frsrdg · GV04ER1 · 2008-01-01 00:00:00 — Ett land med observatörsstatus måste dessutom anhålla om att få sända observatörer till den parlamentariska församlingen som fattar beslut i frågan. , och medverkade som observatörer i den parlamentariska församlingen. Församlingen har inlett en politisk dialog med genom att underteckna en överenskommelse. Syftet med överenskommelsen är att främja parlamentarisk demokrati, rättstatens principer och respekten för de mänskliga rättigheterna. Överenskommelsen är den första av sitt slag som församlingen undertecknat. för relationer med icke-medlemsländer har till uppgift att sköta kontakterna med observatörerna och andra samarbetspartner. Församlingen ägnar sig också åt att följa MR-situationen i observatörsländerna. debatterades en rapport om och folkrätt (dok. 11181, rek. 1788, res. Församlingen upprepar sin beredskap att föra en dialog med de amerikanska parlamentarikerna. 2.5 Politiska frågor 2.5.1 Europeiskt forum för demokratins framtid Ett europeiskt forum för demokratins framtid inrättades genom ett beslut vid i . Den nya verksamhetsformen har som syfte att stärka demokrati, politiska friheter och medborgarnas deltagande. var värd för det tredje forumet med ett övergripande tema Makt och egenmakt kopplingen mellan demokrati och mänskliga rättigheter som ägde rum i och . Forumet är tänkt att vara en flexibel process för att stimulera idé- och erfarenhetsutbyte om demokratiutvecklingen inom medlemsländer. Forumets uppgift ska vara att identifiera och utvärdera betydande demokratiinitiativ, utveckla standarder för demokratiutveckling och sprida kunskap bland medlemsstaterna. Forumet ska samla företrädare för politiska partier, förtroendevalda på lokal, regional och nationell nivå, forskare, enskilda organisationer m.fl. med intresse för att fördjupa och stärka demokratin. Vid det tredje forumet deltog över 300 personer som representerade parlament, regeringar, lokala myndigheter, forskare och frivilligorganisationer. Förberedelserna och genomförandet av forumet var ett unikt samarbetsprojekt där , och Kommuner och Landsting ingick tillsammans med ministerkommittén, församlingen och Kommunalkongressen. Det var också en viktig profilfråga för att visa att det handlar om en gemensam fråga för alla aktörer. Forumets generalrapportörer representerade det tredimensionella partnerskapet: professor (), parlamentariker () och kommunfullmäktige (). Forumet öppnades i plenisal av talman . presiderade vid öppnandet. Andra inledningstalare var utrikesminister , församlingens president och generalsekreterare . underströk i sitt tal församlingens ledande roll i forumverksamheten. Medborgares likgiltighet när det gäller politik är en bekymmersam trend som måste vändas. berörde samma tema medan han konstaterade att medborgares förtroende och stöd för politiska partier visar en sjunkande tendens. Han efterlyste resoluta åtgärder för att stärka medborgarnas delaktighet. Två parallella seminarier om oppositionens roll genomfördes också i . De årliga forumsessionerna ska bidra till övriga arbete. Som en del av förberedelserna inför det tredje forumet ägnade församlingen en hel dags debatter vid aprilsessionen åt demokrati och MR-frågor (4.2.1 och 4.3.1). Förberedelserna inför nästa forum som äger rum i utgör en del av uppföljningen. 2.5.2 relationer med andra internationella organisationer Främjandet av samarbete med andra internationella och europeiska organisationer och institutioner ingår i den handlingsplan som tredje toppmöte antog . Toppmötet ansåg att är förpliktat att öppna en ny dialog mellan och dess grannregioner södra , och . spelar en viktig roll i främjandet av en dialog om globalt beroende och solidaritet och har ett uppdrag att främja europeisk medvetenhet om tvärkulturella och utvecklingsinriktade frågor. Avsikten är att stärka samarbete och samverkan både inom och med andra regionala och internationella institutioner. Dialogen med andra organisationer av betydelse för har fortsatt . samarbetar med både allmänpolitiska organisationer och fackorgan. Samarbetet mellan EU, och , deras respektive parlamentariska församlingar samt med FN och dess fackorgan utvärderas vid särskilda debatter i den parlamentariska församlingen och i samband med möten mellan ledande representanter för dessa institutioner. 