frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — Enligt min mening är det emellertid uppenbart att det förhållandet att en för- säkrad på grund av semester eller liknande inte har kunnat ta del av det mate- rial som har kommunicerat med honom eller henne utgör ett fullgott skäl att bevilja anstånd. Om anstånd vägras i ett sådant fall innebär det i princip att bestämmelserna i 17 § förvaltningslagen åsidosätts. I det aktuella fallet har visserligen hävdats i remissvaret att kommunicerade föredragningspromemorian med E-M.Ö. Detta har dock bestridits av E-M.Ö. Oavsett vilket anser jag att E-M.Ö. borde ha bevil- jats anstånd i ärendet. Jag vill i denna del tillägga att jag finner Försäkrings- kassans uttalande om att det inte var troligt att E-M.Ö. skulle kunna tillföra några handlingar som skulle förändra förslaget till beslut om livränta något anmärkningsvärt. Ett sådant synsätt tyder enligt min mening på bristande förståelse för kommuniceringsskyldighetens grundläggande betydelse för den enskildes rättssäkerhet. Det material som skickades till E-M.Ö:s hemadress var inte heller kom- plett utan vissa bilagor till föredragningspromemorian saknades. Samma brist vidlådde också socialförsäkringsnämndens material vid sammanträdet då E- 2 007 /0 8:JO1 M.Ö:s ärende avgjordes. Sådana misstag är naturligtvis inte acceptabla. Jag vill här återigen framhålla kommuniceringsskyldighetens betydelse för den enskildes rättssäkerhet. När det, slutligen, gäller handläggningstiden i ärendet kan jag inlednings- vis konstatera att E-M.Ö:s ansökan kom in till kassan och att beslut i ärendet meddelades först . En så utdragen handlägg- ning strider mot bestämmelsen i 7 § förvaltningslagen (1986:223) enligt vil- ken varje ärende där någon enskild är part skall handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Sammantaget är jag mycket kritisk till handläggning av E-M.Ö:s ansökan om livränta. Eftersom synes inför- stådd med bristerna i handläggningen och, såvitt gäller handläggningstiden, vidtagit åtgärder för att förhindra en upprepning av det inträffade anser jag att ytterligare uttalanden från min sida inte är nödvändiga. Allvarlig kritik mot för handläggningen av ett ärende enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd (Dnr 1441-2006) JO meddelade ett beslut gällande Försäkrings- kassans kontor i och . Beslutet hade följande lydelse. I en anmälan, som kom in till JO , klagade . på Försäk- ringskassans hantering av hans ärende om ersättning enligt lagen om statligt personskadeskydd. Han anförde bl.a. att han efter sin ska- deanmälan inte hade fått något beslut i ärendet och att hade slarvat bort två uppsättningar av de handlingar som han hade gett in. akt i ärendet lånades in. anmodades därefter att yttra sig över det som T.F. framfört i sin anmälan. I sitt remissvar anförde , genom länsdirektören , följande. (T.F.) har i en skadeanmälan enligt lagen (1977:265) om statligt person- skadeskydd (LSP) anmält att han under värnplikts- tjänstgöring ådrog sig en hörselskada. Ett skott från ett mausergevär avlossa- des av misstag med mynningen ca en meter från T.F:s öra (på vilken sida anges inte). inkom skadeanmälan till i (Fk ). Som skada anges Öronsus, har svårt att som- na om nätterna. 2 007 /0 8:JO1 inkom audiogram från till Fk . skickar handläggaren på Fk över handlingar om skadan till AMF Trygghetsförsäkring. I följemeddelandet anges inte vilka handlingar som översänds. I följemeddelandet har handläggaren skrivit: Kassan har inte tagit ngt be- slut eftersom audiogrammen inte visar någon nedsättning. myndigheten att medd. oss om ngt ytterligare audiogram uppr. vid utryck- ningen. skickar samma handläggare till AMF Handl. till anmäld hörselnedsättning. Vilken/vilka handlingar anges inte. inkom till Fk en ny skadeanmälan för samma skada samt ett nytt audiogram från . skickar samma handläggare som tidigare kopia av audiogrammet till AMF utan kommentarer i följemeddelandet. inkom två skrivelser till