frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — C.B:s pappa . anser att HVB- hemmet kan tillgodose C.B:s behov, men att det inte är fruktbart att fortsätta placeringen då C.B. har bestämt sig för att inte trivas. Båda föräldrarna ansåg efter senaste rymningen att C.B. var i behov av placering vid låst institution, vilket även är modern S:s inställning . Eftersom nämnden i sitt remissvar inte närmare hade berört frågan om nämn- den borde ha fattat ett formellt beslut i anledning av att C.B. hade begärt att omplaceras, omremitterades denna fråga till nämnden. I det kompletterande remissvaret anförde nämnden följande. Det är en närmast ogörlig situation att fatta ett formellt beslut vid varje enskilt tillfälle som en placerad ungdom uttrycker att de inte trivs och inte vill vara kvar. Detta utifrån att det dels kan vara en del i problematiken, dels att in- ställningen kan variera och utifrån dagsläget. Ovanstående gäller även ifråga om C.B. beslutades att inleda en utredning angående begäran om omplacering i samband med att hon in- kom med en skrivelse. I efterhand kan man se att det i det aktuella ärendet skulle ha kunnat vara till sin fördel att fatta ett formellt beslut i ett tidigare skede. har med anledning av detta sett över sina rutiner. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaren. I ett beslut anförde JO följande. 2 007 /0 8:JO1 Enligt 11 § första stycket LVU bestämmer socialnämnden hur vården av den unge skall ordnas och var han eller hon skall vistas . En fram- ställning från vårdnadshavaren om att den unge skall omplaceras skall föran- leda att nämnden fattar ett formellt beslut om den unges placering. Om den unge har fyllt intar han eller hon ställning av part vid sidan av sina vårdnadshavare och kan därför själv framställa ett yrkande om omplacering (36 § första stycket LVU). Nämndens beslut i frågan om omplacering kan överklagas till domstol (41 § 1 LVU). vårdades med stöd av 2 och 3 §§ LVU. Hon var placerad vid ett HVB-hem utanför . Vid telefonsamtal mellan C.B. och handläggaren vid socialförvaltningen uppgav C.B. enligt en journal- anteckning daterad bl.a. följande. / / Hon uppger att hon inte trivs på Malmén, då hon upplever att hon inte kan prata med dem. / / Hon vill istället omplaceras till ett familjehem i . Vi pratar åter om bedömningen om att ett HVB-hem bäst tillgodoser hennes behov och grunden till detta. håller dock inte med/ / Frågan om C.B:s fortsatta vistelse vid HVB-hemmet diskuterades därefter vid ett möte mellan bl.a. socialförvaltningen och C.B. I en journalanteckning som avser vad som sades vid det mötet har antecknats bl.a. följande. / / Hennes starka önskemål är att flytta till familjehem, då hon inte trivs på Malmén och inte tycker sig kunna prata med dem. Hon vill dock inte till något annat HVB-hem. Vi pratar kring bedömningen att HVB-hem bäst kan tillgodose hennes behov och hantera hennes agerande. Det ligger i sakens natur att många ungdomar som vårdas med stöd av LVU inte är nöjda med var de har placerats. Varje uttryck för ett sådant missnöje behöver, som nämnden anfört i sitt yttrande, givetvis inte ses som en begäran om omplacering. Aktualiserar vårdnadshavaren eller den unge, om han eller hon fyllt , frågan om omplacering är det därför naturligt att nämnden i ett inledande skede tar upp en diskussion med denne om frågan. Leder inte dis- kussionen till enighet, t.ex. därför att den unge vidhåller sitt önskemål om en ny placering, har nämnden att fatta ett formellt beslut i saken. I förevarande fall hade C.B. gett uttryck för ett önskemål om en omplacer- ing från HVB-hemmet till ett familjehem. Vid de diskussioner som förevar mellan henne och förvaltningen i anledning av detta måste det, i vart fall efter mötet , ha stått klart för förvaltningen att C.B. inte delade upp- fattningen om vilket placeringsalternativ som var bäst för henne samt att hon vidhöll sitt önskemål om omplacering. Enligt min mening borde nämnden därför i ett skede än vad som blev fallet ha inlett en ut- redning med anledning av C.B:s önskemål om omplacering och därefter ha fattat ett formellt beslut i saken. 