frsrdg · GW04JO1 · 2008-11-17 00:00:00 — Trots flera påstötningar fick en sådan underrättelse först sedan en jurist på hade kontak- tat kommunen. Till anmälan fogades bl.a. en underrättelse enligt 8 kap. 27 § samt ett missiv från kommunen, daterat . Handlingarna i nämndens ärende rekvirerades. Nämnden anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig över handläggningen, mot bakgrund av vad som framförts i anmälan. Yttrandet skulle särskilt avse handläggningen av 2 008 /0 9:JO1 eventuella besiktningar av den aktuella tomten och underrättelsen om beslutet . Nämnden överlämnade en skrivelse, daterad och under- tecknad av samhällsbyggnadschefen , med följande inne- håll. anser inte att det har begåtts något fel i handlägg- ningen av ärendet angående de klagomål som inkommit på fastigheten 2 i . behandlade det aktuella ärendet första gången , efter det att flera anonyma klagomål hade inkommit till samhällsbyggnads- kontoret. Klagomålen gällde att tomten inte hölls i vårdat skick. Det fanns vildvuxna träd som växte in över grannfastigheterna och träd som hängde ut över gatu- mark och skymde gatubelysningen. Uppmaningar från grannar om behovet att ta ned träd som hängde ut över angränsande fastigheter och byggnad samt en allmän avstädning av fastigheten har inte lyckats. Nämnden har fått in flera anmälningar mot den aktuella fastighetsägaren gällande tomtens skötsel och lösspringande katter. Undertecknad besökte fastigheten före nämndens sammanträde och kunde konstatera att de inkomna synpunkterna rörande tomtens skick med träd som hängde ut över gatumark och angränsande tomt stämde. Fastighetsägaren var inte hemma . Nämnden beslutade att tillskriva fastighetsägaren och delge honom vilka krav som ställs på att tomten ska hållas i vårdat skick enligt 3 kap. 17 § . Om ingen rättelse sker med tomten skulle ärendet tas upp till förnyad prövning och pröva frågan om vitesföreläggande. Efter det att fastighetsägaren hade erhållit skrivelsen tog han kontakt med kontoret och var upprörd över att inte grannarna kunde höra av sig direkt till honom och att kontoret inte kontaktat honom i samband med besiktning av fastigheten. beredning var och besökte fastighe- ten men inte heller var fastighetsägaren hemma. Samhällsbyggnadschefen var sedan i kontakt med markägaren och kom överens om en tidsplan på vad som skulle åtgärdas på fastigheten enligt ned- anstående. Träd som hängde ut över granntomt ska tas ner Träd mot gata som påverkar gatubelysningen skulle tas ner i samarbete med Staketet mot gatan, som är i dåligt skick, skulle bytas ut eller tas ner Bygglov skulle sökas för tillfällig uppställning av husvagnarna (lov kan beviljas för högst ) Arbetena skulle vara klara före Underhållet på huvudbyggnaden får göras i den takt som fastighetsägaren orkar med 2 008 /0 9:JO1 beslutade att godkänna att bristerna åtgärdas enligt ovan överenskommen tidplan och att en bygglovsansökan för husvag- narna skulle inlämnas till tillsynsnämnden eller tas bort från tomten före . Någon besvärshänvisning skickades inte med beslutet, eftersom fastighets- ägaren hade accepterat åtgärdsplanen. gjorde där ett fel och skickade i efterhand ut en besvärs- hänvisning och gav fastighetsägaren på sig att inkomma med be- svär på beslutet. Något besvär över beslutet har inte inkommit. Nämnden har efter klagomålet kring ärendets hantering ändrat sina rutiner vad gäller information till fastighetsägare och att i fortsättningen sända med besvärshänvisning till alla beslut som fattas av undvika miss- tag. I ett beslut anförde JO Axberger följande. Enligt 11 kap. 1 § (1987:10), PBL, är en byggnads- nämnd, i detta fall tillsynsnämnden, skyldig att övervaka efterlevnaden av lagen och har enligt 10 kap. PBL befogenhet att ingripa för att åstadkomma rättelse när lagens regler åsidosätts. Således får nämnden enligt 10 kap. 15 § PBL, om någon underlåter att utföra arbete eller vidta någon annan åtgärd som åligger honom enligt lagen, förelägga honom att inom vidta åtgärden. Enligt 