frsrdg · GW04JO1 · 2008-11-17 00:00:00 — Även om Försäkringskas- san i tidigare beslut inte godkänt den uppgivna inkomsten ska inte en ny an- mälan om inkomst lämnas utan åtgärd i avvaktan på avgörande i Länsrätten. Vidare har förorsakat att ett felak- tigt beslut om SGI på sänts till C.L. Därefter har Försäkrings- kassan inte följt rutinerna för rättelse av det felaktiga beslutet. Berörd personal på lokalkontorsområdet har informerats om vikten av att följa gällande rutin. Ärendet och dess handläggning ärendehanteringssystem syftar till att effektivisera hand- läggningen på . För att uppnå syftet är en del av handlägg- ningen automatiserad dvs. delar av handläggningsprocessen sköts av syste- met. Eftersom ett beslut om SGI på grund av den mänskliga faktorn kan bli felaktigt vad gäller datum och/eller inkomst, finns det en rutin som gör det möjligt att rätta uppgifterna och förhindra att det sänds ut ett felaktigt beslut till en person. När rättelsen görs stoppas beslutsprocessen i ären- dehanteringssystemet, har då möjlighet att rätta den felak- tiga uppgiften innan processen fortsätter vilket resulterar i att beslutet blir korrekt. Rättelse kan även göras . Skillnaden är då att det fel- aktiga beslutet är på väg eller har kommit fram till personen. I dessa fall krävs det att gör en rättelse enligt 20 kap. 10 § a lagen (1962:381) om allmän försäkring och sänder ett nytt beslut som upphäver det felaktiga. beslutade att fastställa C.L:s SGI till fr.o.m. . Detta beslut överklagades till Länsrätten . inkommer till en begäran om sjuk- penning med anmälningsdatum . I denna begäran med- delar C.L. att hennes inkomst är fr.o.m. . Denna anmälan om ny inkomst föranleder ingen ny ut- redning och beslut om SGI, vilket den borde ha gjort. väljer felaktigt att bevaka anmälan om ny inkomst i avvaktan på utgången av det överklagande som finns hos Länsrätten. När bevakningen aktualiseras , registreras C.L:s yr- kande om ny inkomst och uppgifterna sparas i ärendehanteringssystemet. Det faktum att uppgifterna sparas ger en impuls till systemet att gå vidare till beslut i ärendet. Eftersom vid det tillfället inte hade för avsikt att besluta SGI till skulle uppgifterna inte ha sparats. upptäcker denna felaktighet . På grund av att inte följer gällande rutiner för rättelse av beslut fortsätter ärendehanteringssystemet med beslutsprocessen och förbereder utskick av nytt SGI-beslut. fick tillfälle att yttra sig över remissvar. Som framgår av remissvar tillkom beslutet genom ett misstag i samband med den automatiserade behandlingen. 2 008 /0 9:JO1 Detta fick till följd bl.a. att C.L. återkallade sitt överklagande av kassans be- slut om hennes SGI. Genom kassans felaktiga hand- läggning kom hon att göra en tydlig rättsförlust. Därtill kommer att det fort- satta förfarandet domstolsprövningen kom att försenas avsevärt. Försäk- ringskassan förtjänar kritik för detta. Jag vill här också göra uppmärksam på att principen om litis pendens torde ha medfört att kassan var förhindrad att fatta ett nytt beslut om C.L:s SGI till den del frågan var föremål för prövning i domstol. En särskild fråga är om det var riktigt av att i sitt änd- ringsbeslut åberopa 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det ankommer emellertid på domstol att pröva detta, var- för jag inte går vidare i den delen. 2 008 /0 9:JO1 Miljö- och hälsoskydd samt djurskydd handläggning av nyckelbiotopsinventeringar; bl.a. fråga om markägarnas möjlighet till omprövning och till prövning i högre instans av inventerarnas bedömningar (Dnr 4746-2006) , och klagade i en anmälan med bilagor som kom in till JO på och på tjänstemän där med anledning av genomförandet av nyckelbiotopsinventer- ingar på deras fastighet 3:3. De framförde bl.a. invändningar mot handläggningen av inventeringarna, vilka genomförts . De uppgav att de hade begärt att skulle undanröja klassificeringen av deras markområden som nyckelbiotoper och område med