att jag håller med om att svenska staten varit en ägare som stått dessa bolag bi under resan genom teknisk utveckling och genom fusioner, kriser och internationell expansion. är Nordea, Sonera och OMX börsnoterade och verkar på konkurrensutsatta och gränsöverskridande marknader där konkurrensen delvis sker utifrån bolagens storlek. Inom dessa sektorer har det statliga ägandet spelat ut sin roll som välståndsskapare och pådrivare för utvecklingen. Regeringens inställning är att staten bara ska äga företag där det finns tydliga motiv till att staten äger dem. Det är en hållning som även den regering som satt i upprepade så sent som i budgetpropositionen 2006. Samma regering sökte och fick också mandat att minska ägandet i Nordea, Sonera och OMX.I så måtto har vår regering endast sökt utvidga det mandatet så att staten också kan ta emot annan likvid än kontanter vid en försäljning - alltså även kan delta i en strukturaffär som kan vara till de här bolagens fromma.På senare år har ägarna av noterade bolag blivit allt synligare, och Svensk kod för bolagsstyrning har medfört att ägarna fått träda fram och ta ett större ansvar. Det är viktigt med långsiktiga ägare, men det finns fler ägare än svenska staten som känner ett ansvar för sitt ägande och som har ett långsiktigt perspektiv. Det finns också ägare som har bättre förutsättningar att ta ett långsiktigt ansvar, bland annat när det gäller möjligheten att tillskjuta kapital för framtida expansion. Regeringen har för avsikt att sköta försäljningarna på ett ansvarsfullt sätt, så att dessa företag även i fortsättningen kan utvecklas för att svara mot kundernas behov och anpassas till rådande marknadsförutsättningar. Jag är övertygad om att Nordea, Sonera och OMX kan fortsätta att utvecklas i en positiv riktning även med andra ägare än den svenska staten. Staten äger bara delar av dessa bolag. En majoritet är andra ägare än staten i samtliga tre bolag.Frågan om huvudkontorets placering är en fråga om vad som bedöms vara bäst för bolaget. Här har regeringen, tillsammans med , ett ansvar att skapa goda förutsättningar för företagande, forskning och utveckling i . För detta finns det många instrument som är överlägsna de möjligheter som erbjuds staten som delägare till börsnoterade bolag. Detsamma gäller den tekniska utvecklingen av och tillgången till IT och telekom. Förutsättningarna för en dynamisk marknadsutveckling skapas genom incitament och en konkurrensfrämjande reglering.Då det rör sig om bolag vars aktier är noterade och överlåtbara på en aktiebörs står det var och en fritt att köpa, sälja och lägga bud i enlighet med gällande regler. Det är de möjligheter som finns för alla investerare, såväl statliga som privata, finansiella liksom strategiska. De intressenter som finns kring OMX har båda av godkänts som lämpliga ägare, och det finns ingen anledning för regeringen att göra en annan bedömning. Jag vill börja med att önska statsrådet god fortsättning och önska att det inte blir en fortsättning på denna förfärliga process som vi har haft med utförsäljning av de statliga bolagen - skandaltyngt under . Precis som den tidigare interpellationen visade är det skandaler som växer till även under detta år. Obesvarade frågor om utförsäljningsrådet måste vi återkomma till och hoppas att besvarar frågorna när det gäller de här två viktiga interpellationerna. Kompetensen kring har skalats av i en rasande snabb takt när det gäller utförsäljningar. Medier rapporterar att sex av absolut närmaste medarbetare, ansvariga för utförsäljningen, har hoppat av eller fått avsked under det första årets styre. Man kan sammanfatta det med att nästan ingen av de experter som har suttit närmast vid besöken i näringsutskottet för diskussioner om utförsäljning längre arbetar med . Det gör mig djupt bekymrad att inte här ger signalen om att han hejdar processen, lägger utförsäljningarna på is och är mer rädd om medborgarnas tillgångar.Dessutom har vi anklagelse om grundlagsbrott, med kopplingar rakt in i och också en finansiell oro över hela världen. Inget att detta får att säga det som sunt förnuft talar för: Vi hejdar utförsäljningsprocessen. Vi låter inte ideologin kosta skattebetalarna och leda till urusla affärer för staten. handlar det om två viktiga