2.5.2.1 FN En debatt om relationerna mellan FN och har inkluderats i FN:s generalförsamlings dagordning. När det gäller att möta globala hot sätter församlingen sin tro till multilaterala lösningar. Församlingen har uttryckt starkt stöd för reformer av institutionerna inom FN och betonat vikten av att vitalisera generalförsamlingens arbete och effektivisera säkerhetsrådets arbetsmetoder. Församlingen har uttryckt en önskan om ett mer utvecklat samarbete med FN och dess organ. Dessutom har den länge förespråkat en ökad parlamentarisk medverkan i FN. Parlamentarikerna har en möjlighet att på den nationella nivån påverka sina regeringar i FN-arbetet och sprida kännedom om innebörden av FN-beslut. Ett systematiskt deltagande av parlamentariker skulle minska FN:s demokratiska underskott och kunna medföra andra positiva effekter. En rådgivande parlamentarisk bestående av såväl ledamöter från nationella parlament som regionala parlamentariska församlingar är ett framtida mål. började det politiska utskottet utarbeta en rapport om FN-reformen. Inför detta arbete besökte rapportören () . Besöket genomfördes och ärendet kommer upp vid utskottets möte i . 2.5.2.2 EU Stats- och regeringscheferna vid det tredje toppmötet uppmanade att stärka relationerna till EU inom mänskliga rättigheter, pluralistisk demokrati och rättsstatlighet samt på de rättsliga, kulturella och sociala områdena. Efter och EU-tillträde har EU 27 medlemsländer och samtliga är medlemmar också i . och behovet av att reformera dess institutioner har intensivt följts av den parlamentariska församlingen, och utvidgningens konsekvenser har debatterats från olika perspektiv. EU:s och gemensamma värdegrund är baserad på principer om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatlighet. Dock har genom sitt breda medlemskap en möjlighet att företräda hela på ett sätt som EU inte kan. Särskilt borde unika kompetens när det gäller skyddet av de mänskliga rättigheterna och normskapandet bättre tas till vara. EU varken kan eller bör ta över dessa uppgifter, menar . EU:s ekonomiska resurser överskrider vida , vars starka sidor utgörs av expertis, erfarenhet och skapande av internationell rätt. 2.5.2.2.1 Samarbetsöverenskommelse mellan att stärka samarbetet inom mänskliga rättigheter, pluralistisk demokrati och rättsstatlighet, i enlighet med vad som framhållits vid , har och EU enats om ett samförståndsavtal, som undertecknades . I överenskommelsen fastställs de viktigaste samarbetsområdena och de institutionella arrangemangen för avtalets genomförande. I samarbetet mellan EU och är det viktigt att undvika dubbelarbete. Församlingen debatterade utkastet till överenskommelsen vid aprilsessionen och lämnade ett yttrande till ministerkommittén (dok. 11237, 11244, yttrande 262). Avtalsutkastet utgör ett viktigt instrument i fortsatta diskussioner om politiska arkitektur och innehåller ett antal föreskrifter som syftar till att förbättra relationerna mellan EU och . Församlingen uttrycker dock sin besvikelse över att utkastet inte innehåller precisa och konkreta åtaganden för att ytterligare utöka samarbetet. Församlingen anser att utkastet inte tar tillräcklig hänsyn till den s.k. Junckerrapportens eller församlingens egna förslag. Församlingen konstaterar att ett separat dokument behövs när det gäller samarbetet mellan församlingen och . 