3 kap. 17 § PBL ska tomt hållas i vårdat skick. Det betyder att en kommun via sin byggnadsnämnd är skyldig att beakta och vid behov vidta åtgärder i anledning av uppgifter om att tomtmark missköts. Kommer det till kännedom att det finns uppgifter om sådan miss- skötsel ska uppgifterna således undersökas, för kontroll av om det finns skäl för nämnden att vidta någon ytterligare åtgärd. har vänt sig emot att nämnden ska ha agerat utifrån in- formation från anonyma uppgiftslämnare. Att uppgifter är anonyma fritar emellertid inte en kommun från skyldigheten att undersöka de omständigheter saken gäller. Däremot kan självfallet det förhållandet att det inte är känt var- ifrån en uppgift härrör påverka bedömningen av dess halt och påkalla en viss allmän försiktighet. Men att nämnden vidtagit åtgärder i anledning av anony- ma anmälningar kan inte föranleda någon kritik från min sida. Ett ärende av det slag som inleddes mot avser emellertid myndighetsutövning mot en enskild. 2 008 /0 9:JO1 gäller, vilket bl.a. innebär att uppgifter som myndigheten får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet ska an- tecknas, se 15 § förvaltningslagen (1986:223). I tillsynsnämndens protokoll rubriceras ärendet an- gående fastighet såsom Gnun 2, skrivelse med begäran om borttagning av träd på tomt. I protokollet anges att flera klagomål har inkommit och att nämnden fått in flera anmälningar mot den aktuella fastighetsägaren. Enligt ett rekvirerat utdrag ur nämndens diari- um har det inkommit en handling betecknad Borttag- ning av träd. Någon sådan handling återfinns emellertid inte bland de till JO översända handlingarna i ärendet, vilket naturligtvis är en brist i sig. Inte heller finns det i form av tjänsteanteckningar, promemorior eller på annat sätt någon dokumentation av de klagomål och anmälningar som omtalas i proto- kollet. har således brustit också i sin dokumentationsplikt. Som sagts ska uppgifter av det slag som är aktuella i detta ärende un- dersökas innan ytterligare åtgärder vidtas. Resultaten av en sådan undersök- ning ska, om den leder till vidare åtgärder, självfallet också dokumenteras. I nämndens protokoll saknas spår av att någon under- sökning vidtagits. Kommunen har emellertid i sitt yttrande till JO angett att dess samhällsbyggnadschef före sammanträdet besökt fastigheten och därvid konstaterat att synpunkterna rörande tomtens skick stämde. Dessa iakttagelser borde ha dokumenterats på lämpligt sätt och gjorts till del av nämndens be- slutsunderlag. Detsamma gäller de kontakter som under den fortsatta hand- läggningen förekommit mellan myndigheten och och som enligt vad som anges i beslutet resulterat i en överens- kommen tidplan för olika åtgärder. Handläggningen av besök på fastigheten Enligt 16 kap. 7 § (1987:10), PBL, har bl.a. byggnads- nämnden samt den som på dess uppdrag utför arbetet rätt att få tillträde till fastigheter, byggnader och andra anläggningar, liksom att där vidta de åtgär- der som behövs för arbetets fullgörande. I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1985/86:1 s. 859) sägs bl.a. följande. Det är självklart att sådan verksamhet som avses i denna paragraf ska utövas så att den medför minsta möjliga olägenhet för fastighetsägaren och andra berörda personer. Åtgärder som kan medföra skador eller som görs utan äga- rens samtycke ska i största möjliga utsträckning undvikas. I princip ska till- träde ske under samverkan av ägaren eller brukaren till fastigheten eller an- läggningen. Detta ska med en förutseende planering inte behöva vålla några problem för tillsynsmyndigheten eller andra berörda. Om ägaren eller bruka- ren motsätter sig tillträde, har myndigheten eller befattningshavaren ändå rätt 2 008 /0 9:JO1 att bereda sig tillträde till fastigheten eller anläggningen. Denna rätt bör ut- nyttjas mycket restriktivt. Största möjliga hänsyn ska tas till ägaren, brukaren och andra som kan vara berörda. Av utredningen framgår att företrädare för nämnden besökte fastigheten , såvitt