frsrdg · GW04JO1 · 2008-11-17 00:00:00 — Lagstiftaren bör ge anvisningar bl.a. om i vilken omfattning och på vilket sätt myndigheterna har möjlighet att vidta åtgärder där motivet är ett annat än det som det synes vara. Jag överlämnar en kopia av mitt beslut till , Finansdepar- tementet, för kännedom. 2 008 /0 9:JO1 Kritik mot angående ifrågasatt brott mot tystnadsplikt m.m. (Dnr 2037-2006) I en skrivelse anmälde , som ombud för G.O., . Han uppgav att hade besvarat brev från en man som hotade G.O. och därigenom avslöjat att hon befann sig hos verket i . ansåg att verket brutit mot sin tystnads- plikt. Han uppgav också att hotet från mannen hade föranlett Migrationsver- ket att flytta henne till en annan flyktingförläggning. klagade också på beslut i G.O:s ärende om uppehållstillstånd. handlingar i G.O:s asylärende m.m. hämtades in. anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig beträffande vad som hade anförts i anmälan om att verket brutit mot tystnads- plikten. I yttrande anförde verket, generaldirektören , följande. Med anledning av inkommande e-brev från en privatperson som ville ha och lämna uppgifter om en asylsökande kvinna lämnade vid skilda tillfällen ut uppgift dels om vilken enhet som fått e-brevet för besva- rande, dels adressen till ifrågavarande enhet. Uppgift om vilken enhet som har att besvara ett enskilt brev till Migrations- verket omfattas inte av sekretess. Inte heller gäller sekretess för uppgifter om adresser till våra enheter. Den som vänder sig till med frå- gor måste kunna få besked om vilken enhet eller tjänsteman som har att be- svara frågan. Däremot lämnar inte ut uppgifter om bl.a. enskilda utlänningars adresser, eftersom sådana uppgifter omfattas av sekre- tess enligt 7 kap. 14 § andra stycket sekretesslagen (1980:100). Det anförda innebär att uppgifter i diarium om att någon har lämnat in en ansökan eller skrivit ett brev till verket inte omfattas av nå- gon sekretessregel. Innehållet i en ansökan eller en annan handling kan natur- ligtvis omfattas av sekretess enligt den nämnda bestämmelsen. 2 008 /0 9:JO1 Av offentlighetsprincipen följer att en uppgift om att en person har skrivit, t.ex. en ansökan, till en svensk myndighet inte kan hållas hemlig. Den ord- ningen är en förutsättning för att en sekretessprövning skall kunna göras; den som ställer frågan måste kunna få besked om vart han eller hon skall vända sig för att få svar på frågan om handlingen eller uppgiften kan lämnas ut (jfr 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen). lämnades tillfälle att kommentera remissvaret, men hördes inte av. I ett beslut anförde JO följande. Bestämmelser om sekretess till skydd för utlänningar finns i 7 kap. 14 § sek- retesslagen (1980:100). Sekretess gäller enligt första stycket för uppgift som rör utlänning, om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och utländsk stat eller myndighet eller orga- nisation av utlänningar. Enligt paragrafens andra stycke gäller sekretess i verksamhet för kontroll över utlänningar och i ärende om svenskt medborgar- skap för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den en- skilde lider men. I verksamhet för kontroll över utlänningar gäller sekretess också för anmälan eller annan utsaga av enskild, om det kan antas att fara uppkommer för att den som har gjort anmälan eller avgett utsagan eller någon närstående till honom eller henne utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Beträffande beslut i ärende som avses i detta stycke gäller sekretessen dock endast för uppgifter i skälen. Av handlingarna i ärendet framgår att en man som uppgav sig vara G.O:s make i flera likalydande brev till olika enheter inom begär- de att myndigheten skulle vidta åtgärder i avsikt att återsända G.O. till för att hon där skulle straffas för bigami. Innehållet i brevet hade en hotfull underton. I ett e-brev , som enligt vad som framgår av handlingarna kom in till Upplysningen hos , hänvisade mannen till de brev som han