bolag, Sonera och Nordea, väldigt viktiga för . Det handlar också om OMX, även det av central betydelse för framtid som finanscentrum. Sonera är ett bolag som är helt avgörande för roll som ledande IT-nation. När jag då ställde frågor om vilket ansvar regeringen tar vid utförsäljningen av dessa viktiga bolag för att det blir långsiktigt ägande i med huvudkontor i , forskning och utveckling i svarar , liberalt kan man nog säga, att det inte spelar någon större roll; det ska marknaden avgöra. Men det som händer på de där marknaderna är att vi har flera olika statliga aktörer som är aktiva. Vilka kan tänkas vara spekulanter på att köpa andelarna i Sonera? Kan det vara där ägs direkt eller indirekt av den tyska staten? Är det där ägs direkt av den franska staten, eller norska där ägs direkt av den ? Eller är det den norska oljefonden som ju har mycket stora resurser till förfogande och ökar sitt ägande runt om kring i världen i olika bolag? Är det möjligen en rysk oligark med nära samverkan med den ?Den här typen av frågeställningar blir allt viktigare för regeringen att ta ställning till. Hur kan det komma sig att det när svenska staten är delägare i Nordea och Sonera är förkastligt av ideologiska skäl, men du är beredd att sälja så att en annan stat kan äga dessa bolag? Själv har jag en pragmatisk hållning. Jag menar att staten kan vara en långsiktig ägare både i Nordea och i Sonera och bidra till en utveckling av dessa bolag, med huvudkontor och forskning och utveckling i och intressanta expansionsmöjligheter utomlands. Men frågan måste besvaras: Är regeringen och beredda att sälja till aktörer som kontrolleras av andra stater - är det bara den svenska staten som icke får äga? Jag kunde inte låta bli att gå upp i den här debatten av den anledningen att vi har haft i varje fall ett par duster, och jag, om dessa frågor. Först och främst tänker jag på den interpellation där vi pratade om Finansplats och vikten av att Finansplats fick vara kvar . Jag uppfattade att och jag var ganska överens om det. Vi var också ganska överens om att det industrin kan vara för en bruksort är finansmarknaden för . På detta svarar nu att det är en fråga om vad som bedöms vara bäst för bolaget.Det här är väldigt oroande, . Det är väldigt oroande för oss som tror på en stor och stark , som vill utveckla till att bli en av de viktiga finansplatserna i och kanske också i norra . hänvisar till att det har att göra med den tekniska utvecklingen. Han hänvisar till att det är viktigt att det finns förutsättningar för en dynamisk marknadsutveckling och att det skapas incitament och en konkurrensfrämjande reglering. Allt det där kan vi stämma in i. Men problemet är, , att den regering som du sitter i inte har gjort någonting på dessa områden för en konkurrensfrämjande reglering. Det har vi inte sett någonting av. Det skulle vara intressant om kunde berätta vad det är som i så fall komma ska kring dessa frågor som gör att förutsättningarna för att bland annat ha kvar Finansplats skulle bli bättre.Jag måste också reagera när man i det här sammanhanget nämner Sonera och de problem som det har. har vi inte löst frågan om hur vi gör med kopparnätet. vet vi inte riktigt vad regeringen vill. är vi inte heller helt på det klara med på vilket sätt vi kommer att lösa det och framför allt om det verkligen kommer att vara lösningen på frågan av konkurrensskäl. Kommer man att kunna göra den här försäljningen och slå vakt om det privata ägandet eller tafsa på de privata ägarnas möjlighet att styra sina egna tillgångar? Det här är viktiga frågor, . Men de frågorna får vi uppenbart inga svar på. Därför är min fråga till : Hur ska göra för att slå vakt om Finansplats ? Och framför allt: Hur blir det med kopparnätets framtid? Kommer det att bli privat monopol, som vi socialdemokrater misstänker att man kommer att gå vidare med? Låt mig börja med att önska , , , och övriga här i kammaren god fortsättning.Låt mig så börja med frågor. När det gäller accessnätet pågår ett arbete. Vi räknar med att kunna lägga fram en lagrådsremiss om hur utvecklingen av accessnätet kommer att bli framöver. Det kommer vi att kunna diskutera framöver.När det gäller Finansplats pågår ett väldigt intensivt arbete, där har fått ett uppdrag gällande