frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — anmälde en person, C.L.D., sig själv till Polismyndighe- ten i för falsk tillvitelse. uppgav att han hade dömts för försök till grovt rån i och då uppgivit en annan persons, J.Z:s, namn och personnummer. Säkerhetspolisen fick kännedom om anmälan först sedan J.Z. visade upp den för handläggaren. fick ett brev från i . I brevet underrättades han om att hans godkännande för anställning hos bevak- ningsföretag skulle omprövas med anledning av att han av norsk domstol dömts för försök till grovt rån till fängelse . Vid tiden för J.Z:s anmälan till JO hade uppgifterna i registret ännu inte rät- tats. uppgav att han mådde mycket dåligt på grund av det inträffade och att han riskerade att förlora sitt arbete som väktare på grund av de felaktiga uppgifterna om honom. 2 007 /0 8:JO1 Ett meddelande från , dnr 19/05, samt en kopia av akt dnr 00299 LSAB, ref.nr. 03232/03, tillför- des ärendet. Från polismyndigheten inhämtades handlingarna i ärendet K86269-04. Av handlingarna framgick sammanfattningsvis följande. av Tønsberg tingrett i för försök till grovt rån till fängelse . Uppgifterna om den norska domen tillfördes det . Med anledning härav gjorde Riks- polisstyrelsen genom Säkerhetspolisen en framställan till om s.k. spontanutlämning av uppgifterna enligt 29 § säkerhetsskyddsförordningen (1996:633). beslutade att uppgifterna preliminärt skulle lämnas ut, men beredde J.Z. tillfälle att yttra sig i ärendet. kontaktade per telefon och fick information om att de uppgifter som hade begärts utlämnade avsåg den norska domen. förnekade att han skul- le ha blivit dömd av norsk domstol och uppgav att han inte hade varit i sedan barndomen samt förklarade vidare att han för fyra hade blivit bestulen på sitt legitimationskort, vilket hade vållat honom en del be- . På grund av J.Z:s uppgifter inledde Säkerhetspolisen ett ärende. Säkerhets- polisen kontaktade registerenhet i för att kontrollera uppgifterna om J.Z. Enligt registerenheten hade den norska domens identitetsuppgifter enligt gängse rutiner jämförts med uppgifterna i det , varefter upp- gifterna i den norska domen hade registrerats i belastningsregister avseende J.Z. översände Säkerhetspolisen förfrågningar till den norska polisen (Politiets sikkerhetstjeneste [PST]) bl.a. om hur identiteten fastställts på den i dömde J.Z. Enligt ett svar från PST hade J.Z. avtjänat delar av sitt straff i norskt fängelse . PST redogjorde vidare bl.a. för de signale- mentsuppgifter som antecknats i det norska straffregistret beträffande J.Z. samt uppgav att norsk polis därutöver inte hade några upplysningar avseende J.Z:s identitet. Med anledning av svaret från den norska polisen kontaktade Säkerhetspo- lisen J.Z. Enligt en tjänsteanteckning upprättad av krimi- nalinspektören vid skulle J.Z., som alltjämt förnekade att han blivit dömd, själv kontakta och skicka över foto samt tjänstgöringslistor vilka kunde styrka att han tjänstgjort som väktare under en del av tiden han påstods ha avtjänat straff i . upplyste vid samtalet om att han vid tiden för brottet och straffets avtjänande hade studerat vid en högskola. skulle vidare komma in med ett yttrande med anledning av domen. 2 007 /0 8:JO1 in med en skrift ställd till i vilken han krävde bl.a. att de felaktiga uppgifterna inte skulle lämnas ut samt att dessa skulle tas bort ur registret. Han uppgav i sin skrift att någon okänd person använt sig av hans identitet och att han kunde styrka att han studerat han påstods ha avtjänat straff i . Till sin skrift bifogade J.Z. en polisanmälan av vilken framgick att J.Z. på okänt sätt blivit av med sin plånbok innehållande id-kort m.m. Vidare bifogades bl.a. polisanmälningar enligt vilka någon okänd person hade använt sig av J.Z:s identitetsuppgifter bl.a. för att inhandla mobiltelefo- ner. Säkerhetspolisen kontaktade J.Z. och bad honom att ge in arbetsintyg och studieintyg avseende den aktuella tiden samt ett välliknan- de fotografi och