2.5.2.2.2 EU:s myndighet för grundläggande rättigheter Europeiska unionens nya myndighet för grundläggande rättigheter inledde sitt arbete . Den nya myndighetens tillkomst har debatterats av församlingen i olika sammanhang och frågan har väckts om det inte innebär en överlappning eller underminering av verksamhet. Församlingen har framhållit att förvärvat insikt och erfarenhet om skyddet av de mänskliga rättigheterna. Därtill har ett aktivt granskningssystem utvecklats för att verifiera huruvida dessa normer respekteras av medlemsstaterna. Församlingen har för att undvika överlappning förespråkat att den nya myndighetens mandat borde preciseras och fokuseras på frågor som gäller genomförandet av gemenskapsrätten. Den tänkta budget som myndigheten ska förfoga över motsvarar drygt tre fjärdedelar av ordinarie budget. Parlamentarikerna rekommenderar att regeringarna i stället borde satsa mera resurser på och särskilt på MR-kommissariens verksamhet. 2.5.3 2.5.3.1 47:e medlemsstaten Vid aprilsessionen tillstyrkte församlingen ansökan om medlemskap i (dok. 11204, 11205, 11207, yttrande 261). I samband med republiken självständighet 2006 ansökte landet om medlemskap i . Genomförda och planerade reformer av lagstiftningen vittnar om politisk vilja och dynamik, sade församlingen i sitt yttrande. Arbetet med den nya konstitutionen är ett tydligt exempel på detta och bedrivs i överensstämmelse med värderingar. På grundval av det arbete som redan utförts och utfästelser om fortsatta reformer rekommenderade församlingen att ministerkommittén erbjuder republiken att bli den 47:e medlemmen i . 2.5.3.2 Kosovo Samtliga länder på ingår nu i . Vid uppbyggnaden av demokratiska institutioner på , vilka är avgörande för både den politiska och den ekonomiska återuppbyggnaden, har församlingen velat ge en framskjuten roll. sätter länderna på nu sitt hopp till att kunna ansluta sig till EU. Kosovos oreglerade status hämmar inte bara provinsens ekonomiska utveckling, utan förhalar också integration med europeiska strukturer och påverkar andra länder på västra . Församlingens engagemang i Kosovofrågan motiveras av att Kosovo angår hela det internationella samfundet. Vikten av en lösning på den nuvarande situationen i Kosovo har understrukits av parlamentarikerna. När församlingen debatterade situationen i Kosovo medverkade FN:s generalsekreterares särskilda sändebud . Tidpunkten för debatten var kort innan han skulle lägga fram sitt förslag om Kosovos framtida status inför FN. nämnde expertis inom mänskliga rättigheter och rättsstatens principer som särskilt värdefulla för Kosovos demokratiska utveckling. Även efter en överenskommelse om Kosovos nationella status skulle en stark närvaro av det internationella samfundet vara nödvändig och god internationell samordning krävas. För att bistå länderna på att uppnå ekonomisk utveckling, ömsesidigt samarbete och integration i europeiska samarbetsstrukturer har och församlingar samt hållit en serie parlamentariska konferenser om stabilitetspakten för sydöstra . Då syftet med stabilitetspakten anses uppfyllt upphörde projektet i och med /08. Ett sekretariat upprättas i . Vid parlamentariska församlings höstmöten i Portoroz redogjorde för parlamentariska församlings arbetete i projektet. 2.5.4 Kampen mot terrorismen Kampen mot den internationella terrorismen har varit ett återkommande tema i församlingen redan före terrorattacken mot . Terrordåd upplevs som ett direkt hot mot den öppna demokratiska samhällsmodellen och de grundläggande värden som slår vakt om. Församlingen har fördömt terrorism som ett hot mot internationell fred och säkerhet. En följd av den internationella kampen mot terrorism har blivit att många länder i snabb takt genomdrivit skärpta lagar. Det finns risk för otillräckligt underbyggda beslut när ärenden forceras fram. Rättsstatens principer får inte underordnas strävan att effektivare kunna bekämpa hoten från den internationella terrorismen. Församlingen har uttalat att det vid antagandet av antiterroristlagar i medlemsländerna gäller att försvara fundamentala mänskliga rättigheter och att undvika att underminera dem. har antagit flera konventioner som syftar till att bekämpa terrorism, t.ex. den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism (CETS 90), den europeiska utlämningskonventionen (CETS 24) och den europeiska konventionen mot IT-relaterad brottslighet (CETS 185). Två konventioner i syfte att intensifiera kampen mot terrorism: den europeiska konventionen om förebyggande av terrorism (CETS 196) och den europeiska konventionen om penningtvätt och finansiering av terrorism (CETS 198), öppnades för underskrift vid det tredje toppmötet. Den först nämnda konventionen trädde i kraft och den sist nämnda kommer att träda i kraft . 