OMX som ska redovisas . Det görs också konsekvensanalyser av detta. Ovanpå det har vi tagit initiativ till ett lagförslag om åtgärder motsvarande de som har genomförts i bland annat , så kallade balls act. Det innebär att man stiftar en lag som innebär att onödig reglering som följer med exempelvis ett utländskt ägande av börsen inte kommer att påverka. Det här har man genomfört på olika sätt i euronextområdet, bland annat i och men också i , och vi har ett sådant arbete på gång också här.Thomas missförstår mig, och jag vill inte säga att han gör det medvetet. Men det jag sade var att vi hellre använder oss av andra medel för att skapa goda näringspolitiska förutsättningar än att äga näringslivet. Det var vad jag sade. Detta kan kallas liberalt.Sedan är väldigt pessimistisk när det gäller de här bolagen. Men han har lite otur här. Vi har kunnat lyssna på som gång på gång, står upp med ett nytt argument för att stoppa processen. Han talar om att den är kantad av skandaler. Ja, visst, var smärtsam. Den var jobbig. Men den har inte påverkat vare sig tidsplanen eller processen.I motsats till finns det väldigt många som värderar de här bolagen , varje minut på Stockholmsbörsen, och som värderar det som regeringen håller på med. Sedan tog över regeringsmakten har värdet och innehavet i Sonera ökat med ca 2 ¼ miljard, trots att vi har sålt aktier för som har amorterats på statsskulden. Om man jämför med vad som hände under den socialdemokratiska regeringen kan det kanske vara till eftertanke värt.Jag tror att man kan säga att till vissa delar beror kursuppgången på att vi vågade göra nödvändiga förändringar i , något som och hans partikamrater ryggade för. Och vi har ökat det internationella intresset för aktien genom att bredda ägandet med 200 nya, stora internationella investerare, som var målsättningen med den förändring av aktieboken som vi gjorde när vi sålde de 8 procenten.Vår försäljning har också fått aktiemarknadens godkännande. Det vet vi genom att aktiekursen har gått upp mer än i jämförbara bolag. Det är tydligen inte så att aktiemarknaden är orolig för hur regeringen tänker hantera Sonera. Det satsas väldigt mycket pengar på att det här är en riktig process.På åtta månader under period sålde ni ut, lurade kanske man inte ska säga men ni fick ändå cirka en miljon småsparare att betala för Teliaaktien. Sedan rasade den ned till . Vi genomför åtgärder och aktiekursen går upp. Ni genomförde ert program och aktiekursen gick ned. Detta, fru talman, tycker jag talar för sig självt. står nu här stolt och marknadsför realisationen av av , som då beräknades kosta skattebetalarna vilket var mycket lågt räknat med tanke på aktiekursens utveckling. Att man marknadsför denna insats som något positivt är för mig obegripligt.Telia Soneras aktie har gått upp. Men , som antagligen intervjuade både och mig här utanför, har tittat på hela den portfölj som ska säljas och bedömer att värdeminskningen är , för bara Nordea ca , och för handlar det om mycket stora belopp på grund av den mycket kraftiga nedgång som vi sett på fastighetsmarknaden.Här handlar det om att är på väg att sälja av ideologiska skäl även om det kostar skattebetalarna mycket stora belopp. kommer att vara personligen ansvarig för detta. Vi kommer att följa detta mycket noggrant. Vi accepterar inte att man hanterar svenska folkets tillgångar så vårdslöst bara för att driva igenom sina ideologiska föreställningar.Hela argumentation, det som gör att han är beredd att låta det kosta många miljarder i förluster, är att han tycker att staten aldrig ska äga. Men jag kan räkna upp dem som är spekulanter på våra företag, och det är , , kanske , kanske , kanske norska , där staterna är mycket stora ägare. Eller det kanske handlar om institutionella ägare av norsk oljefond eller ryska oligarker med stark samverkan med den . Det är statliga aktörer. Det är mycket oljepengar, och det är mycket pensionsfonder. Men varför ska svenska staten vara den stat som icke får äga? Vi har ju så tydligt visat att det går att förena ett klokt ägande, börsintroduktion, expansion och att följa marknadens villkor och vara framgångsrik på marknaden genom att också staten finns där som en långsiktig ägare. Därför var jag väldigt tydlig som