framkommit utan föregående underrättelse till . Självklart borde nämnden i förväg ha meddelat honom om de planerade besöken. Inget av vad som framkommit i ärendet talar för att skulle ha vägrat medverka. Särskilt sedan framfört missnöje med att inte ha kontaktats inför det första besöket, ålåg det nämnden att planera nästa besiktning i samråd med honom. I anmälan har gjorts gällande att nämnden först efter flera påstötningar läm- nade underrättelse om hur beslutet kunde överklagas. Av handlingarna fram- går att nämndens beslut expedierades till . Nämnden har förklarat att det inte fogades någon fullföljdshänvisning till beslutet eftersom fastighetsägaren hade accepterat åtgärdsplanen men att en sådan underrättelse skickades i efterhand, enligt vad som framkommit, . De närmare omständigheterna i samband med att fullföljdshän- visningen efterfrågades har inte klarlagts. Det saknas skäl att fördjupa JO:s utredning i denna del. Det framgår av ytt- randet från nämnden att den tagit till sig anmälarens klagomål och ändrat sina rutiner i anledning av dessa. Lagen torde i och för sig inte kräva att alla beslut åtföljs av en fullföljdshänvisning, men jag har inget att erinra mot att man i ärenden av detta slag tar det säkra före det osäkra. Det finns mot den sammantagna bakgrunden på denna punkt inte skäl för någon kritik. Ärendet avslutas med påminnelse om den kritik som riktats mot tillsyns- nämnden när det gäller beslutsunderlag och dokumentation samt de oanmälda inspektionsbesöken. Det är tydligt att anmälaren känt sig respektlöst behand- lad. De angivna bristerna i kommunens handläggning av ärendet har gett honom visst fog för det. Med en formellt korrekt hantering av ärendet hade den situationen inte behövt uppkomma. 2 008 /0 9:JO1 Handläggningen av ett ärende rörande särskild förvaltning (Dnr 3153-2005) T.O:s före detta hustru . Enligt hennes testamente ärvde T.O. och H.O:s två gemensamma barn, födda och 1990, hennes kvarlåtenskap, vilken skulle förvaltas av en särskild förvaltare. I första hand önskade H.O. enligt testamentet att C.W. skulle vara särskild förvaltare och om denna var förhindrad skulle överförmyndarnämnden i den kommun där barnen bor utse en annan särskild förvaltare. I testamentet angavs vidare att T.O. eller honom närstående inte på något sätt fick vara delaktig i förvalt- ningen eller utöva insyn i förvaltningen. åtog sig på vissa villkor upp- draget som särskild förvaltare och kom att fungera som sådan fram . utsåg Överförmyndaren i advokaten till ny särskild förvaltare. är barnens förmyndare. I en anmälan, som kom in till JO , framförde T.O. ett flertal klagomål mot Överförmyndaren i kommuns handläggning av hans barns ärende. Hans klagomål avsåg sammanfattningsvis följande. 1.Den tidigare överförmyndaren gick med på C.W:s önskan att få redovisa sin förvaltning även till honom på samma sätt som gäller för annan för- valtning av omyndigs medel. När övertog uppdraget som överförmyndare har han, enligt vad han uttalat till polisen i förhör, enbart haft uppgiften att mottaga den årliga redovisningen från den särskilda förvaltaren och vidarebefordra den till förmyndaren. Överenskommelsen med den tidigare överförmyndaren borde fortfarande gälla och om en förändring skett borde denna meddelats till förmyndaren, dvs. 2.Överförmyndaren har tagit ställning för C.W. i motsättningen mellan henne som särskild förvaltare och T.O. 3.Överförmyndaren har underlåtit att besvara hans skrivelser. 4.Överförmyndaren misskrediterar och förtalar honom som person. 5.