Fk , den ena från , den andra från Kammarkollegiet. hetsnämnd hänvisar till att regleringen av skadan görs på Kammarkollegiet. Kammarkollegiet anhåller om att prövar ärendet eftersom man inte kan pröva ärendet. (sic!) skickar samma handläggare på Fk som tidigare ett brev till T.F. Någon prövning enligt Kammarkollegiets öns- kemål har inte gjorts. I brevet anges oavkortat följande: Med anledning av inkommen anmälan om hörselnedsättning under hemvärnsövning kan du få skadan prövad hos oss. krävs en särskild ansökan om man gör anspråk på ersättning från arbetsskadeförsäkringen. Vi bifogar därför ansökan + informa- tionsblad. Någon särskild prövning av ditt ärende kommer därför inte att göras förrän ansökan enligt ovan inkommer. Om någon ansökan inte inkom- mer tolkar vi detta som att du inte gör anspråk på någon ersättning från arbetsskadeförsäkringen. Ditt ärende kommer i så fall att avskrivas från vidare handläggning. inkom T.F:s ansökan om ersättning till Fk . en journal i anslutning till att ärendet tillsammans med omkring 650 andra ärenden med stöd av ett beslut från överför- des till i för handläggning. Denna överflyttning omfattade alla ärenden i länet inkomna t.o.m. och där hand- läggning inte påbörjats. En motsvarande överflyttning har gjorts även från andra län i syfte att få bukt med de balanser som uppstått. Ingen tidigare journal finns. Den nu upprättade journalen innehåller en uppräkning av de handlingar som nämnts i det föregående. Utöver vissa regis- terutdrag innehåller akten inga andra handlingar eller uppgifter om handlägg- ningen. Skriftlig dokumentation saknas om de telefonkontakter T.F. beskriver i sin anmälan till JO. Det finns inte heller någon dokumentation om att hand- lingar slarvats bort. Det går i akten inte att utläsa vilka journaler T.F. syftar på som på så vis skulle ha försvunnit. Ingen förklaring finns till varför Kammarkollegiets brev inte har besvarats och dess begäran om prövning inte hörsammats. Av de tillgängliga handlingarna står det klart att en utredning skulle ha kunnat påbörjas med sikte på ett beslut i frågan om det uppkommit en skada enligt LSP. Den närmaste förklaringen till att en sådan utredning inte 2 007 /0 8:JO1 kom till stånd är samma kunskapsbrist som låg till grund för en tidigare JO- anmälan 1999 (JO:s dnr 1512-1999). Enligt JO:s beslut hade handläggningen i det ärendet på i län och Söder- manlands län visat på en anmärkningsvärd brist på kunskap om lagstiftning- en på detta område. Handlingarna i T.F:s ärende visar jämförbara kunskaps- brister. Dessvärre har väntetiden blivit mer än dubbelt så lång. Det kan tilläggas att handläggaren i T.F:s ärende slutade på Försäkrings- kassan med tjänstepension . Kunskapsbristen gäller innehållet i 16 § andra stycket LSP. Bestämmelsen innebär att trots att en ersättning i skadeärendet inte ska regleras av Försäk- ringskassan ska ärendet ändå prövas av för att fastställa om det rör sig om en skada enligt LSP. Eftersom handläggaren tyvärr inte har haft klart för sig konsekvenserna av att det rört sig om ett LSP-ärende, har ärendet varit arkiverat eller vilande i avvaktan på eventuella anspråk på ersättning från Försäkrings- kassan. När ärendet överflyttades till har ärendet registrerats med som startdatum. Det var då hans ansökan om ersättning kom till Fk . Det innebär en framflyttning av den faktiska starttidpunkten med ! Till detta kommer att en ansökan om ersättning inte behövs för de s.k. serviceärendena. prövar där som service till Kammar- kollegiet om vissa skador enligt LSP uppkommit. i län kan endast med bestörtning och beklagan- de konstatera de avsevärda bristerna i hanteringen av ärendet och den helt oacceptabla tid som förflutit utan att en relevant handläggning påbörjats. I syfte att höja kunskapsnivån inom arbetsskade- och LSP-området, bättre kunna dra nytta av samlade kunskaper, minska handläggningstiderna och öka likformigheten i bedömningen av ärendena har all handläggning av dessa