2 007 /0 8:JO1 Jag har noterat att nämnden synes medge att handläggningen inte är fri från invändningar och att den har sett över sina rutiner i anledning av det inträffade. Huruvida det har varit i överensstämmelse med C.B:s bästa att vara place- rad i HVB-hemmet grundar sig på en sådan bedömning som jag inte finner skäl att anlägga några synpunkter på. Ifrågasatt dröjsmål med att återkalla en begäran om s.k. polishandräckning med stöd av LVU (Dnr 1832-2006) har tillsammans med M.R. dottern som är född . Ordföranden i i kommun beslutade den 28 janu- ari 2006 att omhänderta T. enligt 6 § LVU. Efter att M.R. hade avvikit med T. från ett utredningshem där de vistades beslutade bitr. enhetschefen att begära biträde av polis för att föra T. till ett jourhem. I en dom ogillade Länsrätten i social- nämndens ansökan om att T. skulle beredas vård enligt LVU. återkallade nämnden begäran om handräckning. I en anmälan till JO klagade . på i kommun. Han anförde i huvudsak att socialnämnden dröjde för länge med att återkalla sin begäran om polishandräckning beträffande T. Detta fick till följd att poli- sen hade sökt igenom hans husbil för att se om T. fanns där trots att länsrätten då hade ogillat nämndens ansökan om vård. Efter remiss anförde socialnämnden i ett yttrande över anmälan följande. JO-anmälan från enskild person rörande för sent upphävande av polishand- räckning av barn efter dom från länsrätten. Av dokumentationen i ärendet framgår att handräckningen omgående återkallats efter kännedom om länsrät- tens beslut. Beskrivning av ärendet/Förvaltningens synpunkter har i sin anmälan 060411 till JO framfört att länsrättsdom 060404 upp- häver grunden för efterlysning av hans hustru . som tillsammans med sitt barn avvikit från ett akut- och utredningshem där barnet placerats enligt 6 § LVU. 2 007 /0 8:JO1 Domen från länsrätten inkom till Barn och Familj tisdagen 060411 efter att först ha poststämplats centralt i fredagen 060407. Länsrät- ten har inte meddelat domen per telefon. enhetschef 060411 hör röstmeddelandet som B.R. talat in 060410 ringer hon länsrätten och får då veta att ansökan om vård avslagits och att domen sänts till advokat i egenskap av ombud för Barn och Familj . I journalhandlingen kan utläsas att handräckningsbegäran då återkallas av bitr. Att handräckningen inte återkallats tidigare i detta ärende beror på att läns- rätten omgående inte meddelat domen per telefon samt på rådande postgång och inte på någon ovilja att följa domslutet. Det kan avslutningsvis beklagas att tiden som gått mellan datum för domen och ankomstdatum tillika datum för återkallande av handräckningsbegäran upplevts som besvärande i detta enskilda fall. yttrade sig över nämndens remissvar. JO hade vid beslutet tillgång till socialförvaltningens akt beträffande LVU- ärendet och Länsrättens i akt i LVU-målet. I ett beslut anförde JO följande. skall enligt 43 § LVU lämna biträde bl.a. för att på begäran av socialnämnden eller någon ledamot eller tjänsteman som nämnden har förordnat genomföra beslut om vård eller omhändertagande enligt LVU. Det ligger i sakens natur att en sådan begäran om biträde av polis måste återkallas utan dröjsmål för det fall att det inte längre finns förutsättningar för hand- räckning, t.ex. därför att länsrätten har ogillat nämndens ansökan om vård enligt LVU. I förevarande fall hade en tjänsteman vid nämndens förvaltning fattat be- slut om att begära biträde av polis för att verkställa ett beslut om omhändertagande av T. När länsrätten ogillade nämndens ansökan om vård med stöd av LVU har det dock inte längre funnits någon grund för handräck- ning. Länsrättens dom om att inte bifalla nämndens ansökan om vård enligt LVU meddelades . Domen expedierades till socialnämnden och kom till en central enhet vid nämndens