naturvärden men att myndigheten inte hade fattat något sådant beslut. De uppgav att sådana framställningar hade gjorts bl.a. i ett brev från och till i och vid ett möte med handlägga- re på fastigheten samt i telefon med , distriktskontoret i , . De framförde även bl.a. följande. Klassificeringen av ett område som nyckelbiotop kan inte omprövas eller överklagas till domstol och denna be- stämmelse strider förmodligen mot artikel 6 i . En markägare som önskar avverka en nyckelbiotop måste först samråda med . Vid samrådet kan förbjuda avverkning. I praktiken förbjuder alltid avverkning vilket innebär att av- verkningsförbud råder i nyckelbiotoper. De flesta stora virkesköpare, skogsbolag, sågverk och andra skogsindustrier har miljöcertifiering i enlighet med () eller annan certifiering. I certifie- ringsvillkoren ingår att skogsbolaget förbinder sig att inte köpa timmer som kommer från nyckelbiotoper. Detta medför att en markägare som får tillstånd att avverka en nyckelbiotop inte kan sälja timret från nyckelbiotopen. Till anmälan fogades bl.a. Information till markägare med nyckelbioto- per , ställd till . I skrivelsen hänvisas bl.a. till 12 kap. 6 § om samrådsskyldighet samt till att samråd i fråga om skogliga arbetsföretag skall ske med (dåvarande) . Anmälarna hade också synpunkter på bl.a. innehållet i handlingar som de hade begärt ut från . 2 008 /0 9:JO1 anmodades att, efter hörande av Region , , ge in utredning och yttrande rörande handläggningen av anmälarnas begäran om omprövning. Yttrandet skulle särskilt belysa skogsägarnas möj- ligheter till omprövning och till prövning i högre instans av inventerarnas bedömning (jfr RÅ 2004 ref. 8). anförde bl.a. följande. I denna del skall inledningsvis nämnas, att inte har någon möjlighet att kommentera handläggningsåtgärder utförda av de andra myn- digheter som anmälaren hänfört sig till. En första inventering görs. Denna utförs av . Ett område om vilket har sådana naturvärden att detta område bör erhålla nyckelbiotopsstatus konstateras. Brev till markägarna med information om nyckelbiotop samt att inventeringen gett vid handen att det på dessas fastighet finns område vilket bedömts utgöra nyckelbiotop. En andra inventering görs. Denna utförs av . Två områden om 4,1 respektive vilka har sådana naturvärden att dessa områden bör erhålla nyckelbiotopsstatus konstateras. Brev till markägarna med information om resultatet av den andra inventeringen. Emottagande av brev från med begäran om borttagande av nyckelbiotopsklassificering. gör på begäran av fastighetsägarna fältbesök på fastigheten med , hans föräldrar samt , nyckelbiotopsinventerare på distriktet. hade regionansvar för nyckelbiotoper. Besöket ger inte anledning till att överväga någon ändring av områdets status som nyckelbiotop. Kalibreringsövning för alla nyckelbiotopsinventerare inom dåva- rande region och görs på fastigheten 3:3. Det skall i detta sammanhang nämnas, att en kalibreringsövning är en övning som görs med ett stort antal tjänstemän, vilka har till arbetsuppgift att göra inventeringar avseende tilltänkta eller möjliga nyckelbiotoper, för att man skall kunna förvissa sig om att samtliga tjänstemän tillämpar regelverket om klassificering av områden som nyckelbiotop på ett enhetligt sätt. Det skall även tilläggas, att anledningen till att bl.a. den av ägda fastigheten valdes för denna övning var just att markägarna uttryckt en annan uppfattning i frågan om fastighetens naturvärden och ifrågasatt resultaten av tidigare gjord inventering. Samtliga deltagare var ense om att klassificeringen som nyckel- biotop var korrekt gjord av den inventerare som ursprungligen gjorde denna bedömning. Minnesanteckningar från övningen, sidorna 12, bifogas. ringer , , för diskussion av ärendet. hänvisade till distriktet och upplyste att det är mindre vanligt 2 008 /0 9:JO1 förekommande med förnyade inventeringar men att om det finns felaktigheter i den tidigare inventeringen en ny