ärenden i länet koncentrerats till i mar. För att nu snabbast möjligt kunna avsluta T.F:s ärende överlämnas akten till kontoret i för en handläggning med maximal förtur. Ärendet ska inte på nytt sändas till . gavs tillfälle att kommentera remissvaret men hördes inte av. Jag har fått veta att kassan fattade beslut i ärendet . Som framgår av 16 § första stycket lagen (1977:265) om statligt personskade- skydd (LSP) är bestämmelserna i 8 kap. lagen (1976:380) om arbetsskadeför- säkring (LAF) i stora delar tillämplig även i ärenden enligt LSP. Enligt 16 § andra stycket LSP gäller detta emellertid inte den bestämmelse i 8 kap. 3 § andra stycket LAF som anger att frågan om den försäkrade har ådragit sig en arbetsskada endast skall prövas i den mån det behövs för att bestämma ersätt- ning enligt LAF. En anmälan om skada enligt LSP skall alltså, till skillnad från en anmälan enligt LAF, alltid prövas av . JO har vid tidigare tillfällen erinrat om innehållet i och innebörden av 16 § andra stycket LSP (se bl.a. JO 2000/01 s. 372). Det är ytterst anmärkningsvärt att Försäk- ringskassan alltjämt uppvisar en sådan kunskapsbrist inom detta område. Som framgår av remissvar har i ärendet även förekommit all- varliga brister i handläggningen som sådan. T.F:s skadeanmälan kom in till kassan . Beslut i ärendet fattades . Hand- läggningstiden uppgick således till . Den extremt långa hand- 2 007 /0 8:JO1 läggningstiden är en följd av både okunskap om den aktuella lagstiftningen och allvarliga brister i handläggningen. förtjänar mycket allvarlig kritik för sin hantering av ärendet. Tillämpningen av kommuniceringsregeln i 13 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd (Dnr 2042-2006) I en anmälan mot , försäkringskontoret i , uppgav M.A. bl.a. att kassan hade underlåtit att kommunicera en ansökan om underhållsstöd med honom. akt i ärendet begärdes in och granskades. Försäkrings- kassan anmodades därefter att yttra sig över bl.a. den inledande handlägg- ningen av ärendet, mot bakgrund av bestämmelsen i 13 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Kassan anmodades även att yttra sig över en fråga om handläggningen av en fråga om utlämnande av handlingar till M.A. Den frå- gan tas dock inte med i detta referat. I sitt remissvar hänvisade , ge- nom länsdirektören vid länskontoret i , till en här utelämnad redogörelse från försäkringskontoret och anförde för egen del bl.a. följande. Vad gäller den inledande handläggningen av M.A:s ärende om underhållsstöd får anföra följande. I 13 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd (USL) stadgas bl.a. följande. När underhållsstöd sökts skall sända medde- lande om ansökan till den andra föräldern. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra föräldern att yttra sig muntligen eller skriftligen inom , om han eller hon har något att anföra i frågan om ansökan. I meddelandet skall även en underrättelse lämnas om innehållet i 3, 4, 810 och 2428 §§ USL lämnas. I Vägledning (2001:9 Version 2) om underhållstöd, s. 36 f., anges följande. 9.2 Underrättelse till bidragsskyldig I USL finns särskilda regler om hur den bidragsskyldige ska underrättas när det kommit in en ansökan om underhållsstöd. ska sända meddelande till den bidragsskyldige att ansökan gjorts. Detta gäller under förutsättning att den bidragsskyldiges vistelseort är känd eller går att ta reda på (13 § USL). I samband med att registrerar att ansökan kommit in skickas förfrågningar via ADB-media till skattemyndighet och CSN. Uppgif- terna från senaste taxeringen, eventuellt utbetalt studiebidrag och uppgifterna 2 007 /0 8:JO1 om bidragsskyldigs totala antal barn ligger till grund för beräkningen av vad som kan fastställas som återbetalningsbelopp. I normalfallet har tillgång till uppgifterna inom fyra da- gar. Ansökan om underhållsstöd lämnas in till . Uppgifter från skatteregister och CSN finns tillgängli- ga fr.o.m. . Om meddelandet med uppgift om beräknat återbetalningsbelopp inte kan skickas omgående, på grund av att till exempel inkomsten från senaste taxe- ringen kräver en hantering, kan det vara lämpligt att ändå meddela att själva ansökan gjorts. Meddelandet ska innehålla en uppmaning till den bidragsskyldige att om han eller hon har något att invända mot ansökan eller vill anföra något om återbetalningsskyldigheten, måste yttrandet muntligen eller skriftligen göras inom . I meddelandet ska även underrättelse lämnas om de be- stämmelser som gäller för underhållsstöd, underhållsstödets storlek och om återbetalningsskyldighet (13 § USL). 