2.5.5 Globalisering Även om är en regional organisation söker den parlamentariska församlingen bevaka den politiska och ekonomiska utvecklingen i hela världen. Med sin värdegrund har goda förutsättningar att delta i en debatt om globaliseringens olika dimensioner. roll bör vara att söka föra den internationella dialogen framåt och förvandla konfrontation till dialog. uppmärksammade församlingen bl.a. den humanitära situationen i . 2.6 Mänskliga rättigheter bärande idé är att respekt för de mänskliga rättigheterna skapar en fast grund för fred och säkerhet. konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (CETS 5) undertecknades 1950. Efterlevnaden av konventionen övervakas av i . är sammansatt av 47 domare, en från varje land som tillträtt . domare väljs av den parlamentariska församlingen. Regeringarna har nomineringsrätt. Ett nytt protokoll nr 14 till (CETS 194), som öppnades 2004 men ännu inte trätt i kraft, utarbetades för att se över konventionen så att domstolen ska kunna klara av sin växande arbetsbörda. Det är fortfarande osäkert när protokoll nr 14 träder i kraft eftersom inte ratificerat det. En av reformerna skulle innebära att domarna väljs utan möjlighet till omval. /08 hade 46 medlemsstater ratificerat protokollet. Församlingen har upprepade gånger uttryckt sin besvikelse över att den ryska statsduman inte tagit beslut om ratifikation. Församlingens riktlinjer vid val av nya domare till anger att nomineringsförfarandet i medlemsstaterna bör vara öppet och att både män och kvinnor ska finnas representerade bland de tre kandidaterna. Kandidaterna ska ha erfarenhet av MR-sektorn. Vid oktobersessionen genomförde församlingen val av domare från tolv medlemsländer. Som en följd av utvidgning har antalet domstolsärenden ökat kraftigt. Upprepade varningar har framförts i församlingen om att riskerar att förlora sin trovärdighet om eftersläpningen i ärendebehandlingen fortsätter. Det är medlemsländernas gemensamma ansvar att garantera att domstolen även fortsatt kan arbeta effektivt. 2.6.1 Avskaffandet av dödsstraffet Kampen för att avskaffa dödsstraffet gör långsamt men stadigt framsteg världen över. Rätten till liv är en mänsklig rättighet och respekt för liv tillhör grundläggande värderingar. Därför ställer kategoriska krav på dödsstraffets avskaffande och har som mål att avskaffa dödsstraffet inte bara i utan i hela världen. Förekomsten av dödsstraff i några observatörsländer har ständigt varit föremål för intensiv bevakning i församlingen. Församlingen har kontinuerligt kritiserat tillämpningen av dödsstraff i och , båda observatörsländer i . /08 hade 46 av rådets 47 medlemsstater ratificerat tilläggsprotokoll nr 6 till som förbjuder dödsstraff (CETS 114). Det är enbart som inte gjort det. Ett moratorium gäller dock. Genom ett tilläggsprotokoll till (CETS 187) har dödsstraffet förbjudits även i krigstid och när det råder fara för krig. Tilläggsprotokoll nr 13 kompletterar det förbud mot dödsstraff i fredstid som funnits . har bidragit till att är en zon där dödsstraffet avskaffats, med undantag för som står utanför och är det sista landet i som fortfarande verkställer dödsstraff. Ett beslut om en europeisk dag mot dödsstraffet fattades av . Vid en debatt om ett internationellt moratorium för dödsstraff (dok. 11303, 11321, res. 1560) gav församlingen sitt fulla stöd för detta initiativ. kommer även EU att följa exempel och uppmärksamma för att protestera mot tillämpningen av dödstraff i världen. 