bedömning görs. Vidare upplystes om vilka kriterier som ligger till grund för bedömningen av om ett område skall klassas som nyckelbiotop eller inte. Telefonsamtal mellan och distriktschefen . Samtalet dokumenterat i tjänsteanteckning. Telefonsamtal mellan och distriktschefen . Samtalet dokumenterat i tjänsteanteckning. Emottagande av brev från med begäran om borttagande av nyckelbiotopsklassificering. Telefonsamtal, verksjuristen ringer upp Eng- lund, samtalet dokumenterat i tjänsteanteckning. Brev till med underrättelse om att ärendet granskats och att ej funnit skäl att ändra nyckelbiotopsklassificeringen. Emottagande av brev från med begäran om borttagande av nyckelbiotopsklassificering. Brev till med underrättelse om att ej funnit skäl att ändra bort nyckelbiotopsklassificeringen. Det skall understrykas, att anmälaren inte formellt överklagat åtgärden att för- klara att ett markområde på den fastighet han äger skall utgöra nyckelbiotop. Konsekvenser för markägaren med anledning av nyckelbiotopen Den inskränkning som det generellt sett innebär för en markägare att ha en nyckelbiotop på sin fastighet är enligt uppfattning begränsad. Att det finns en nyckelbiotop på en fastighet medför oftast att alla skogs- bruksåtgärder är samrådspliktiga enligt 12 kap. 6 § . Detta inne- bär, att markägaren innan en tänkt skogsbruksåtgärd, exempelvis en avverk- ning, måste formellt samråda med . Under förutsättning att detta sker kan inte hindra fastighetsägaren från att avverka även om skulle vara av den uppfattningen att den tänkta skogsbruksåtgärden, exempelvis en avverkning, är olämplig. Markägaren har alltså kvar samtliga sina rättigheter att bruka marken så som denne finner lämpligt förutsatt att regelverket i skogsvårdslagen (1979:429) följs. Markägaren har enligt 30 § skogsvårdslagen en skyldighet att iaktta s.k. generell hänsyn. Denna hänsynsplikt omfattar såväl mark där det finns en nyckelbiotop som mark där så inte är fallet och innebär att markägaren är skyldig att följa skogsvårdslagstiftningens hänsynsregler. Hänsynsreglerna innebär i korthet att beroende på hur stora naturvärden som finns på området är markägaren vid utförande av skogsbruksåtgärder tvungen att iaktta hänsyn i proportion till naturvärdena. Det finns alltså inget hinder mot att markägaren lämnar in en avverkningsanmälan avseende de områden som helt eller delvis utgörs av nyckelbiotoper. har då att pröva denna anmälan mot de hänsynsregler som finns. har möjlighet att med stöd av skogsvårdslagen förelägga markägaren att ta en viss hänsyn eller kan med stöd av bestämmelser i miljö- balken förbjuda åtgärder i nyckelbiotoper. För det fall skulle 2 008 /0 9:JO1 helt förbjuda markägaren att utföra den planerade åtgärden kan markägaren i vissa fall vara berättigad till ersättning för denna inskränkning. Det är enligt uppfattning inte korrekt att en markägare, som avverkar skog i en nyckelbiotop inte kan sälja denna. I det enskilda fal- let, beträffande fastigheten 3:3, delar inte den uppfattningen att det kommersiella värdet på vare sig marken eller den därpå befintliga skogen avsevärt minskas på grund av det förhållandet att det finns en nyckelbiotop på fastigheten. Markområdena på anmälarens fastighet vilka utgör nyckelbiotop består till hälften av s.k. impediment, d.v.s. stenhällar och annat underlag på vilket ingen skog, i vart fall inte någon i kommersiella sammanhang högkvalitativ skog, växer eller ens kan växa. Enligt föreskrifter till 30 § skogsvårdslagen är avverkning inte tillåten på mark där det finns impediment varför det förhållandet att det finns en nyckelbiotop här inte torde ha någon betydelse för värdet på fastigheten. Skulle det i och för sig förhålla sig på det sättet att en fastighet på vilken ett område klassas som nyckelbiotop skulle värderas lägre på marknaden med en nyckelbiotop än vad som skulle ha varit fallet utan densamma är det uppfattning att denna ekonomiska skillnad inte är av