Överförmyndaren agerade felaktigt då denne tillsatte en ny särskild förvaltare. Han kan inte fatta ett sådant beslut i sin egenskap av överförmyndare och beslutet är därför inte juridiskt bindande. Över- förmyndaren har dessutom agerat felaktigt vid tillsättningen av förvalta- ren. 2 008 /0 9:JO1 framförde även klagomål mot kommunstyrelsen. Dessa handlades i JO:s ärende dnr 4777-2005 och avgjordes . skickade med ett stort antal bilagor till sin anmälan. I ärendet framkom att T.O. tidigare även vänt sig till i län med till viss del liknande klagomål. fattade beslut i saken . Av beslutet framgår bl.a. att inte fann att Överförmyndaren i gjort sig skyldig till några felak- tigheter vid sin handläggning av den särskilda förvaltningen. Genom utredningen framkom vidare att C.W. dömdes av för grov förskingring avseende de medel hon hade hand om i sin egenskap av särskild förvaltare och att domen har vunnit laga kraft. Överförmyndaren i anmodades att yttra sig över anmälan. Överförmyndaren inkom med ett yttrande och besvarade T.O:s klagomål enligt följande (vissa delar av yttrandet samt dess bilagor uteslutna här). Bemötande av T.O:s påståenden om felaktigheter Föregående överförmyndares brev till intressenter- na i dödsboet. När detta brev blev uppenbarat för mig frågade jag min företrädare om bre- vets innebörd och fick då klart för mig att det var en beskrivning av sakernas tillstånd, i akt och mening att komma vidare och få ett arvskifte till stånd, varefter förmyndare och särskild förvaltare skulle ha sina respektive lotter att förvalta. På särskild fråga om detta innebar att överförmyndaren, utan lagstöd, skulle granska en särskild förvaltning fick jag till svar att vid ankomst av redovisning från den särskilda förvaltaren så skulle den endast och omgående vidarebefordras till förmyndaren. Jag uppfattade det inte som att detta brev från överförmyndaren var en skrivelse som kunde ändra på vad som föreskrivits i testamentet, det vill säga att T.O. skulle tillföras rollen av en part som, i strid med testamentet, kunde göra överenskommelser om arvslotterna. Överförmyndaren har inte någon funktion i detta ärende. Jag har hela ti- den förhållit mig strikt till vad stadgar om särskild förvaltning och eftersom jag inte uppfattat detta brev som en överenskommelse så har jag inte heller haft någon förändring att meddela till förmyndaren. , och med facit i hand, kan jag tycka att testamentets uppdrag till överförmyndaren att utse en ny särskild förvaltare skulle ha ge- nomförts när C.W. sade upp sig den första gången. Överförmyndarens ställningstagande mellan T.O. 2 008 /0 9:JO1 påstår här i tre satser att jag skulle ha tagit ställning mellan honom och C.W. Detta är förstås helt fel. Jag har endast och i detta speci- ella fall ett uppdrag i testamente att rätta mig efter. försöker via ett resonemang, enligt principen att den som inte är med honom måste vara emot honom, få överförmyndaren delaktig i ansvaret för en olycklig förskingring av en stor del av hans barns pengar. Vi vet dessutom nu att denna förskingring ägde rum strax efter det att C.W., efter intressenternas, inklusive T.O. själv, begäran, hade återinträtt i sitt uppdrag som särskild för- valtare. Jag har inte givit C.W. något stöd för att lämna en undermålig redovisning och jag har, som ovan beskrivits, undvikit att ta ställning till redovisningens kvalitet. Överförmyndaren ska enligt lagen inte vara inblandad men har, genom T.O:s idoga omsorger, blivit indragen i närheten av den särskilda förvaltning- en i detta ärende. Avslutningen av den tredje satsen är speciell. Överförmyndarens skyldig- het att under lagen utöva tillsyn över vissa förmyndares förvaltning av omyn- digas medel, förvandlas ogenerat av T.O. till ett nytt ansvar över samma, kanske alla, omyndigas eventuella medel under särskild förvaltning. I ett fjärde stycke berör T.O. ytterligare yttranden som begärt in från överförmyndaren i sin tillsyn över detta ärende. Yttrandena bifogas som överförmyndarens bilagor 1 och 2. Överförmyndaren svarar inte på T.O:s skrivelser skriver av rätt från mitt yttrande till där jag vidgår att andra arbetsuppgifter förbrukade min tid, vilket i sitt beslut inte finner anledning att klandra mig för. Vad avser T.O:s andra stycke vill jag framföra att min reaktion på polisens samtal var den, att eftersom jag själv inte hade funnit lagrum för överförmyn- daren att entlediga en särskild förvaltare så kunde kanske dessa misstankar vara skäl för en