legitimationshandling. Vid ett personligt besök hos förevisade J.Z. legitimation samt gav in bl.a. fotografi, studieintyg avseende tiden samt lönelista avseende bl.a. . gav vidare in en kopia av en polisanmälan upprättad om falsk tillvitelse (K86269-04). Av anmälan framgick att en person vid namn . anmält sig själv till polismyndighe- ten för falsk tillvitelse med anledning av att han uppgett en annan persons, J.Z:s, personuppgifter när han dömdes för försök till grovt rån i . Enligt vad som framgick av anmälan hade jourhavande åklagare beslutat att C.L.D. skulle daktas för jämförelse med fingeravtryck i . I anmä- lan antecknades J.Z. inledde förundersökning i ärendet om falsk tillvitelse och hölls förhör med den misstänkte C.L.D. I förhöret erkände C.L.D. brottet och uppgav bl.a. följande. greps han av polis i sedan han hade försökt att råna en taxichaufför. Han hade för polisen uppgett J.Z:s namn och personnummer. J.Z:s uppgifter hade han memorerat i samband med att han hittat dennes id- kort, som han hade slängt bort. Han dömdes av norsk domstol till fängelse och avtjänade av straffet i norskt fängelse. Anledningen till att han nu vände sig till polisen var att han hade läst i tidningen att J.Z. fått kännedom om det inträffade. Säkerhetspolisen överlämnade genom en skrivelse den fortsatta utredningen till polismyndigheten med en begäran om att de förändringar/korrigeringar av personuppgifter som framkommit skyndsamt skulle förmedlas till norska myndigheter och införas i belastningsregistret. beslutade att återkalla J.Z:s godkän- nande för anställning hos bevakningsföretag med motiveringen att han med hänsyn till bristande laglydnad inte längre kunde anses lämplig för sådan anställning. I beslutet hänvisades till den norska domen. Till följd av länssty- relsens beslut sades J.Z. med omedelbar verkan upp från sin anställning vid ett bevakningsföretag. höll ett målsägandeförhör med J.Z. i ärendet avseende falsk tillvitelse. begärde polismyndigheten bistånd av den norska polisen med en jämförelse av C.L.D:s fingeravtryck 2 007 /0 8:JO1 med fingeravtrycken som togs av gärningsmannen vid rånförsöket. En rapport om fingeravtrycksundersökning från Kriminalpolitisentralen i kom in till polismyndigheten . I ett telefaxmeddelande till , Utveck- lings- och strategienheten (Kirunasektionen), bad kriminalinspektören med hänvisning till att det uppenbarligen inte var J.Z. som be- gått brottet i att J.Z. skulle tas bort ur belastningsregistret, vilket också kom att ske. Uppgiften om den norska domen registrerades i stället i belastningsregistret avseende C.L.D. Förundersökningen om falsk tillvitelse hade vid tiden för J.Z:s anmälan till JO ännu inte avslutats av polismyndigheten. Ärendet remitterades till polismyndigheten för upplysningar och yttrande över handläggningen av ärendet K86269-04. (biträdande länspolismästaren ) kom in med ett remissvar jämte upplysningar från gruppchefen vid Citys utredningsrotel och från tf. polismästaren vid City polis- mästardistrikt (här utelämnade). gjorde följande bedömning. är personuppgiftsansvarig och ansvarig för belastningsre- gistret. Det innebär att har ansvar för att felaktiga uppgifter i registret rättas. i hänvisar således till i denna del. har i en promemoria (som upprättats och därefter skick- ats till i 1OKU/7) uppgett att J.Z. lyckats visa att han definitivt inte kunnat avtjäna det straff han enligt registeruppgifter skulle ha blivit dömd till. Med andra ord säger handläggaren på att fel person är registrerad i belastningsregistret. Myndigheten ställer sig frågande till varför , i samband med att de konstaterat att fel person var registrerad i belastningsregistret, inte utredde om detta fel kunde höra samman med ett brott om exempelvis falsk tillvitelse. I vart fall borde lämnat över upp- gifterna till den lokala polismyndigheten i samband med att de konstaterat att det fanns anledning anta att ett brott var begånget. Handläggaren på uppger vidare i ovan nämnda promemoria att