tidigare hade skickat. En tjänsteman hos Upp- lysningen svarade honom i ett e-brev att verket hade tagit emot brevet och att kvinnans ärende handlades vid myndighetens enhet i samt att brevet skulle skickas vidare dit. Mannen gjorde därefter via e-brev en förfrågan angående adressen varefter samma tjänsteman lämnade uppgifter om adressen till enheten i . Som verket har anfört omfattas adressuppgifter rörande asylsökande nor- malt av sekretess enligt 7 kap. 14 § andra stycket sekretesslagen (se RÅ 1987 not. 74 och RÅ 1992 not. 2 008 /0 9:JO1 Uppgifter om i vilken ort ett asylärende handläggs ger naturligen en tydlig indikation om i vilken ort den asylsökande vistas. I detta fall hade den brev- skrivande mannen inte gjort någon förfrågan om var G.O:s asylärende hand- lades. Med hänsyn härtill och med utgångspunkt från att asylsökandes adress- uppgifter omfattas av sekretess finner jag det för min del anmärkningsvärt att tjänstemannen lämnade upplysningar om handläggningsorten. Även om jag inte bestämt kan hävda att dessa uppgifter omfattades av sekretess är jag såle- des kritisk till handläggningen. Vad verket har anfört i övrigt rörande offentlighetsprincipen föranleder i detta sammanhang inte något uttalande av mig. Jag har noterat att G.O. och hennes son genom ett beslut beviljades permanent uppehållstillstånd. klagomål i övrigt föranleder inte någon åtgärd av mig. Påstådda brister i handläggning av ärenden om uppehållstillstånd för ensamkommande barn (Dnr 2489-2007) I en skrivelse framförde Asylgruppen i m.fl. klagomål mot handläggning av ärenden om uppehållstillstånd för ensamkommande barn. I skrivelsen anfördes bl.a. följande. Ensamkommande barn ska enligt gällande riktlinjer inte behöva vänta på ett beslut i ärenden om uppehållstillstånd. Det var uppenbart att Migrations- verket inte klarade av att leva upp till detta. I många fall hade ensamkom- mande barn väntat mer än på beslut. dröjde också med att tilldela barn offentliga biträden samt utse hand- läggare i ärendena. De långa handläggningstiderna leder till en oerhörd psy- kisk påfrestning för barn, som i många fall redan är svårt traumatiserade och saknar familjer. Handläggningstiderna påverkar också deras ärenden om up- pehållstillstånd negativt. Ensamkommande barn som inte har någon familj eller vars familjer inte går att återfinna kan i praktiken inte avvisas. När de har fyllt betraktas de dock inte längre som barn, och beslut om avvis- ning kan då verkställas. Det finns utrymme för handläggare på Migrations- verket att förhala handläggningen så att barnen hinner fylla . Handlägg- ningstiderna kan också ha påverkats av det förhållandet att det inte finns nå- gon plan för hur barn som beviljas uppehållstillstånd ska tas om hand. 2 008 /0 9:JO1 Efter remiss anförde , generaldirektören , i ett yttrande följande. I anmälan påstås att förhalar utredningar av asylansökningar från ensamkommande flyktingbarn. Skälet är enligt anmälaren att barnen då hinner fylla 18 och lättare kan skickas tillbaka till sina hemländer. Påståendet faller på sin egen orimlighet. tjänstemän, med uppdrag att värna asylrätten, har inget intresse av att påverka ärendens utgång i den ena eller andra riktningen. Alla som har skyddsbehov ska oavsett ålder beredas en i , och ärendena ska enligt förvaltningslagen handläggas så snabbt som möjligt. När det gäller asylsökande barn som kommer till utan vårdnadsha- vare, har ett särskilt uppdrag att fatta beslut inom tre måna- der. Det målet kommer att nå mycket snart. I arbetet med att ta emot och pröva de ca 40 000 ansökningar totalt som väntas är barnen prioriterade. Verket satsar stora resurser på att korta väntetiderna, som är för ensamkommande barn. Antalet medarbetare i barnprövningen utökas, och genomför en extrainsats för att de barn som väntar ska få besked så snabbt som möjligt. De problem som uppstår till följd av att alltför få kommuner tar emot en- samkommande barn är allvarliga. Det fanns ca 270 ensamkommande barn