avsättning. Jag känner inte till men jag var över- tygad om att T.O. skulle ta brottsmisstanke till intäkt för att omgående stäm- ma C.W. till avsättning från hennes uppdrag. Överförmyndaren misskrediterar T.O. Dessa citat finns alla, helt korrekt, i mitt yttrande till , T.O:s bilaga 10, även om de här är återgivna litet lösryckta från sitt sammanhang. Det är inte fråga om misskreditering eller förtal från min sida. De första fyra citaten redovisar vad jag själv upplevt. uppträder myn- digt och går till direkt angrepp. Han hänvisar gärna till lag men har inte alltid rätt. (Vår första kontakt bestod i att T.O. inledde med att förklara att jag hade som överförmyndare misskött mitt uppdrag genom att inte från C.W. redan ha krävt redovisning.) Vad avser det femte citatet så har jag inför mitt yttrande naturligtvis sökt information bakåt i den omfattande akt överförmyndaren förvarar över detta ärende. Därvid har jag funnit att T.O. genomgående har agerat kring dödsbo och kvarlåtenskap på ett sätt som står i tydlig motsats till de skrivningar tes- tamentsgivaren har gjort. 2 008 /0 9:JO1 Tillsättandet av ny särskild förvaltare Turerna kring tillsättandet finns beskrivna i mitt svar på tredje remiss i klagomålsärendet hos dem, överförmyndarens bilaga 1 med tillägg av underbilagorna överförmyndaren 1 a) och 1 b). Jag har tvärtemot T.O. den uppfattningen att vad en avliden har föreskrivit i ett testamente har mycket stark kraft och att lagstiftningen på allt sätt strävar efter att hänsyn ska tas till den sålunda avgivna sista viljan (ÄB 11:1). Vad avser nullitetsfrågan och mitt svar har jag ovan (sid. 5, p. 910) redan bemött detta. När det gäller vad den nya särskilda förvaltaren har att förvalta eller till vilket arvode detta ska ske så finns det inte någon föreskrift om detta i testa- mentet och det är ju samma förhållande som har gällt för den nu ersatta C.W. Överförmyndarens enda uppdrag var att vid vissa förhållanden utse en ny särskild förvaltare. T.O:s avslutande fråga om ett, enligt hans mening, ofullständigt skrivet testamente ska drabba hans barn måste, tyvärr, besvaras med att så kan bli fallet. Testamentsgivarens val, och rättighet, att föreskriva särskild förvaltning innebär att hon därvid tar en risk, som alltså står henne fritt, genom att sådant förordnande undandrar de angivna tillgångarna från den kontroll som i övriga fall utövas under lagen av överförmyndarna. T.O., som gavs tillfälle att yttra sig över remissvaret, kom in med flera kom- pletterande skrifter. Han framförde klagomål mot överförmyndarens fortsatta handläggning av ärendet och anförde bl.a. att avsagt sig uppdraget som särskild förvaltare men att någon ny förvaltare ännu inte utsetts av överförmyndaren. Muntliga upplysningar har inhämtats från Överförmyndaren i kom- mun. I beslut anförde JO följande. Som nämnts ovan framgår av utredningen att T.O. också har vänt sig till i med klagomål och att fattade beslut i ärendet. JO:s uppgift är att granska att myndig- heter följer lagar och andra författningar. Denna verksamhet är emellertid inte avsedd att ersätta den tillsyn och rättstillämpning som ankommer på andra. Det finns därför inte anledning för mig att vidta någon åtgärd vad gäller T.O:s anmälan i de delar som är prövade av , dvs. främst vad som framförts under punkterna 1 och 3 i sammanfattningen av klagomålen ovan. Vad avser T.O:s klagomål under punkterna 2 och 4, dvs. att överförmynda- ren skall ha tagit ställning för C.W. och emot T.O. i motsättningen dem emel- lan och att överförmyndaren misskrediterat och förtalat honom som person, 2 008 /0 9:JO1 har överförmyndaren bemött och tillbakavisat dessa påståenden. Jag finner det inte meningsfullt att utreda saken ytterligare. Vad gäller T.O:s klagomål under punkten 5 och i de senare skrifterna, dvs. överförmyndarens agerande vid tillsättandet av en ny särskild förvaltare och handläggningen av ärendet därefter, vill jag anföra föl- jande. Enligt 12 kap. 1 § kan i ett testamente föreskrivas att viss egendom