näringsminister med budskapet: Vi finns kvar som långsiktiga ägare i och Nordea. Vi ser dem som väldigt viktiga bolag för oss.Varför är det möjligt för utländska stater att äga dessa svenska företag och icke för svenska staten att vara delägare? Den frågan måste få ett svar.Det förvånar mig oerhört att aldrig känner att det är ett läge där han bör erkänna att han måste lugna ned processen. Stolt säger i talarstolen att även om var jobbig påverkar den inte processen.Nu rapporterar medierna att sex av dina närmaste medarbetare har gått. Din organisation har raserats gång på gång. Det är inte vilka som helst; det är statssekreteraren, utförsäljningsgeneralen, chefen för enheten som hanterar det statliga ägandet, den högste juristen involverad i utförsäljningsprocessen. Det är nyckelpersoner. Och ingenting påverkar tempot.Hejda dig, lägg försäljningarna på is, bygg upp en ny organisation, bedöm konjunkturen och värdena som faller! Inse att det icke är rätt läge att sälja, och förstå att det icke bara kan vara utländska stater som får äga svenska företag! Det måste vara rimligt att också svenska staten ingår som delägare i dessa fina företag. Låt mig fortsätta där slutade. När det gäller infrastrukturområdet tror jag att praktiskt taget vi alla partier var lite rädda, därför att det när vi liberaliserade våra marknader fanns en stor risk att andra stater skulle komma in och ta över våra marknader. Jag tror att det var en ganska gemensam uppfattning som vi hade förra mandatperioden i denna kammare just detta att det fanns en viss risk att det skulle gå över från en monopoliserad ägare till en annan monopoliserad ägare. Och det var inte vad vi hade tänkt oss när vi avreglerade marknaden, utan då hade vi tänkt oss något helt annat.Det här tycker jag stämmer till eftertanke. När går ut här och när man diskuterar försäljningarna handlar det väldigt ofta om statliga ägare som har förklarat sig ha för avsikt att köpa. Det vore intressant att höra om det är den utvecklingen som vill se.När det gäller och accessnätet är jag helt övertygad om att det kommer en lagrådsremiss. Men det som jag är förvånad över är att man inte har reagerat över om det verkligen är möjligt att gå in och reglera på ett sådant sätt att det hindrar en ägare att ha det fulla inflytandet över sin egendom, i det här fallet accessnätet. Överensstämmer detta med den reglering som finns i bland annat EU av hur man ska hantera det här?När det gäller Stockholmsbörsen och Finansplats blir jag inte precis lugnad av att man ska lägga fram den här åtgärden och den lagrådsremissen. Jag förutsätter att det krävs en lång rad åtgärder för att man ska kunna få en sådan konkurrensvrängande reglering som man avser i det här fallet. Det är alltid intressant att diskutera de här frågorna. De väcker starka känslor. Bortsett från det vill jag komma tillbaka till huvuddragen i det jag sade.Vi sålde av Teliaaktierna; kursen gick upp. Ni sålde av aktierna; kursen gick ned. Det var en bedömning av marknaderna av olika regeringars hantering av detta bolag. En aktiekurs är både en bedömning av nuvarande vinstläge och framtidsutsikterna. Vi behöver kanske inte diskutera detta; jag ser det som ett faktum. kanske inte är den absolut bästa konsulten att tala om för denna regering hur man ska hantera denna typ av frågor. När ni sålde betalade bara i avgifter till konsulterna ungefär 30 gånger så mycket som vi har betalat för den 8-procentiga Teliaförsäljningen. Vi betalar av intäkterna till olika rådgivare. Det kan jämföras med den socialdemokratiska regeringens börsnotering av där ni betalade av intäkterna. Jag tycker ärligt talat att inte har särskilt mycket på fötterna när det gäller att vara konsult i dessa frågor.Man kan tala om hur processen har varit. beklagar vi självklart. Den får sitt rättsliga efterspel. Personer har fått erbjudande om nya jobb. Ja, det är sådant som händer. Det är inget som jag tycker att man kan lägga vår process till last. Det finns bemanning, . Processen fungerar som den ska. Vi är inne i en analysfas. Vi analyserar alla de aspekter som vi ska analysera innan en transaktion genomförs. Jag vet inte vilka konsekvensanalyser som gjordes före den första privatiseringen av - den som ni gjorde. Men jag tror att den vi gör nu