så stor omfattning som anmälaren hävdar. Den torde i sådant fall bero på lägre efter- frågan på den typen av virke, ett förhållande som styrs av marknaden och som inte är ansvarig för. Markägarens möjlighet att begära omprövning Det är inte korrekt att markägaren inte kan begära en förnyad prövning, om- prövning, av bedömning att ett visst område på en markäga- res fastighet skall utgöra nyckelbiotop. Förhållandena på en fastighet föränd- rar sig över tiden. Det är mot den bakgrunden inte säkert att en vid ett visst tillfälle konstaterad nyckelbiotopstatus består permanent . Av det skälet måste självfallet en tidigare bedömning, oavsett vad den bedöm- ningen mynnade ut i för slutsats, kunna omprövas. Vidare grundar sig slutsatsen att ett område på en fastighet har status som nyckelbiotop på en individuell bedömning av den enskilde inventeraren. Även om målsättningen är att samtliga tjänstemän som arbetar med inventeringar skall göra likadana bedömningar finns det alltid ett visst utrymme för olika slutsatser beträffande ett visst område. Även av denna anledning finns det skäl att kunna göra en förnyad bedömning av om ett område håller nyckelbio- topsstatus eller inte. Markägaren är sålunda enligt uppfattning inte berövad möjligheten att få saken omprövad. Tvärtom kan frågan om ett markområdes klassificering som nyckelbiotop tas upp till förnyad prövning när som helst och hur som helst. I det aktuella fallet har så också skett. Det skall i detta sammanhang sär- skilt poängteras att företrädare för vid i vart fall två tillfällen gjort förnyade besök på fastigheten för att bedöma områdets status som nyckel- biotop. Dessa bedömningar har inte givit vid handen att förhållandena ändrats så att skäl funnits att ändra områdets klassificering som nyckelbiotop. 2 008 /0 9:JO1 Markägarens möjlighet att begära överprövning Vad gäller frågan om markägares möjlighet att få frågan om klassificeringen överprövad, d.v.s. få en förnyad prövning i högre instans genom överklagan- de, skall anföras följande. Enligt 22 § förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. Av förarbetena till denna bestämmelse framgår bl.a., att frågan om vilka be- slut som får överklagas anges i specialförfattningar eller får lösas i rätts- tillämpningen (prop. 1985/86:80 sid. 45). är inte av statsmakten formellt reglerat i någon för- fattning. anser bl.a. mot den bakgrunden, att det inte är fråga om något förvaltningsrättsligt beslut utan en bedömning av arten och graden av naturvärden på fastigheten. Denna bedömning är ett led inom ramen för det uppdrag som fått av Riksdag och Regering att verka för att skydda värdefulla naturmiljöer. Detta ansvar åvilar stat och markägare gemensamt. delar inte anmälarnas uppfattning att myndigheten inte iaktta- git saklighet och opartiskhet. Klassificering av område som nyckelbiotop är inte något förvaltningsbeslut och är på den grunden inte överklagbart. Mark- ägaren har möjlighet att få frågan om markområdes på dennes fastighet klas- sificering som nyckelbiotop omprövad. , och kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myndig- heterna har följt de regler som gäller för förfarandet. JO brukar inte uttala sig i frågor som grundar sig på bedömningar eller kräver särskild sakkunskap. Jag har bl.a. därför begränsat min granskning av ärendet till handläggningen av anmälarnas begäran om omprövning. Anmälarnas klagomål tar sikte på att klassificeringen som sådan av ett om- råde som nyckelbiotop inte kan omprövas eller överklagas. I anmälan fram- förs bl.a. att klassificeringen försvårar möjligheten att avsätta timmer från ett nyckelbiotopsområde, även om medger avverkning, eftersom många virkesköpare är miljöcertifierade och certifieringsvillkoren innebär hinder mot att köpa timmer från nyckelbiotoper. I av nyckelbiotoper (s. 17) fram- hålls vikten av att bl.a. virkesköpare på ett tidigt stadium får information om fastigheter med nyckelbiotoper. Informationen från inventeringen registreras i en av förd databas. Informationen finns tillgänglig genom Skogskartan med Skogens Pärlor som återfinns på hemsida. 