9.2.2 Tid för yttrande Den bidragsskyldige ska yttra sig, om inte särskilda skäl finns, från den dag han/hon fick del av ansökan (3 § RFFS 1996:18). har samtliga uppgifter tillgängliga och registre- rar meddelandet som ska skickas till den bidragsskyldige . Han tar del av meddelandet . Om han vill yttra sig i ärendet ska han göra det (om detta är en vardag). Beslut om underhållsstöd kan meddelas tidigast . Kommuniceringen bör innehålla uppgift om den beräknade återbetalnings- skyldigheten samt hur den räknats fram. Den bidragsskyldige bör särskilt uppmärksammas på att underhållsstöd inte ska lämnas om det finns grundad anledning att anta att han eller hon betalar underhållsbidrag som motsvarar underhållsstödet. Någon återbetalningsskyldighet ska då inte heller fastställas (prop. 1995/96:208 s. 88). Om återbetalningsbeloppet som räknat fram är lägre än underhållsstödet informeras den bidragsskyldige om att någon återbetalnings- skyldighet inte kommer att fastställas, om denne i rätt ordning betalar belop- pet direkt till boföräldern eller till den studerande. Av handlingarna i nu aktuellt ärende framgår bl.a. följande. I Försäkringskas- sans journalanteckningar uppges bl.a. följande. Ansökan om fullt underhållsstöd inkom . skickas medde- landebrev, sköta själv, till båda föräldrarna. skickas Med- delande ansökan om underhållsstöd m.m. till M.A. Enligt 13 § USL skall ett meddelande om ansökan om underhållsstöd sändas till den andra föräldern. Enligt uppgift från försäkrings- kontoret skickas nämnda meddelande normalt parallellt med det s.k. sköta själv-brevet eller i vart fall senast från det att ansökan om underhållsstöd inkom till . Såvitt framgår av handlingarna i nu aktuellt ärende inkom ansökan om underhållsstöd . Medde- lande enligt 13 § USL har emellertid skickats till M.A. 2 007 /0 8:JO1 Utskicket har således inte skett inom föreskriven tid. Detta är naturligtvis inte acceptabelt och beklagar det inträffade. gavs tillfälle att yttra sig över remissvaret. I sitt beslut anförde JO i bedömningsdelen följande, såvitt avser frågan om kommunicering. När en ansökan om underhållsstöd kommer in till skall kassan, enligt 13 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd, USL, sända meddelande om ansökan till den bidragsskyldige, under förutsättning att hans eller hennes vistelseort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den bidragsskyldige att yttra sig muntligen eller skriftligen inom , om han eller hon har något att invända mot ansökan eller har något att anföra i fråga om återbetalningsskyldighet enligt 21 §. I meddelandet skall även en upplysning lämnas om innehållet i vissa bestämmelser i . S.P.A:s ansökan om underhållsstöd kom in till kassan . skickade kassan en skrivelse till M.A., i vilken denne dels upplystes om att ansökan hade kommit in, dels uppmanades att ta kontakt med handläggaren av ärendet angående om du kan betala underhåll för (), direkt till boföräldern (). Ett meddelande enligt 13 § USL skickades först . Utsändandet av meddelande enligt 13 § USL dröjde alltså drygt en månad. Handläggningen i denna del kan inte ens med en för kassan mycket generös tolkning av begreppet anses ha skett på föreskrivet sätt. Dröjsmå- let med att sända ut meddelandet förefaller delvis ha berott på att man vid försäkringskontoret har som rutin att först skicka ut brev för att uppmana föräldrarna att själva försöka reglera