2.6.2 Uppföljning av verkställighet av beslut De till anslutna staterna förbinder sig att erkänna domstolens obligatoriska jurisdiktion. Att verkställa domar är av stor betydelse och utgör en väsentlig del i den europeiska mekanismen för att skydda de mänskliga rättigheterna. Det faktum att flera av domar efter avgörandet inte blivit verkställda riskerar att underminera det system som byggts upp under . För att ta itu med problemet har församlingen föreslagit att ministerkommittén bör inta en striktare hållning mot de medlemsländer som brister i verkställighet av domar. har en viktig roll för att övervaka domarnas verkställande. Församlingen har vidare rekommenderat bl.a. att europeisk domstolspraxis införlivas i den nationella lagstiftningen och att myndigheterna i medlemsländerna effektiviserar verkställigheten av domar. Församlingen har åtagit sig att regelbundet följa domarnas verkställighet. Således är verkställigheten av domarna från en återkommande punkt på dagordningen för det juridiska utskottet och församlingen. Vid oktobersessionen debatterade församlingen en rapport om medlemsstaternas skyldighet att samarbeta med (dok. 11183, rek. 1809, res. Församlingen uttrycker sin tillfredsställelse över att samarbetet generellt mellan medlemsstaterna och domstolen fungerar väl. Det vållar dock stort bekymmer att fall av misstänkta mord, försvinnanden, misshandel och hotelser inte har utretts när offret är målsägande i ärenden som anmälts till . Olagliga påtryckningar förekommer inte bara mot brottsoffer utan också mot försvarsadvokater och frivilligorganisationer som assisterar i ärendehanteringen. Sådana hotelser hindrar våldsoffer att lämna in anmälan till domstolen. Strukturella brister i den rättsliga organisationen och processen förekommer i vissa länder och orsakar ett stort antal upprepade kränkningar av rättigheter som garanteras av . Det europeiska konventionssystemets effektivitet sätts ur spel när medlemsländerna inte respekterar beslut. Församlingen efterlyser inhemska mekanismer för snabb verkställighet av domarna och uppmanar de nationella parlamenten att övervaka verkställigheten av domar. Vidare inbjuder församlingen MR-kommissarien att följa upp medlemsstaternas skyldighet att samarbeta med domstolen. 2.6.3 Mekanismer för att skydda de mänskliga rättigheterna MR-kommissariens verksamhet debatterades av församlingen vid oktobersessionen (dok. 11376, rek. 1816, res. Församlingens stöd till MR-kommissarien är entydigt. Institutionens raska och stadiga framsteg inrättande får beröm. valde församlingen ambassadör () till kommissarie för de mänskliga rättigheterna. Han tillträdde posten . MR-kommissariens oberoende är en styrka och en förutsättning för genomförandet av kommissariens uppdrag. Samarbete med institutioner utanför är viktigt i arbetet. Särskilt relationer med EU, UNHCHR, FN:s flyktingkommissarie och lyfts fram. Församlingen avser att framöver oftare hänvisa till MR-kommissariens rekommendationer och efterlyser de nationella parlamentens stöd för denna verksamhet. Den europeiska konventionen om förhindrande av tortyr och annan omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning (CETS 126) antogs av ministerkommittén och trädde i kraft . Konventionen har ratificerats av samtliga medlemsstater. för förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling, CPT, som upprättats enligt konventionen för att undersöka behandlingen av frihetsberövade, inledde sin verksamhet 1990. Kommittén består av en representant från varje medlemsland. De nationella delegationerna nominerar kandidaterna och valet sker i ministerkommittén. den svenska representanten i CPT. Mandatperioden sträcker sig till . Vid det ständiga utskottets möte antogs en resolution om hur man kan förbättra proceduren att utse medlemmar i antitortyrkommittén (dok. 11182, res. Kommitténs auktoritet beror på medlemmarnas moraliska anseende, professionella kvalifikationer och personliga delaktighet, fastslår parlamentarikerna. Utan att göra ändringar i konventionen föreslås större öppenhet i de nationella nomineringsprocedurerna. 