han i ett halvårs tid försökt få tag på en särskild handläggare vid i . Här måste myndigheten instämma i vad tf. polismästare uppger: att det inte kan anses tillräckligt att man söker någon som inte är tillgänglig. I sådana fall finns det istället skäl att skicka en skrivelse till myndigheten varvid någon annan får ta upp ärendet. Av den promemoria som upprättats av gruppchefen för utredningsro- tel 1OKU/7, , kan konstateras att arbetssituationen hos ro- teln, vid tiden för ärendets inkommande, var mycket stor i förhållande till antalet resurser. Ärendet kunde därför, enligt , inte läggas ut på en handläggare. av cirka låg undersök- ningen i princip obearbetad. får på grund av detta ta på sig det faktum att det ärende om falsk tillvitelse som handlagts i City inte utretts så skyndsamt som man kan kräva enligt skyndsamhetsprincipen i rättegångs- balken. Anledningen till att det dröjde innan utredningen tog fart har också sin förklaring i att utredningsroteln inte hade alla relevanta fakta i målet. Bland annat så skall den utredning som företagits hos varit okänd för myndigheten . Först får Citys utred- ningsrotel skriftlig information om att arbetat med ärendet , i vart fall . 2 007 /0 8:JO1 myndigheten fått kontakt med på ett tidigare stadium hade sannolikt utredaren gjort en annan bedömning och utredningstiden hade sannolikt kun- nat förkortas väsentligt. Myndigheten anser i likhet med tf. polismästare att det finns skäl att se över hur kommunikationen mellan olika polisiära enheter fungerar i sådana här situationer för att undvika liknande händelser . Myndigheten beklagar djupt de negativa konsekvenser som detta ärende fört med sig för J.Z. Rättsenheten vid i kommer att följa upp ärendets vidare handläggning. Ärendet remitterades därefter till Säkerhetspolisen som mot bakgrund av vad som kommit fram i polismyndighetens yttrande anmodades att lämna upplysningar och yttra sig över Säkerhetspolisens hantering av det aktuella fallet. Säkerhetspolisen (dåvarande säkerhetspolischefen ) kom in med ett yttrande till vilket fogades upplysningar från kriminalkommissari- en och kriminalinspektören (här utelämnade). anförde bl.a. följande. Säkerhetspolisens hantering av ärendet Med anledning av J.Z:s uppgifter till kontaktade Säkerhets- polisen av om de uppgifter som införts i belastningsregistret var korrekta samt skickade förfrågningar till Politiets sikkerhetstjeneste (PST) för att utreda om någon förväxling av identiteter kunde ha ägt rum. erhöll Säkerhetspolisen svar från PST som bekräftade att J.Z. var densamma som dömts av Tingrett. Av svaret framgick också att J.Z. avtjänat en del av straffet i norskt fängelse. Med anledning av svaret från PST kontaktade Säkerhetspolisen J.Z. som åter förnekade att han på något sätt varit inblandad i händelsen. med ett yttrande där han vidhöll att de uppgifter som finns registrerade om honom var felaktiga. Han uppgav vidare att han studerat på högskola. Till yttrandet bifogade J.Z. bl.a. en polisanmälan rörande förlust av en plånbok. informerades om vad som framkommit i ärendet. kontaktade Säkerhetspolisen J.Z. och efterfrågade ett välliknande foto av honom samt studieintyg/arbetsintyg utvisande att han inte kunde ha befunnit sig i . Säkerhetspolisen och sammanträffade med och . Vid besöket lämnades bl.a. foto, studiein- tyg för aktuell period samt kopia på polisanmälan gällande falsk tillvitelse av . Av anmälan framgick att en person hade uppgivit att han begått ett brott i , blivit dömd för försök till grovt rån och i samband därmed uppgivit en annan persons namn och person- nummer. I anmälan var J.Z. angiven som målsägande. Med anledning av uppgifterna i polisanmälan sökte Säkerhetspolisen kontakt med , som var angiven som handläggare på anmälan om falsk tillvitelse. fick Säkerhetspolisen kontakt med honom varvid han informerades om ärendet. fick vid det tillfället bl.a. information om att det fanns ett ärende anhängigt vid och att J.Z. fanns i belastningsregistret, antecknad för brott som en annan person erkänt att han hade begått. Säkerhetspolisen blev vid det tillfället hänvisad till en annan handläggare, som först hade semester och sedan blev sjukskriven. Såvitt känt är för Säkerhetspolisen fick ärendet inte någon annan handläggare . 