förvaltning . Domen vidarebefordrades till i dit den kom . synes via en s.k. röstbrevlåda ha underrättat socialförvaltningen om att länsrätten hade ogillat ansökan om vård enligt LVU. Med anledning av det beskedet ringde man från i till länsrätten. Länsrätten bekräftade vid samtalet att ansökan om vård enligt LVU inte hade bifallits. Förvaltningen återkallade då genast framställningen till polisen om biträde. Begäran om handräckning borde givetvis i och för sig ha återkallats omgå- ende efter länsrättens dom. Jag vill härvid nämna att anmälan inte har riktats mot länsrätten och att min granskning inte gäller frågan om huruvida länsrät- ten har brustit i sin skyldighet att informera socialnämnden om domen. Enligt min mening går det inte att lasta i för att be- gäran om handräckning återkallades först . 2 007 /0 8:JO1 tecken rörande hur socialförvaltningen hanterade domen när den kom in till den centrala enheten. Den frågan har inte närmare berörts i nämndens yttran- de. Det är knappast sannolikt att jag kan bringa ytterligare klarhet i saken. Jag vill emellertid framhålla att om länsrätten har avslagit en ansökan om vård kan domen, som i förevarande fall, behöva föranleda vissa omedelbara åtgär- der från socialnämndens sida. När domen kom till socialförvaltningen centralt borde kontoret i därför omgående ha informerats om saken. Att så inte synes ha skett är en brist i hur nämnden har handlagt ärendet. 2 007 /0 8:JO1 Fråga om beräkning av tid för överklagande av ett beslut om försörjningsstöd när beslutet har delgetts genom s.k. förenklad delgivning (Dnr 4980-2005) I fem beslut februariaugusti 2005 avslog stads- delsnämnd i T.S:s ansökningar om försörjningsstöd helt eller delvis. överklagade besluten, varefter stadsdelsnämnden vid omprövning be- viljade honom visst ytterligare bistånd. Genom en dom upphävde Länsrätten i de ovan nämnda besluten till den del de hade överklagats och återförvisa- de målen till av T.S:s behov av för- sörjningsstöd för mars, maj, juni, . Efter länsrättens dom gjorde stadsdelsnämnden en förnyad prövning av T.S:s behov av försörjningsstöd för mars, maj, och avslog därvid hans ansökningar genom fyra beslut (delegationsbeslut) . Vid en omprövning hade nämnden ändrat det beslut som hade fattats avseende ekonomiskt bistånd för . Omprövningen, som tidigare endast framgick av en journalanteck- ning, dokumenterades genom ett formellt beslut . I en anmälan, som kom in till JO , framförde A.S. klagomål mot i angående handläggning av och beslut i ett ärende rörande försörjningsstöd till hennes son T.S., född . Till anmälan fogade han Länsrättens i dom . sin anmälan genom en skrivelse och en därtill fogad handling. Föredraganden inhämtade inledningsvis upplysningar per telefon från social- inspektören , enheten för försörjningsstöd, i . Hon uppgav bl.a. att stadsdels- nämnden hade delgett T.S. besluten av genom förenk- lad delgivning. Vidare inhämtades kopior av stadsdelsnämndens beslut från den 8 novem- ber 2005. Vid en granskning av dessa uppmärksammades att det i besluten avseende T.S:s ansökningar om försörjningsstöd för mars, maj, angavs bl.a. Delgiven per post. Beslutet kan överklagas 11-29. 2 007 /0 8:JO1 Med anledning av vad som hade framkommit genom de vidtagna utrednings- åtgärderna fann JO anledning att anmoda i att inkomma med utredning och yttrande över stadsdels- förvaltningens rutiner för beräkning av tiden för överklagande av beslut när delgivning har skett genom s.k. förenklad delgivning. I remissvaret anfördes i huvudsak följande. Efter genomgång av befintliga rutiner har stadsdelsförvaltningen ändrat be- räkningen av tiden för överklagande, vid förenklad delgivning. Delgivning anses ha skett efter det att beslutet skickades från stadsdelsförvalt- ningen med post. Överklagan anses ha inkommit i rätt tid från den dag klienten delgavs beslutet. En sammanlagd beräkning av tid för överkla- gan blir från avslagsbeslutets datum under förutsättning