2 008 /0 9:JO1 Det är där möjligt att söka på en viss fastighet och ta del av förekomsten av bl.a. nyckelbiotop. har redogjort för att nyckelbiotopsinventering utförs på uppdrag av regeringen och att den närmare handläggningen av inventeringar- na inte är formellt författningsreglerad. upplyser att det i av nyckelbiotoper i detalj beskrivs hur inventeringen ska genomföras. Där (s. 21) anges bl.a. avseende bestånd som felaktigt be- dömts vara nyckelbiotoper att en ny bedömning måste göras av minst två erfarna inventerare. Av utredningen framgår beträffande de närmare omständigheterna bl.a. följande. genomförde dåvarande inventer- ingar på anmälarnas fastighet 3:3. Efter båda inventeringarna informerades markägarna om att det hade påträffats områden med nyckelbio- top på fastigheten. Markägarna underrättades om att sannolikt varje arbetsföretag tänkt att beröra biotopen var samrådspliktigt enligt det vid re- spektive tillfälle gällande regelverket. Till informationen fogades en beskriv- ning och allmän bedömning av den aktuella nyckelbiotopen. I den angavs när det gällde resultatet efter inventeringen bl.a. området bör lämnas helt orört, även död ved, för att behålla de höga naturvärden som finns. Markägarna kontaktade med en begäran om borttagande av klassificeringen som nyckelbiotop. Enligt vad som framkommit gjorde två tjänstemän från ett besök på den aktuella fastigheten varvid markägarna underrättades om att klassificeringen inte skulle undanröjas. återkom markägarna till med sin begäran vilken besvarades av myndigheten vid tele- fonsamtal. respektive mottog skriftliga framställningar där markägarna upprepade sin begäran. Enligt remissyttrandet underrättade och skriftligt markägarna om att man inte funnit skäl att ändra klassificeringen. har uppgett att klassificeringen av ett område kan tas upp till förnyad prövning hur som helst. Jag konstaterar också att markägarnas framställningar om borttagande av klassificeringen har resulterat i att inventerare åter har besökt fastigheten och att framställningarna har be- svarats men inte bifallits av myndigheten. Vad anmälarna anfört om ompröv- ning föranleder med hänsyn till vad som kommit fram inga ytterligare åtgär- der eller uttalanden av mig. anmodades också att belysa skogsägarnas möjlighet till prövning i högre instans av inventerarnas bedömning. har uttalat att, bl.a. mot bakgrund av att nyckelbiotopsinstitutet inte är författ- ningsreglerat, klassificeringen inte utgör ett förvaltningsbeslut och därför inte är överklagbart. har också påpekat att anmälarna inte formellt 2 008 /0 9:JO1 har överklagat att områden på den aktuella fastigheten har klassats som nyck- elbiotoper. Det finns som sagt ingen författningsreglering om klassificeringens över- klagbarhet. Det finns dock ett flertal rättsfall avseende frågan om överklag- barhet som enligt min mening kan vara av intresse i detta fall. RÅ 2004 ref. 8 ansågs en av offentliggjord skrivelse, kompletterad med ett pressmeddelande jämte vissa ytterligare uppgifter på verkets hemsida trots att den rubricerats som information utgöra ett överklagbart beslut. Regeringsrätten uttalade bl.a. följande. funktion är, som nämnts, att bereda den av ett besluts verkningar berörde en möjlighet att få beslutet ändrat eller upphävt, eller med andra ord att få de av honom oönskade verkningarna eliminerade. Därav föl- jer att principiellt endast beslut som har eller åtminstone är ägnade att få en påvisbar effekt tillerkänns överklagbarhet. Anvisar rättsordningen särskil- da medel, som garanterar att den avsedda effekten uppnås är beslutet sålun- da exigibelt är saken helt klar. Detsamma gäller om beslutet medför positiv rättskraft och alltså utan att omprövas läggs till grund för senare beslut, som direkt kan genomdrivas mot adressaten. Åtskilliga