som väntade på att någon kommun ska ta emot dem. Sedan kommunerna tog över ansvaret för mottagandet från , har det varit svårt att få fram tillräckligt antal platser. Problemen med mottagan- det av de ensamkommande barnen påverkar negativt också handläggningsti- den av deras asylärenden. Här nedan kommenterar närmare det som anförs i anmä- lan. Den beskrivning som följer avser asylärenden där barn är sökande. Den stora ökningen av antalet ensamkommande barn från ca 30 barn till ca 100 barn har inneburit en stor belastning på de resurser som fanns till förfogande för prövning av ärenden avseende en- samkommande barn. Den genomsnittliga handläggningstiden understiger ändå , som i tidigare regleringsbrev angetts som målsättning. Av de 594 ensamkommande barn som ansökt om asyl den 1 januariden var 400 barn mellan , dvs. Av statistiken över andel barn i olika åldersgrupper som handläggs inom kan man se att de allra yngsta barnen () priori- teras främst. Därnäst har de äldsta barnen (), som också är den an- talsmässigt helt dominerande gruppen, getts prioritet. I 108 ärenden hann barnet uppnå . Denna grupp barn hade dock kortare genomsnittlig handläggningstid än samt- liga övriga åldersgrupper. Att så pass många barn ändå uppnådde 18- årsgränsen beror på den stora ärendeinströmningen avseende ensamkommande barn och att just åldersgruppen är så dominerande. 2 008 /0 9:JO1 Åtgärder innan handläggningen påbörjas Alla ärenden ska genast fördelas på handläggare. var samtli- ga ärenden avseende ensamma barn registrerade på handläggare. Ärenden rörande ensamkommande barn innehåller flera handläggnings- moment innan den egentliga utredningen och prövningen av asylärendet kan påbörjas. Inledningsvis måste en utredning göras för att klargöra om den unge är ensamkommande, dvs. saknar vårdnadshavare eller motsvarande här i och är underårig. Endast ett fåtal av de unga personer som säger sig vara ensamkommande barn kan styrka sin identitet inklusive ålder. Är det tveksamt om den unge är görs en åldersutredning. Ensamkommande barn har inte rättshandlingsförmåga att själva ansöka om asyl. God man eller, om sådan inte finns förordnad, offentligt biträde ska enligt 18 kap. 4 § utlänningslagen (2005:716) ansöka om uppehållstillstånd för barnet, om det inte är uppenbart obehövligt. Enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn ska överförmyndaren förordna om en god man som i vårdnadshavares och förmyndares ställe ska ansvara för barnets personliga förhållanden och sköta barnets angelägenheter. Offentligt biträde är enligt 18 kap. 3 § utlänningslagen utan särskilt förordnande barnets ställfö- reträdare i det mål eller ärende som förordnandet gäller om god man inte finns förordnad. Barnets asylansökan kan inte handläggas förrän barnet har en ställföreträdare. Vill barnet ansöka om asyl registreras en asylansökan, men den handläggs inte vidare förrän en god man eller ett offentligt biträde god- känner ansökan. Förordnande av biträde i barnärenden förordnas biträde i samtliga ärenden. var tiden fram till dess att biträde förordnades alltför lång. Detta berod- de på två orsaker. För det första ville att biträdet skulle finnas i närheten av barnet och avvaktade därför med att förordna biträde till dess barnen hade lämnat ankomstkommunen och placerats i en kommun med överenskommelse att ta emot ensamkommande barn. För det andra ville ver- ket att god man skulle utses först och därmed kunna påverka valet av biträde. Många barn blev, på grund av att inte tillräckligt många kommuner överens- kommit med att ta emot barn, kvar i ankomstkommuner utan att vare sig god man eller biträde förordnades. Även om det i och för sig fanns goda skäl för den ovan beskrivna ordningen, så bedöm- de verket att situationen inte var acceptabel. Nya riktlinjer, som innebär att biträde ska förordnas och att byte av biträde normalt sett godtas togs därför fram . Åtgärder för att korta handläggningstiderna ytterligare i barnärenden, m.m. har