2 007 /0 8:JO1 att söka denne handläggare i syfte att kunna avsluta ärendet för räkning. , , kontaktades i ärendet av kammaråklagare . Säkerhetspolisen är osäker på när samtalet ägde rum, eftersom ingen tjänsteanteckning gjordes i samband med samtalet (jfr dock pm som bifogats Stockholmspoli- sens yttrande till JO av vilken det framgår att övertagit förun- dersökningen och överlämnat den till ). Enligt minnesbild ville informera sig om detaljer i ärendet och om Säkerhetspolisen hade för avsikt att fortsätta utreda brottet falsk tillvitelse, vilket besvarades nekande. upp- gav att hon ansåg att skulle utreda ärendet. fick telefonkontakt med gruppchefen vid polismästardistrikt, , som muntligen informerades om ärendet. Enligt tjänsteanteckning upprättad av skulle titta på ärendet och återkomma. Säkerhetspolisen förutsatte att ärendet om falsk tillvitelse var under handläggning vid och kontakten med togs för att ärendet skulle kunna avslu- tas hos . Det visade sig dock att ärendet fortfarande inte åtgärdats hos . Eftersom ingen handläggare vid tog kontakt med Sä- kerhetspolisen kontrollerade Säkerhetspolisen i det s.k. (Rationell anmälningsrutin) om ärendet rörande falsk tillvitelse tilldelats någon handläggare hos . Av registret framgick att var handläggare för ärendet, varför Säkerhetspolisen omgående tog kontakt med henne. Någon utredning i ärendet hade ännu inte inletts. efterfrågade en skriftlig redogörelse för vad som förevarit i ärendet under och Säkerhetspolisens handlägg- ning, vilket överlämnades från Säkerhetspolisen . att redogörelsen överlämnats till City polis- mästardistrikt. I yttrande från i framgår att myndigheten ställer sig frågande till varför inte Säkerhetspolisen, i samband med att de konstaterat att fel person var registrerad i belastningsregistret, inte utredde om detta fel kunde höra samman med ett brott om exempelvis falsk tillvitelse. Vidare anför polismyndigheten att Säkerhetspolisen borde ha lämnat över uppgifterna till den lokala polismyndigheten i samband med att de konstaterat att det fanns anledning att anta att ett brott var begånget (polismyndighetens yttrande till JO s. 4). anser också, i samma yttrande, att ett skäl till att det dröjde innan utredningen tog fart har sin för- i att utredningsroteln inte hade alla relevanta fakta i målet. Den utred- ning som företagits hos uppges ha varit okänd för polismyn- digheten . påpekar att utredningsti- den i ärendet sannolikt hade kortats väsentligt om handläggarna vid polis- myndigheten fått kontakt med Säkerhetspolisen på ett tidigare stadium. I samband med J.Z:s telefonkontakt med handläggare hos Registernämn- den började Säkerhetspolisen att utreda ärendet. Rikspo- lisstyrelsens registerenhet kontaktades dagen därpå och sändes en första förfrågan till PST. Säkerhetspolisen inledde således omgåen- de en utredning om huruvida uppgifterna i belastningsregistret var felaktiga. Säkerhetspolisen fick vetskap om anmälan om falsk tillvitelse först i samband med J.Z:s besök vid myndigheten . Vid besöket överlämna- des även information som styrkte att J.Z. inte kunde ha varit i . Det är först som det stod klart för Sä- kerhetspolisen att anteckningen om J.Z. i belastningsregistret var felaktig. 