beslut är emellertid, trots avsaknad av dylika s.k. rättsverkningar, överklagbara av den anledningen att de ändå är ägnade att faktiskt negativt påverka någons personliga eller eko- nomiska situation. Vad som motiverar att beslutet tillerkänns överklagbarhet är just dess faktiska effekter; termen rättslig verkan betecknar endast ett av rättsordningen anvisat medel för att åstadkomma en faktisk verkan. Frågan har också berörts i litteraturen, se och , Förvalt- ningslagen med kommentarer, 2007, s. 259 f. och Ragnemalm, Förvaltnings- besluts överklagbarhet, 1970, s. 232 f., 241 f., 557 f. och 572 f. samt Ragne- malm, Förvaltning i förvandling (FT 2005 s. 445457). I detta ärende gör anmälarna uppenbarligen gällande att inventeringarna medför konsekvenser för dem i utnyttjandet av deras fastighet och att detta ligger bakom deras begäran om omprövning. De har dock inte begärt dom- stols prövning, och någon författningsreglerad möjlighet till överprövning finns inte. Jag vill emellertid i detta sammanhang peka på bestämmelsen i 3 § andra stycket förvaltningslagen (1986: 223) enligt vilken förvaltningslagens bestämmelser om överklagande alltid skall tillämpas om det behövs för att tillgodose rätten till domstolsprövning av civila rättigheter eller skyldigheter enligt artikel 6.1 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Frågan om den bestämmelsens tillämplighet i detta fall kan inte prövas av mig och bör inte heller bedömas av mig. Överklagandefrågan föranleder inte något ytterligare uttalande av mig. Jag noterar att regeringen har beslutat att ge Natur- vårdsverket och i uppdrag att föreslå nya arbetsmetoder för skydd av värdefull natur. Eftersom mitt beslut kan vara av intresse i detta 2 008 /0 9:JO1 arbete översänder jag det till och för kännedom. Initiativärende mot en nämnd angående handläggningen av tillsynsärenden enligt och djurskyddslagen (1988:534) (Dnr 4978-2006) I ett beslut anförde JO följande. Till JO inkom uppgifter om att det förelåg brister i Miljö- och byggnämndens i kommun handläggning av ett djurskyddsärende avseende hundhållning. Från nämnden inhämtades de beslut som meddelats samt ärendeutskrifter i nämndens ärenden avseende den aktuella hundhåll- ningen. Vad som framkommit sammanställdes i en promemoria enligt följande. Djurägaren medgavs tillstånd för hållande av 10 vuxna yorkshireterrier. (numera Miljö- och bygg- nämnden) i kommun beslutade (dnr 2000- 2257) att med stöd av 16 § djurskyddslagen (1988:534) återkalla tillståndet. Dessutom beslutade nämnden att med stöd av 26 kap. 9 och 14 §§ miljöbal- ken förbjuda hållande av hundar på fastigheten och vid vite om förelägga djurägaren att , dock senast från delfående av beslutet, upphöra med all hundhållning på fastigheten. Delgivning av beslutet skedde . beslutade att hos länsrät- ten hemställa om utdömande av det förelagda vitet, att med stöd av 16 § djur- skyddslagen återkalla kenneltillståndet samt att med stöd av 26 kap. 9 och 14 §§ förbjuda hållande av hundar på fastigheten och vid vite om förelägga djurägaren att och senast från del- fående av beslutet upphöra med all hundhållning på fastigheten. Delgivning av detta beslut skedde . Nämndens ansökan om utdömande av det i beslutet förelagda vitet kom in till , Miljödomstolen, den 17 okto- ber 2003. Ansökan synes dock dessutom ha getts in till Länsrätten i län som avskrev målet (nr 18623-03) från vidare hand- läggning med hänvisning till att nämnden hade återkallat sin an- sökan. Nämnden beslutade att hos miljödomstolen hemställa om utdömande av det i beslutet förelagda vitet samt att med stöd av 26 kap. 9 och 14 §§ förbjuda hållande av hundar på fastigheten och vid löpande vite om förelägga djuräga- ren att och senast från delfående av beslutet upphöra med all hundhållning på fastigheten. Delgivning av detta beslut synes ha skett . 2 008 /0 9:JO1 Nämndens ansökan om utdömande av det i beslutet förelagda vitet kom in till miljödomstolen .