är betydligt mer omfattande och noggrann. Här kommer vi självklart att analysera typ av ägare och typ av transaktion.Vi har fått ett mandat att minska statens ägande, och vi förvaltar detta väl. Det har varit mycket diskussion om detta; det håller jag med om. Men det vi har gjort är att vi har sålt av aktierna. Trots att vi har inkasserat 18 miljarder av den värdestegring som har varit i aktien har vi kvar ca 2 ¼ miljard mer i värde i än när vi tillträdde efter i oktober förra året.Till sist är det väl ändå så att utvärderingen av hur vi har skött detta får komma när transaktionerna har gjorts. Värdet på bolagen, oavsett om det handlar om Sonera, de noterade bolagen eller de onoterade, kommer att vägas in innan transaktionerna genomförs. Det är en självklarhet. Vi ska i nästa interpellationsdebatt diskutera värdet på . Det inger inte förtroende när kommenterar skandalerna och avhoppen, som har varit mycket uppseendeväckande , med: "Det är sådant som händer." Det är inte bra. Det är mycket stora värden och mycket viktiga bolag. Det krävs ett mycket större ansvarstagande från regeringen. Det är på samma sätt med den stora rabatten. Realisationen av av ses som en framgång. Det var en ren förlust för medborgarna och skattebetalarna. Då var den på 2 miljarder; nu är den på 4-5 miljarder. Det är upp till regeringen att redovisa.När vi tittar på de två bolag som diskuteras här, Sonera och Nordea, ställs frågan på sin spets. Kommer regeringen att ta ansvar för vem man säljer till? Hur ska man garantera ett långsiktigt ägande? Är det viktigt att huvudkontoren stannar kvar i ?Låt oss säga att en av spekulanterna på Sonera skulle vara , där ägs av . Det vore onekligen ironiskt om Soneras huvudkontor återfinns i , vilket diskuterades så livaktigt . Är beredd att medverka till detta?När det gäller Nordea ökar finländska ägare sitt inflytande. Det har varit en dragkamp om var huvudkontoret ska ligga. En utförsäljning av rent ideologiska skäl öppnar för att Nordeas huvudkontor kommer att återfinnas i om . Är beredd att medverka till detta? Man måste ha denna målbild klar för sig när man sitter med ansvaret för betydande innehav i dessa företag. Det är statliga innehav som har kunnat paras med framgångsrik utveckling för dessa företag. ska man sälja av ideologiska skäl. Då måste man svara på följande frågor: Är det viktigt att huvudkontoren blir kvar i ? Är det viktigt att det blir långsiktiga ägare till dessa företag? , varför kan andra stater äga våra företag? Varför kan inte svenska staten vara delägare? Under förra mandatperioden redovisade den borgerliga oppositionen sina avsikter att förbättra svensk ekonomis strukturella, och andra, förutsättningar att växa. I detta ingick att tillmötesgå krav som hade riktats mot från olika internationella och nationella bedömare. Jag tänker på sådana som , , IMF och andra som har pekat på att svensk ekonomis dynamik hämmas av att staten är den största företagsägaren i . Vi hade en öppen diskussion om detta. Vi formulerade vilka bolag vi hade för avsikt att minska statens ägande i och gick till val på det.Vi har lagt fram en proposition som har godkänts av riksdag. Vi har byggt upp en organisation. Det har varit bekymmer; det har vi diskuterat. var ett hårt slag för de inblandade, inte minst för mig, självklart. Men jag konstaterar ändå, , att själva processen inte har fördröjts eller förändrats av detta. Alla de som antingen har blivit erbjudna ett nytt och mer attraktivt arbete - det är sådant som händer på en arbetsmarknad, - eller har lämnat av andra skäl har ersatts av minst lika kompetenta personer.Det är en process. har kritiserat den mycket, man kan säga framgångsrikt. Det är självklart medialt intressant att granska en sådan här sak. Men sist och slutligen är det viktiga vad det blev när försäljningarna var genomförda. De är ännu inte genomförda, . Kom tillbaka och diskutera när de är genomförda om det var bra för folkhushållet! Var det ett bra pris vi fick ut? Var det affärsmässigt? Var det rätt ägare? Är detta bra för bolaget? Är det bra för det svenska folkhushållet? De frågorna kan inte besvaras förrän transaktionen är genomförd. Vi gör nu ett mycket noggrant förberedelsearbete för att se till att vi når det bästa möjliga resultatet.