nyrekrytering av handläggare till barnärendeprövningen ge- nomförts. Vidare har rutiner tagits fram för att effektivisera förfarandet i vissa ärendetyper, såsom t.ex. den ovan beskrivna ändrade ordningen för biträdes- förordnanden. Resurserna är tillräckliga för att klara tremånadersmålet för inkommande ärenden. Den tidigare uppkomna balansen av ärenden har över- förts till tre nyinrättade asylenheter med uppdrag att handlägga dessa ärenden med högsta prioritet. beräknas balansen vara helt avarbe- tad. 2 008 /0 9:JO1 När det gäller omhändertagandet av barn sedan uppehållstillstånd har be- viljats vill anföra följande. Verket anvisar asylsökande barn huvudsakligen till kommuner med vilka verket har överenskommelser om mottagande av ensamkommande barn. Dessa kommuner är medvetna om att, för det fall barnet beviljas uppehållstill- stånd, kommunen har det fortsatta ansvaret för barnet. Trögheten när det gäller kommunernas mottagande av asylsökande ensamma barn får återverk- ningar både när det gäller handläggningstiden i asylärendet och utflyttningen efter beviljat uppehållstillstånd. Det fanns ca 270 ensamkommande barn med uppehållstillstånd som väntade på att någon kommun ska ta emot dem. Med vetskap om att fr.o.m. skulle få an- svaret för tidigare arbete med utflyttning av de ensam- kommande barnen, bildade verket en arbetsgrupp. Gruppen inledde ett samarbete med berörda departement, , Integrations- verket och Kommuner och Landsting i syfte att kunna bistå kommu- nerna med att ordna ett fungerande system för omhändertagandet av barn med uppehållstillstånd. Denna del av integrationsarbetet omfattas inte av länssty- relsernas uppdrag utan åvilar . Gruppen har tagit fram för- slag till överenskommelser avseende mottagande av barn med uppehållstill- stånd. Möten med berörda kommuner hålls på flera platser i landet, vid vilka överenskommelserna presenteras samt lösningar och dimensionering för kommunerna diskuteras. Regeringen har utlovat höjd statlig ersättning till de kommuner som tar emot ensamkommande barn. Sammanfattningsvis kan konstateras att situationen för de ensamkomman- de barnen har förbättrats avsevärt. Anmälarna, genom Asylgruppen i , lämnades tillfälle att kommentera remissvaret men hördes inte av. I ett beslut anförde JO Axberger följande. Ensamkommande flyktingbarn befinner sig i en svår och utsatt situation. Självfallet måste det ställas höga krav på handläggning av deras ansökningar om uppehållstillstånd, bl.a. att ärendena ges en hög priori- tet. I anmälan har framförts uppgifter om att det funnits brister av olika slag i verkets handläggning av ärenden rörande ensamkommande barn. Uppgifterna är allmänt hållna och rör inte några särskilt utpekade ärenden. I vissa avseen- den framstår den kritik som framförs som mycket allvarlig. Det bör nämnas att JO i ett beslut (JO:s dnr 4647-2006) har behandlat en anmälan rörande påstådda brister i mottagande av ensamkommande barn. Ärendet rörde främst huruvida verket hade vidtagit tillräckliga åtgärder för att ordna platser i mer permanent boende för de ensamkommande flyktingbarnen. JO:s beslut i ärendet innehåller en beskrivning av bakgrunden till de lagändringar som trädde i kraft och som syftade till att förbättra mottagandet av 2 008 /0 9:JO1 JO uttalade i beslutet att utredningen i ärendet fick anses visa att denna reform inte kunnat genomföras på det sätt som avsetts och att det huvudsakliga skälet till detta uppenbarligen var det ökande antalet ensamkommande barn i förening med svårigheterna att få kommunerna att medverka genom avtal med . Utredningen i ärendet gav enligt JO:s mening inte utrymme för slutsatsen att ställt inför dessa problem fullföljt sina uppgifter på ett klandervärt sätt. Vad angår de nu föreliggande klagomålen mot vill jag inledningsvis framhålla att JO:s verksamhet inte i första hand är avsedd för utredande av mer allmänna uppgifter om missförhållanden. Jag noterar dock att regeringen har satt upp som mål att beslut i ärenden