av att det skickas till klienten . Ärendet har beretts av Socialtjänstavdelningen, försörjningsstödsenheten. Vid kontroll av rutiner när det gäller förenklad delgivning och därmed beräk- ning av tiden för överklagan i beslut om försörjningsstöd har det visat sig att rutinerna tyvärr ej stämt helt överens med gällande lagstiftning. En beräkning av tiden för överklagan har gjorts då beslutet skickades till adress uppgiven av klienten. Två brev skickas till klienten, brev nr 1 med avslagsbeslutet skickas med A-post för att komma fram dagen efter, brev nr 2 skickas men ej med A-post för att komma klienten tillhanda . I brev nr 2 informeras klienten om att brev nr 1 skickats och att klienten skall kontakta sin handläggare om brev nr 1 ej kommit fram. Information om detta förfarande lämnas till klienten per telefon i samband med besked om beslut i försörjningsstödsärendet. Det är enheten/handläggaren som beslutar om en överklagan inkommit eller ej. Enheten har haft och har alltjämt en generös bedömning när det gäller att besluta om en överklagan inkommit eller ej. Med anledning av den generösa bedömning som enheten har använt när det gäller tiden för överklagan kan rutinerna vid förenklad delgivning inte märk- bart anses ha påverkat klienternas möjlighet att få avslagsbeslut omprövat i enlighet med förvaltningslagen. Försörjningsstödsenheten har dock omedel- bart vidtagit åtgärder gällande rutiner vid förenklad delgivning så att de nu- mera stämmer helt överens med gällande lagstiftning. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin 2 007 /0 8:JO1 livsföring i övrigt. Ett beslut om att helt eller delvis avslå en ansökan om bistånd får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol enligt 16 kap. 3 § samma lag. JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myn- digheterna har följt de regler som gäller för förfarandet. JO brukar däremot inte ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. Jag har i detta ärende inte funnit skäl att frångå den principen. Det innebär att jag inte uttalar mig om huruvida nämnden hade fog för sina beslut att avslå T.S:s ansökningar om bistånd. Mot bakgrund av vad som har kommit fram i ärendet angående stadsdels- förvaltningens rutiner för beräkning av tiden för överklagande av beslut när delgivning skett genom s.k. förenklad delgivning finner jag skäl att närmare behandla frågor som rör förfarandet när ett beslut om bistånd delges med den enskilde. När en socialnämnd avgör ett ärende angående försörjningsstöd skall nämnden enligt huvudregeln i 21 § första stycket förvaltningslagen (1986:223), FL, underrätta den enskilde om innehållet i beslutet. Nämnden får själv bestämma om underrättelsen skall ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Underrättelse skall dock alltid ske skriftligt om parten begär det (21 § tredje stycket FL). Om beslutet går parten emot och kan överklagas, skall han också underrättas om hur han kan över- klaga det (21 § andra stycket FL). Enligt den i 23 § andra stycket andra meningen FL angivna huvudregeln skall en skrivelse med överklagande ha kommit in till beslutsmyndigheten från den dag då klaganden fick del av beslutet. När social- nämnden enligt 24 § FL har att pröva om ett överklagande har kommit in i rätt tid kan det finnas behov av ett bevis för när parten har fått del av beslutet. I ärenden angående försörjningsstöd kan det därför i många fall vara lämpligt med ett delgivningsförfarande. Om delgivning sker skall denna utföras i en- lighet med bestämmelserna i delgivningslagen (1970:428) och delgivnings- förordningen (1979:101). Jag vill i detta sammanhang erinra om förbudet i 11 kap. 12 § SoL mot s.k. surrogatdelgivning och kungörelsedelgivning i mål och ärenden enligt socialtjänstlagen som avser myndighetsutövning mot enskild. Enligt 3 § första stycket delgivningslagen skall s.k. ordinär delgivning ske genom att myndigheten sänder handlingen med post eller överlämnar den med bud