frågan om underhåll till bar- net.3 Först när parterna inte hör av sig eller när de uppgett att de inte själva har lyckats lösa frågan om underhåll skickas meddelandet ut. Jag har inte några synpunkter på att försöker att förmå föräldrar som har separerat att själva reglera underhållsfrågan. Den verksamheten bör emel- lertid skötas parallellt med de åtgärder som behövs för att uppfylla omedel- barhetskravet i 13 § USL. 3 Regeringen anförde i regleringsbrevet för avseende Försäk- ringskassan att utifrån målsättningen att separerade föräldrar i större utsträckning skall reglera underhåll till barnet direkt mellan sig, bör föräldrar som har förut- sättningar därtill inte använda underhållssystemet för att reglera underhållsskyl- digheten. 2 007 /0 8:JO1 Kritik mot för att den avvisat en ansökan om anstånd med återbetalning av underhållsstöd som inte gjorts på fastställd blankett (Dnr 2688-2006) H.M. uppgav i klagomål mot bl.a. att kassan dels underlåtit att ta ställning till hans begäran om anstånd med återbetalning av underhålls- stöd, dels också ansökt om indrivning hos trots att han begärt anstånd och överklagat beslutet om återbetalning. yttrade sig efter remiss. I sitt beslut angav JO under . När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidragsskyldig föräl- der, skall denne enligt 21 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd återbetala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar underhållsstödet. Återbe- talningsskyldigheten fastställs av i enlighet med 2428 a §§ som eller efter det att beslutet om underhållsstöd med- delas. får, enligt 32 § lagen om underhållsstöd, på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis bevilja anstånd med att fullgöra återbe- talningsskyldigheten. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget och familjens un- derhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. får vid denna prövning beakta också om den bidragsskyldige har andra lätt realiserbara tillgångar. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hän- syn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden. Enligt 29 § lagen om underhållsstöd skall utan dröjsmål vidta åtgärder för att driva in fordringen, om den bidragsskyldige inte fullgör sin återbetalningsskyldighet. Enligt 38 § lagen om underhållsstöd gäller beslut , om inte nå- got annat anges i beslutet. I beslutets bedömningsdel anförde JO följande. beslutade att H.M. skall avbetala till för en fordring som uppkommit på grund av att H.M. hade haft anstånd med återbetalning av underhållsstöd. Med an- ledning av beslutet gav H.M. in flera skrivelser i vilka han dels begärde an- stånd, dels framförde synpunkter rörande storleken på återbetalningsbeloppet. Handläggaren av ärendet hos försökte att få H.M. att lämna in en ansökan om anstånd på den därför avsedda blanketten, vilket H.M. emellertid inte ville göra. avvisade Försäk- ringskassan H.M:s begäran om anstånd och anförde som skäl att H.M. inte 2 007 /0 8:JO1 hade gjort sin ansökan på den fastställda blanketten och inte heller på något annat sätt lämnat tillräckligt underlag för en prövning i sak. Dåvarande justitieombudsmannen fann i ett beslut (JO 1999/2000 s. 330) att en skriftlig ansökan om anstånd med att full- göra återbetalningsskyldighet måste tas upp för handläggning även i de fall ansökan inte har gjorts på en av RFV fastställd blankett. En ansökan om anstånd som inte görs på den av fast- ställda blanketten kan i flertalet fall antas sakna vissa av de uppgifter som behöver för sitt ställningstagande. Med hänsyn till Försäk- ringskassans utredningsansvar torde kompletteringsåtgärder från kassans sida därför ofta vara nödvändiga. Att sända ut den fastställda blanketten i syfte att få ett fullständigt underlag för en prövning kan därvid vara ändamålsenligt. Handläggningen måste emellertid oavsett om den betalningsskyldige lämnar in denna blankett sedermera resultera i någon form av beslut som den för- säkrade i förekommande