2 007 /0 8:JO1 Säkerhetspolisen blev det uppenbart att den felaktiga regi- streringen i belastningsregistret hörde samman med den redan gjorda anmälan om falsk tillvitelse. Säkerhetspolisen har därför svårt att förstå vad Stock- holmspolisen anser att Säkerhetspolisen i detta skede borde utreda. För övrigt kan konstateras att utredningen om ett sådant brott som falsk tillvitelse inte ryms under Säkerhetspolisens ansvarsområde enligt Säkerhetspolisens in- struktion. Av tjänsteanteckningar i akt (dnr 19/05) och av yttrande från och i detta ärende framgår att Säkerhetspo- lisen vid ett flertal tillfällen sökt, och också fått, kontakt med handläggare vid . Vid kontakterna har muntlig information om ärendet lämnats. Därtill kommer att en kammaråkla- gare själv kontaktat Säkerhetspolisen för att disku- tera vilken myndighet som skulle handlägga anmälan om falsk tillvitelse och meddelat att hon ansåg att ärendet skulle handläggas av . Säkerhetspolisen anser att det därmed förelåg goda skäl att anta att handlägg- ningen av anmälan om falsk tillvitelse skulle handläggas snabbt vid sagda myndighet. Enligt tjänsteanteckning har Säkerhets- polisen genom haft kontakt med på Stock- holmspolisen som uppgett att han skulle återkomma i ärendet när han lagt ut det på en handläggare. Så har dock inte skett, varför själv tagit reda på vem som var handläggare för ärendet vid Stock- holmspolisen. Enligt begäran överlämnades därefter en skriftlig sammanställning av vad som förevarit i ärendet. Med vetskap om tidsutdräkten i ärendet kan i efterhand konstateras att Säkerhetspolisen kunde ha agerat än mer aktivt gentemot , och därmed också i ett tidigare skede lämnat skriftlig information i ärendet. Säkerhetspolisen utgick dock ifrån att en anmälan om falsk tillvitelse, där en person erkänner att han dömts för ett grovt brott och avtjänat ett fängelsestraff i annans identitet, kommer att handläggas skyndsamt av den myndighet som är ansvarig för utredningen, särskilt med beaktande av att den myndigheten, genom ovan redovisade kontakter, hade kännedom om att utredningen var av betydelse för ett registerkontrollärende som var anhängigt hos och . Avslutningsvis vill Säkerhetspolisen, med anledning av vad som anförs i yttrande till JO s. 1 (att Säkerhetspolisen underrättat om uppgifterna i belastningsregistret genom att upprätta en pm i ärendet, varefter lämnat ut uppgifterna till Länsstyrel- sen i ), påpeka att varken eller Säkerhetspo- lisen lämnat ut några uppgifter ur belastningsregistret till . Därefter inhämtades från polismyndigheten ett utdrag avseende historiken i ärende K86269-04 samt från , City åklagarkammare i ett diarieblad i ärende dnr 103-3030-02. Vid samtal med kammaråklagaren uppgav hon att hon inte hade någon minnesbild av kontakt med Säkerhetspolisen i det aktuella ären- det. Från i infordrades registerutdrag i ärende dnr 2004-083801. Av detta framgick att tog upp ett initiativärende avseende återkallelse av väktarförordnande och att rekvirerade ett registerutdrag från , vilket kom in . Muntliga upplysningar inhämtades från handläggaren vid läns- styrelsen. Hon uppgav bl.a. följande. ärende dnr 2004-083801 initierades i samband med den årliga kontroll som sker av all personal vid 2 007 /0 8:JO1 Kontrollen går till så att listor över personal ges in av bevakningsföretagen. Angivna personer kontrolleras därefter mot misstanke- och belastningsregistret. Vid den i ärendet aktuella tidpunkten skickade listorna till i , som därefter sände registerutdrag till . I det nu aktuella fallet hämtades domen in, eftersom det fanns uppgifter i belastningsregistret. Länsrättens i dom i mål 5339-05 E in- fordrades. I domen beslutade länsrätten att upphäva beslut om återkallelse av J.Z:s godkännande för anställning hos bevakningsföretag. Som motivering angavs bl.a.: Det får numera anses klarlagt att den norska brott- målsdomen mot J.Z. inte är korrekt och den förutvarande anmärkningen i belastningsregister är också borttagen. Slutligen inhämtades tingsrätts dom . I do- men ogillade tingsrätten åtalet mot C.L.D. för falsk tillvitelse. Som skäl an- fördes sammanfattningsvis att endast falsk tillvitelse hos svensk åklagare, polismyndighet eller annan myndighet kan utgöra brott enligt 15 kap. 7 § . I ett beslut anförde chefsJO följande. Under den i ärendet aktuella tidsperioden studerade J.Z. vid en högskola. arbetade han som väktare vid ett bevakningsföretag. I lagen (1974:191) om bevakningsföretag finns bestämmelser