2.6.4 Europapris för främjandet av mänskliga rättigheter I den vid aprilsessionen antagna resolutionen (se rapportens 4.2.1) ingår ett initiativ att dela ut ett årligt pris till representanter för det civila samhället eller frivilligorganisationer som gjort betydande insatser för att främja de mänskliga rättigheterna. Byrån har utarbetat regler för prisutdelningen. Målet är att nomineringar till de första pristagarna ska ske . 2.6.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män verksamhet för att utveckla jämställdhet mellan kvinnor och män är ett väsentligt led i organisationens arbete att främja en pluralistisk demokrati förankrad i rättsstatens principer och respekt för de mänskliga rättigheterna. Utskottet för frågor om jämställdhet mellan kvinnor och män har varit verksamt . Utskottets uppdrag är att föreslå åtgärder och bevaka att medlemsstaterna lever upp till sina åtaganden på detta område. Det skall främja jämställdhet bl.a. genom att anordna seminarier, konferenser och utfrågningar. I församlingen är den kvinnliga representationen (knappa ) inte tillfredsställande. Församlingen har antagit en lång rad rekommendationer som gäller kvinnoförtryck och diskriminering. debatterades bl.a. principen om jämställdhet i civilrätten, synen på kvinnor i reklam, feminiseringen av fattigdom, situationen för kvinnor i Sydkaukasus och jämställdheten i den parlamentariska församlingen. Det ständiga utskottet stödde vid sitt möte utskottets förslag om ett jämställdhetspris (dok. 11436, res. De politiska partierna har en nyckelroll när det gäller att främja kvinnors deltagande i politik, garantera kvinnors tillgång till ansvarsfulla poster och möjlighet att bli valda. Församlingen har efterlyst en europeisk konvention för att bekämpa människohandeln, ett mål som nåtts. En ny konvention mot människohandel utarbetades under 20042005 och öppnades för underskrift vid det tredje toppmötet (CETS 197). Konventionen är avsedd att komplettera FN-protokollet i samma ämne genom att stärka skyddet för offren för människohandel och genom att etablera en effektiv övervakningsmekanism. /08 hade tio stater ratificerat konventionen, en förutsättning för konventionens ikraftträdadande . 2.6.6 kampanj mot våld mot kvinnor i nära relationer Den parlamentariska församlingen har beslutat att ge sitt fulla stöd till det tredje toppmötets beslut om en paneuropeisk kampanj mot våld mot kvinnor i nära relationer. Församlingens riktlinjer för kampanjen på parlamentarisk nivå ingår i resolution . har beaktat våld mot kvinnor som en särskild del av arbetet med FN:s konvention om mänskliga rättigheter. Våldet mot kvinnor är ett samhällsproblem utan nationella gränser och måste motverkas på europeisk och internationell nivå. Våld mot kvinnor är ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna och strider mot grundläggande demokratiska värden. Parlamentarikerna har betonat nödvändigheten att se till att internationella normer och åtaganden genomförs fullt ut när det gäller våld mot kvinnor. kampanj mot våld mot kvinnor i nära relationer inleddes och avslutas . Den svenska Europarådsdelegationen utsåg till kampanjansvarig i . Som stöd har hon en arbetsgrupp av tjänstemän. har i genomförts ett flertal seminarier som har handlat om olika aspekter av våld mot kvinnor, bl.a. insatser riktade till våldsutövande män, kostnader för mäns våld, våld mot äldre och hedersrelaterat våld. Ett regionalt möte mellan de nordiska och baltiska kampanjansvariga parlamentarikerna ägde rum i med särskilt fokus på problem i . 2.7 Ekonomiska, kulturella och sociala frågor m.m. ska enligt artikel 1 i sin stadga (CETS 1) utöver att värna de mänskliga rättigheterna dryfta frågor av gemensamt intresse bl.a. på de ekonomiska, sociala, kulturella, vetenskapliga, juridiska och administrativa områdena. Den parlamentariska församlingen har fackutskott som täcker dessa frågor. Det ingår i roll att fokusera på de mest utsatta samhällsgruppernas villkor och rättigheter.