om uppehållstillstånd avseende ensamkommande barn ska fattas (se bl.a. prop. 2005/06:46 s. 9 och regleringsbrevet för , dnr Ju2007/7006/SIM) samt att det av remissyttrande framgår att detta mål inte kunnat nås och att den genomsnittliga handlägg- ningstiden vid tiden för yttrandet var . En betydelsefull omständighet i sammanhanget är att barnet under hand- läggningen kan hinna fylla och därmed inte längre vara att betrakta som ett barn vid prövningen i ärendet. I anslutning härtill konstaterar jag att Mi- grationsverket i remissyttrandet kraftfullt har tillbakavisat anmälarnas anty- danden om att myndigheten medvetet skulle förhala handläggningen av ären- dena. Anmälarna har inte kommenterat svaret och det saknas i ärendet belägg för att det skulle förhålla sig så som det antyds i anmälan. har i remissyttrandet upplyst att alla ärenden avseende ensamkommande barn genast ska fördelas på handläggare. Enligt verket var samtliga sådana ärenden fördelade på handläggare. Verket har också påtalat att ärenden angående ensamkommande barn innehåller flera särskilda handläggningsmoment som måste utföras innan den egentliga hand- läggningen och prövningen kan påbörjas. Beträffande frågan om förordnande av offentligt biträde har anfört att väntetiden fram till dess att biträde förordnades var alltför lång . Verket har lämnat en redogörelse angående orsakerna till detta. Vidare framgår av yttrandet att verket ansett att situationen inte var acceptabel och att myndigheten därför utarbetat nya riktlinjer. Dessa innebär bl.a. att biträde ska förordnas . Vid tiden för yttrandet förordnades biträde i samtliga ärenden. har i ärendet också hänvisat till den stora ökningen av antalet ensamkommande barn och till problemet med att alltför få kommu- ner tar emot barnen. Det kan sålunda konstateras att det har förelegat flera särskilda förhållan- den som försvårat handläggningen av ärenden om uppehållstillstånd avseende ensamkommande barn. Det är självfallet angeläget att det vidtas åtgärder för att ytterligare förkorta handläggningstiderna. 2 008 /0 9:JO1 framgår att detta även är verkets mening och ambition. Från JO:s sida är och förblir detta ett viktigt tillsynsområde, men de allmänna iakttagelser som här kunnat tas upp till belysning kan inte läggas till grund för någon kritik mot . Kritik mot för dröjsmål med att till kammarrätten överlämna överklaganden av beslut om handlingsutlämnande (Dnr 5100-2007) klagade i en anmälan till JO på . Klago- målen avsåg dröjsmål med att till kammarrätten överlämna överklaganden av beslut om handlingsutlämnande. Av anmälan framgick bl.a. följande. klagade på två beslut från Migrations- verket att på grund av sekretess inte lämna ut uppgifter om hyreskostnaderna i tre hyresavtal. I enlighet med den hänvisning som gavs ställde han överkla- gandena till , Rättsenheten, , för vidare befordran till Kammarrätten i . När han hörde sig för om ärendet hos kammarrätten visade det sig att något överklagande inte hade kommit in. Denna handläggningstid i ett ärende som mycket väl vet ska hanteras skyndsamt är oacceptabel. anmodades att göra en utredning och yttra sig över vad som framförts i anmälan till JO. Generaldirektör gav in svar av vilket i hu- vudsak framgick följande. Genom beslut avslog verksamhetsområde För- valtning och Administration begäran om att få ta del av verkets hyresavtal med , Skrea Vandrarhem samt . Enligt besvärshänvisningarna skulle ett eventuellt överklagande sändas till rättsenheten i . Enligt verkets arbetsordning har verksamhetsområdena rätt att fatta såväl myndighetsbeslut enligt sekretesslagen som att handlägga överklaganden i dessa ärenden. När överklaganden inkom till rättsenheten i de aktuella ärendena överlämnades dessa därför för handläggning till det verk- samhetsområde som fattat de aktuella besluten, Förvaltning och Administra- tion, upphandlings- och lokalförsörjningsenheten i . 