fall kan begära överprövning av. I detta fall kom det att dröja till innan meddelade beslut i frågan, trots att H.M. uttryckligen hade begärt anstånd. Enligt min mening borde ha prövat anståndsfrågan tidigare. Jag kan också konstatera att vid sin bedömning förbisåg under- lag som H.M. gett in. Det är inte acceptabelt. I detta fall har Försäkringskas- sans bristfälliga handläggning fått allvarliga konsekvenser för H.M. i det att ärendet hamnade hos med en åtföl- jande registrering av H.M. i myndighetens register. förtjänar kritik för handläggningen av H.M:s begäran om anstånd. Fråga om krav på överklagandehänvisning till ett beslut om fortsatt anstånd med återbetalning av utgivet underhållsstöd. Även fråga om krav på att en begäran om anstånd görs på fastställd blankett (Dnr 848-2006) I en anmälan, som kom in till JO , klagade . på För- säkringskassans (försäkringskontoren och ) hand- läggning av ett ärende om återbetalning av underhållsstöd. Av anmälan och därtill fogade handlingar framgick i huvudsak följande. är återbetalningsskyldig till för utgivet underhålls- stöd. betalade han till , varav avsåg avbetalning av en skuld som uppkommit på grund av att C.M. haft anstånd med återbetalningen. I ett beslut bestämde C.M:s återbe- talningsbelopp, dvs. återbetalning av månatligen utgivet underhållsstöd, för tiden februari 2006januari 2007 till . skickade därefter ut en skrivelse, daterad , till C.M., i vilken denne upplystes om att ett tidigare beslut om anstånd med återbetal- 2 007 /0 8:JO1 ning upphört att gälla och att C.M. måste betala till . I samma skrivelse, under rubriken , beviljade C.M. nytt anstånd för belopp som överstiger betalnings- planen. i en skrivelse invänt mot Försäkringskas- sans beslut och föreslagit ett annat avbetalningsbelopp skickade Försäkrings- kassan ut en blankett för ansökan om anstånd till C.M. Vid ett därpå följande telefonsamtal mellan handläggare och C.M. uppgav C.M., på fråga av handläggaren, att hans skrivelse skulle betraktas som en begäran om omprövning. I en skrivelse till C.M. anförde Försäk- ringskassans handläggare bl.a. följande. Vid vårt samtal på telefon gav jag dig felaktig informa- tion och detta ber jag om ursäkt för. Det beslut om anstånd med betalningsplan daterat som du vill få omprövat finns det tyvärr ingen omprövningshänvisning till och går därför ej att pröva om. Du måste inkomma med en anståndsansökan och därefter invänta Försäk- ringskassans beslut för att därefter inkomma med begäran om omprövning. anmodades att yttra sig över C.M:s anmälan, särskilt med avseende på frågorna om beslutet var omprövningsbart samt huruvida en ansökan om anstånd måste göras på den av Försäkringskas- san fastställda blanketten. I sitt remissvar gjorde , genom försäkringsdirektören , följande bedömning. Det beslut om fortsatt anstånd som sände till C.M. var ett positivt beslut i den meningen att när det tidigare bevilja- de anståndet upphörde i och med utgången av januari månad så behöver han vid nästa förfallodag inte betala hela den uppkomna skulden. Ur den aspekten fanns inte anledning att ange hur han skulle förfara för att begära omprövning av beslutet. Oavsett om det finns en anvisning eller inte om hur en begäran om om- prövning ska göras ska om en sådan begäran kommer in pröva om det finns förutsättningar att ompröva beslutet. Att ett beslut saknar omprövningshänvisning är inte avgörande för om det är omprövningsbart eller inte. Beslutet har av C.M. uppfattats som att det går honom emot. För- säkringskassan borde därför ha omprövat beslutet. Med hänvisning till den nya bestämmelsen om avbetalning på skuld (33 § USL) lämnades också information om att han vid varje förfallodag ska avbe- tala på skulden med , dvs. 1,5 gånger återbetalningsbeloppet som var . I beslutet upplyste än en gång om att C.M. hade möjlighet att ansöka om anstånd. Dessutom informerades om att är skyldig att överlämna obetalda fordringar till kronofog- demyndigheten. 2 007 /0 8:JO1