om att all personal hos ett sådant auktoriserat företag i vissa avseenden skall vara godkänd för an- ställning och att ett godkännande kan återkallas. Det är som utövar tillsyn över bevakningsföretagen. I ärendet har upplysts att Länsstyrel- sen i kontrollerar all personal mot bl.a. belastningsre- gistret. Därutöver finns det, som framgått, bestämmelser om s.k. spontanutläm- ning i säkerhetsskyddsförordningen. Enligt 29 § andra stycket nämnda för- ordning skall , när det gäller en person som enligt vad som är känt för styrelsen har en anställning eller på annat sätt deltar i säkerhets- känslig verksamhet, göra en framställan hos om utlämnande av uppgift som enligt styrelsens kännedom har tillförts polisregister efter det att registerkontroll har gjorts. Enligt uppgift sker denna spontanuppföljning automatiskt enligt ett särskilt dataprogram. Av 3 § 1 förordningen (2002:1050) med instruktion för Säkerhetspolisen framgår att det är Säkerhetspolisen som skall fullgöra de uppgifter som har att utföra enligt säker- hetsskyddsförordningen. I ärendet har kommit fram att uppgifter i en norsk dom tillfördes belast- ningsregistret avseende J.Z. och att genom Säkerhetspoli- sen, säkerhetsskyddsroteln, med anledning härav gjorde en framställan till i enlighet med reglerna om spontanutlämning. beredde därför J.Z. tillfälle att yttra sig i ärendet jämlikt 25 § säkerhetsskyddslagen (1996:627). ifrågasatte registeruppgifterna inledde Säkerhetspolisen omgående en utredning. 2 007 /0 8:JO1 randet hit har Säkerhetspolisen anfört att det stod klart för Säkerhetspolisen att anteckningen om J.Z. i belastningsregistret var felak- tig. Trots detta vidtog Säkerhetspolisen inte någon åtgärd för att få till stånd en rättelse av uppgifterna i belastningsregistret, bortsett från vissa försök att få kontakt med polismyndigheten för att överlämna utred- ningen dit. lämnade Säkerhetspolisen över utredningen till polismyndigheten, varvid på begäran en skriftlig redogörelse för ärendet läm- nades. Förklaringen till Säkerhetspolisens påfallande passivitet synes i huvudsak vara att polismyndigheten hade inlett en förundersökning om falsk tillvitelse beträffande den aktuella händelsen och att Säkerhetspolisen ville komma i kontakt med polismyndigheten i saken innan ytterligare åtgär- der vidtogs. Från Säkerhetspolisens sida har upplysts att dess handläggare efter gjorde upprepade försök att komma i kontakt med ansvarig utredare vid polismyndigheten. Det kom emellertid, på grund av att den handläggare som stod angiven på polisanmälan om falsk tillvitelse inte kunde nås, att dröja omkring någon kontakt över huvud taget etablerades med polismyndigheten. Enligt talade med gruppchefen vid polismyndigheten. An- ders skall då ha hänvisats till handläggaren som sedan blev sjukskriven. skall ha talat med (att denna kontakt förekommit vinner stöd av en minnesanteckning i Säkerhetspo- akt). Vidare har Säkerhetspolisen uppgett att kammaråklagaren ringde och talade med Säkerhetspolisen i saken. har å sin sida anfört att Säkerhetspolisens utredning var okänd för myndigheten . har uppgett att han inte kände till Säkerhetspolisens ärende förrän hans kollega blev uppringd av Säkerhetspolisens handläggare . har inte haft någon minnesbild av samtalet . Enligt min mening är det otillfredsställande att utredningen inte har lyckats bringa klarhet i frågan om vilka muntliga kontakter som förekom mellan Säkerhetspolisen och polismyndigheten/åklagaren. Jag anser det dock inte meningsfullt att utreda frågan vidare. Oavsett hur det förhåller sig med den saken har jag svårt att förstå varför Säkerhetspolisen inte , då man ansåg att anteckningen i be- lastningsregistret var felaktig, agerade på egen hand för att få till stånd en rättelse av uppgiften. Enligt 37 § förordningen (1999:1134) om belastningsre- gister skall den som i offentlig anställning tar del av uppgifter ur belastnings- registret och misstänker att registrets innehåll är oriktigt, genast anmäla det till .