2 008 /0 9:JO1 återsändes dock överklagandehandlingarna till rättsenheten i där internpostförsändelsen inte uppmärksammades på grund av semester förrän kontaktade verket . Överklagandena översändes då till kammarrätten. Kammarrätten avslog sedermera överklagandena. Jag konstaterar att verkets personal väl känner till att överklaganden ska över- lämnas till överinstansen och i normalfallet inom . I verkets förvaltningshandbok finns även rutiner för bevakning av post under t.ex. semesterperioden. Dröjsmålet i de aktuella ärendena har snarare berott på misstag och bristande kommunikation än på oklarhet om vad som gäller om överlämnanden av överklaganden och posthantering. Det aktuella verksamhetsområdet har därför till mig framfört att de administrativa rutiner- na numera har förändrats så att liknande misstag inte ska upprepas. Vidare kommer för medarbetarna betonas vikten av att även internpost kontrolleras under semestrar. Dels kommer information om detta att läggas ut på verkets intranät, dels kommer det att göras ett förtydligande i verkets förvaltnings- handbok. Jag beklagar det inträffade. , som gavs möjlighet att kommentera remissvaret, hördes inte av. I ett beslut uttalade JO Axberger följande. Som konstaterat i sitt remissvar, vilket också JO har uttalat i flera beslut (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2002/03 s. 424), ska en skrivelse med överklagande och övriga handlingar i ärendet överlämnas till överinstan- sen utan dröjsmål, vilket i normalfallet inte bör överstiga . Utöver detta krav på snabb handläggning som följer av 7 § förvaltningslagen (1986:223) tillkommer i detta fall det allmänna skyndsamhetskrav som upp- ställs i tryckfrihetsförordningen för handläggningen av framställningar om utfående av allmänna handlingar. Det är därför än mer angeläget att en sådan överklagandeskrivelse överlämnas utan dröjsmål. Jag har vid det här laget i flera beslut kunnat notera att personal haft svårt att efterfölja tydliga regler om hur ärenden rörande all- männa handlingar ska hanteras. I detta fall är felaktigheten flagrant och han- teringen kan självfallet inte undgå kritik. 2 008 /0 9:JO1 Taxering och uppbörd samt folkbokföring Fråga om dokumentation av medgivande från åklagare att använda uppgifter ur en förundersökning (Dnr 1982-2006) beslutade , med tillägg , om revision av (), som var underställd ut- redning av (). Revisionen mynnade ut i ett beslut som för IFK medförde höjda arbetsgivaravgifter, an- svar för ej innehållen preliminär skatt jämte skattetillägg. IFK överklagade skattebeslutet och ansökte , , om anstånd med inbetalning av skatten. I en anmälan, som kom in till JO , klagade , som var ordförande i genom ombudet . Av anmälan framgick i huvudsak följande. hade i två fall lämnat ut onödiga uppgifter i beslut om anstånd med betalning av arbetsgivaravgifter och innehållen inte utbetald preliminär skatt. Uppgifterna har inte behövts för verkets bedömning av anståndsfrågan. Uppgifterna är dessutom skevt utvalda. Han ifrågasatte om inte den som undertecknade beslut gjorde sig skyldig till förtal och tjänstefel. Han ifrågasatte även om inte bröt mot förundersökningssekretessen genom att ta med uppgifter ur en för- undersökning i beslutet. yttrade sig över det B.H. hade framfört gällande det förhål- landet att i ett anståndsbeslut återgett uppgifter ur en pågående förundersökning. I yttrandet anfördes bl.a. följande. Länsrätten i avslog i dom det av IFK överklagade anståndsbeslutet. har löpande inhämtat godkännande av åklagarna vid Ekobrotts- myndigheten att det som framkommit vid förundersökningen får användas i verkets utredningar angående IFK:s nu aktuella transaktioner. Med detta stöd har uppgifter från förundersökningen tillförts verksamhet, vilka uppgifter därmed omfattas av sekretessen enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen. Vissa av dessa uppgifter har sedan använts i motiveringen i det aktuella beslu- tet och det har då angetts att uppgifterna kommer från polisförhör. Övriga uppgifter i beslutet har kommit från egen utredning.