eller på annat sätt till den sökte. Som bevis att denne har mottagit försändelsen skall myndigheten begära delgivningskvitto eller mottagnings- bevis. Ordinär delgivning kan också ske genom bl.a. s.k. förenklad delgivning enligt 3 a § delgivningslagen. Förenklad delgivning går till på det sättet att myndigheten sänder hand- lingen med post till den sökte under hans senast kända adress och minst senare skickar ett meddelande om att handlingen har sänts. Förenklad delgivning får användas bara om den sökte har delgivits upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas och om det inte är olämpligt med hänsyn till omständigheterna, 3 a § delgivningslagen. Delgivning anses ha skett när har förflutit från det att meddelandet skickades med post och det inte med hänsyn till omständigheterna framstår som osannolikt 2 007 /0 8:JO1 att handlingen före tvåveckorsfristens utgång har kommit fram till den söktes senast kända adress (19 § tredje stycket delgivningslagen). Av utredningen framgår att T.S. underrättades om innehållet i de fyra beslut (delegationsbeslut) som i fattade genom förenklad delgivning. I besluten angavs dock att besluten kunde överklagas . När det gäller den tid inom vilken ett överklagande skall ske framgår av 23 § andra stycket FL att överklagandet skall ha kommit in till den myndighet som har meddelat beslutet från den dag då klaganden fick del av beslutet. I ärendet har rent allmänt uppkommit fråga om vid vilken tid- punkt klagofristen anses börja löpa när en part underrättas om beslut genom förenklad delgivning. för de aktuella besluten tillämpade stadsdelsförvaltningen den rutinen att det var den dag när ett beslut skickades till den av klienten uppgivna adressen, som lades till grund för beräkningen av om ett överkla- gande skulle anses ha kommit in i rätt tid. Ett överklagande som kom in till förvaltningen från denna dag ansågs ha inkommit i rätt tid. I samband med yttrandet till JO har stadsdelsnämnden uppmärksammat att en sådan beräkning av överklagandetiden inte är förenlig med gällande lagstift- ning. Rutinerna har därför ändrats. Det nya förfarandet innebär att delgivning anses ha skett efter det att beslutet skickades från förvaltningen med post. I remissvaret har nämnden anfört att en sammanlagd beräkning av tid för överklagan blir från avslagsbeslutets datum under förut- sättning av att det skickas till klienten . Med anledning av vad nämnden har anfört i sitt yttrande i detta avseende vill jag påpeka följande. Inte heller den nu tillämpade rutinen stämmer överens med gällande lagstift- ning. Vid förenklad delgivning anses delgivning, såsom har redogjorts för ovan, enligt 19 § tredje stycket delgivningslagen ha skett när har förflutit från det att meddelandet skickades med post och det inte med hänsyn till omständigheterna framstår som osannolikt att handlingen före tvåveckors- fristens utgång har kommit fram till den söktes senast kända adress. Jag förut- sätter därför att rutinerna för beräkning av tiden för överklagande av beslut när delgivning har skett genom förenklad delgivning ses över på nytt och ändras så att de stämmer överens med delgivningslagens bestämmelser. I remissvaret har stadsdelsnämnden även redogjort för hur stadsdelsför- valtningen har gått till väga vid utskick av beslut respektive meddelande när delgivning har skett genom förenklad delgivning. Det har därvid framgått att förvaltningen, i vart fall tidigare, skickade beslutet med s.k. A-post för att försändelsen skulle komma fram till klienten nästkommande dag och att med- delandet skickades men inte med A-post för att komma klienten till handa . Som har angetts ovan framgår det av 3 a § delgivningslagen att meddelan- det om delgivningshandlingen skall skickas minst efter det att själva 2 007 /0 8:JO1 I förarbetena till delgivningslagen uttalade departementschefen beträffande förenklad delgivning att det var betydelse- fullt ur rättssäkerhetssynpunkt att dubbla försändelser