skall stå under förvaltning av någon annan än förmyndaren, utan bestämmanderätt för förmyndaren och med angivande av vem som skall utöva förvaltningen (särskild förvaltning). Är särskild förvaltning anordnad, skall den som utövar förvaltningen lämna redovisning över förvalt- ningen till förmyndaren. I 16 kap. 1 § regleras överförmynda- rens tillsynsansvar. Där framgår att överförmyndaren skall utöva tillsyn över förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhet. Det ankommer således inte på överförmyndaren att utöva tillsyn över den särskilde förvaltarens verksamhet (prop. 1993/94:251 s. 139 f.). Av ovanstående följer att det inte ingår i överförmyndarens uppgifter att utse en särskild förvaltare för att förvalta viss egendom. Överförmyndarens åtgärd i detta ärende att, då den i testamentet anvisade särskilda förvaltaren inte längre kunde fullgöra sitt uppdrag, utse en ny särskild förvaltare var emellertid i enlighet med testators vilja enligt testamentet och har inte heller ifrågasatts av de domstolar där ärendet varit aktuellt (se Södra Roslags tings- rätts beslut i Ä 2112-04, fastställt av i ÖÄ 5588-04). Åtgärden får närmast ses som ett utslag av service- skyldigheten enligt förvaltningslagen. Det kan i sammanhanget noteras att överförmyndarens beslut felaktigt tillfogats en överklagandehänvisning. Av T.O:s anmälan framgår att det finns andra uppfattningar om riktigheten av överförmyndarens beslut. Jag finner dock inte anledning att rikta någon kritik mot överförmyndaren eller göra något ytterligare uttalande i anledning av beslutet. Inte heller överförmyndarens fortsatta handläggning av ärendet för- anleder någon kritik från min sida. i övrigt har anfört föranleder ingen åtgärd eller något uttalande från min sida. Jag vill tillägga följande. Upphovet till de allvarliga händelser som före- kommit i detta ärende är H.O:s testamentariska förordnande om särskild för- valtning av viss egendom som skulle tillfalla hennes och T.O:s två gemen- samma barn. Genom detta förordnande kom H.O. måhända oavsiktligt att såvitt avsåg den egendomen avstå från tillämpningen av det regelsystem i som syftar till att ta till vara omyndiga barns rätt och skydda deras tillgångar. Detta är emellertid inget som överförmyndaren kan lastas för. Jag har dock förståelse för den frustration T.O. ger uttryck för i sin anmä- lan till JO. 2 008 /0 9:JO1 En överförmyndarnämnds handläggning av fråga om godmanskap (Dnr 843-2006) framförde, i en anmälan som inkom till JO , klago- mål mot i kommun angående handläggning- en av frågan om godmanskap för henne efter det att tingsrätten i beslut avslagit nämndens ansökan om förvaltarskap för henne. Hon an- förde bl.a. att anmodat överförmyndarnämnden att ansöka om godmanskap och att nämndens underlåtenhet att göra en sådan ansökan har lett till att hon blivit av med en stor summa pengar som stulits från hennes bankkonto. Om överförmyndarnämnden ansåg att det inte gick att hitta en god man åt henne borde nämnden, enligt A.L, i stället ha överklagat tingsrättens beslut. anmodades att yttra sig över vad som framförts i anmälan. I remissvaret anförde överförmyndarnämnden, genom ordföranden och förvaltningschefen , följande. vill inledningsvis framhålla att ärendet måste ses i sin helhet. De åtgärder överförmyndarnämnden vidtagit efter ska ses mot bakgrund av vad som förevarit i ärendet . I ärendet är utrett att A.L. är ur stånd att vårda sig och sin egendom. Hon lider av resurssvaghet, vilket medför problem med planering och abstrakt tänkan- de. Hon har två barn, varav en dotter som är myndig och en son som är om- händertagen. Vad gäller sin ekonomi har hon helt underlåtit att betala räk- ningar och har blivit avhyst från sin hyreslägenhet. Hon bor nu i en lägenhet som Hyllie stadsdelsförvaltning står som förstahandshyresgäst på. Av utred- ningen i ärendet framgår vidare att A.L. har varit svår att samarbeta med samt att hon ständigt uteblivit från avtalade möten. Redogörelse för handläggningen av ärendet