kom till användning. Vidare anfördes följande angående den senare av de två försändelserna. Med- delandet blir naturligtvis standardiserat, antingen en blankett, eller i före- kommande fall, en handling som tas fram av myndighetens datorsystem. Lämpligen kan meddelandet framställas som själva delgivningsför- sändelsen skickas och sedan läggas undan för att avlämnas för postbefordran påföljande arbetsdag. När meddelandet sedan har skickats, görs anteckning därom i akten (prop. 1990/91:11 s. 23 f.). Genom att meddelandet skickas minst efter delgivningshandlingen uppnås en bättre riskspridning än om meddelandet skulle skickas (a. prop. s. 48). Nämnden bör således, för det fall detta inte redan har gjorts, se över förvaltningens rutiner även i detta avseende. Med anledning av att stadsdelsnämnden i sitt yttrande till JO har anfört att Enheten har haft och har alltjämt en generös bedömning när det gäller att besluta om en överklagan inkommit eller ej vill jag avslutningsvis erinra om att det inte finns någon rätt för en myndighet att efter eget skön bestämma överklagandetiden och hur den skall beräknas (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1993/94 s. 187 och 2000/01 s. 495). Vad som i övrigt har framkommit föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. 2 007 /0 8:JO1 Stöd och service till vissa funktionshindrade En nämnd dröjde med att till länsrätten vidarebefordra ett överklagande av ett beslut om insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS); fråga om en tjänsteman vid nämndens förvaltning hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt 20 kap. 1 § vid handläggningen av överklagandet (Dnr 818-2006) M.P., som är född , har länge haft insatser med stöd av LSS. avslog i kommun (delega- tionsbeslut) M.P:s ansökan om ytterligare insats enligt LSS i form av kort- tidsvistelse. överklagade beslutet till Länsrätten i som avslog överklagandet . Kammarrätten i besluta- de att inte bevilja M.P. överklaga- de det beslutet till Regeringsrätten. om insats enligt LSS i form av biträde av kontaktperson. LSS-handläggaren avslog framställningen i ett beslut . I en skrivelse som kom in till kultur- och utbildningsnämnden överklagade . beslutet för sin son M.P:s räkning. kontaktade länsrätten och fick då besked om att över- klagandet av beslutet inte hade kommit in dit. Hon vände sig till kommunen och undrade vad som hade hänt med överklagandet. Som ett svar på förfrågan anförde i en skrivelse till E.E. Din överklagan kontaktperson inkom till kommun . Jag var tvungen att avvakta vad länsrättens mål 1406-04 beslutade om. Domslutet kom till kommun och kom det från Länsstyrel- sen tillsyningsärende. Du överklagade dom till kammarrätten, som du också överkla- gade. Ärendet ligger hos Regeringsrätten. Jag har varit i kontakt med både Regeringsrätten och och dina ärenden har ännu inte behandlats. Av den anledningen kan inget göras på ett adekvat sätt åt Din överklagan, förrän ärendena är klara hos Regeringsrätten och . I en anmälan som kom in till JO klagade . på att hen- nes överklagandeskrivelse, som hade kommit in till nämnden , ännu inte hade vidarebefordrats till länsrätten. 2 007 /0 8:JO1 Inledningsvis inhämtades kopia av i akt i ett ärende rörande tillsyn av nämndens handläggning av ärendet rörande kort- tidsvistelse (dnr 701-1550-2005) samt LSS-akten avseende M.P. från kultur- och utbildningsförvaltningen i kommun. Vad som kom fram vid JO:s granskning av LSS-akten gav anledning att anta att befattningshavare som stod under min tillsyn hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt 20 kap. 1 § . JO beslutade därför att inleda förundersökning angående sådant brott och uppdrog åt vice chefsåklagaren . , , Riksenheten för polis- mål, , att genomföra utredningen. beslutade att utse offentlig försvarare för . Ett förhör hölls med . Hon delgavs därvid misstanke om tjänstefel enligt 20 kap. 1 § . Därefter hölls ett kompletterande förhör med henne .