frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — Jag är mot den bakgrunden mycket kritisk till det aktuella uttalandet. Den omständigheten att det i brevet har angetts att beslut i dessa frågor ytterst åvilar skolledningen vid respektive skola föranleder inte någon annan be- dömning från min sida. Med den kritik som har uttalats ovan avslutas ärendena. 2 007 /0 8:JO1 Fråga om lämpligheten av att en rektor har tillåtit polismäns samtal med en elev i skolans lokaler med anledning av en händelse som föranlett en polisanmälan mot eleven, m.m. (Dnr 4061-2005) polisanmäldes M., en fjortonårig elev i årskurs 8 vid i , för att ha misshandlat en klasskamrat. hölls, med anled- ning av det inträffade, ett möte i skolan. I mötet deltog målsäganden, hennes mor, två polismän, rektorn och en lärare. Efter mötet hade rektorn, tillsam- mans med polismännen, ett möte med skolklassen. Därefter ombads de elever som kände till något om händelsen att följa med till rektorsexpeditionen för samtal om det inträffade. Vid detta samtal deltog M. och två andra elever, polismännen, rektorn och läraren. Därefter hölls samtal med ytterligare två elever. kontaktade rektorn föräldrarna till de närmast berörda eleverna och kallade dem till en särskild föräldraträff . I en anmälan till JO framförde S.J. klagomål mot i och i med anledning av polisens och skolledningens agerande efter polisanmälningen mot hans underårige son, M. Han anförde bl.a. följande. M. förhördes av uniformerad polis i skolans lokaler och även skolpersonal deltog. Varken han eller M:s mor informerades om förhöret. Klagomålen mot polismyndigheten har prövats av chefsjustitieombuds- mannen i JO:s ärende med dnr 3493-2005 (se s. 149). Anmälan mot remitterades till dåvarande Ungdoms- och kul- turnämnden i (numera i ) för utredning och yttrande. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett yttrande undertecknat av förvaltningschefen . I yttrandet, till vilket hade fogats ett flertal bilagor, anfördes bl.a. föl- jande. Ansvarig rektor har redogjort för händelseförloppet och fört noggranna an- teckningar över vad som hänt. Efter att ha inhämtat information i ärendet, anser jag att en polisanmälan var helt befogad, dessutom hade detta redan skett genom förälders försorg. De samtal som polisen därefter genomför kan, enligt min bedömning, inte heller karaktäriseras som regelrätta förhör, vilket även framkommer av polisens egen promemoria. Jag kan därför konstatera att rektor följt de anvisningar som gäller enligt skollag och läroplan. Dessutom har skolan i förebyggande syfte informerat föräldrar och elever om de ord- nings- och trivselregler som finns för den aktuella skolan. 2 007 /0 8:JO1 I de till remissvaret fogade arbetsanteckningarna, förda av dåvarande rektor , anfördes bl.a. följande. Blev uppringd av N.N:s mamma att något har hänt på skolan och att hon skall/har gjort en polisanmälan. skall ha blivit knuffad, hotad och fil- mad. Jag får kontakt med undervisande lärare som gör en redo- görelse. Dokumentation skall göras på blankett kränkande behandling, hot och mobbning. kom att avbryta skolverksamheten och talade direkt med klassen. In- formation till rektor, finns fler inblandade? Vem har gjort vad? Följande är direkt inblandade: / /. Händelsen skall ha spelats upp för klasskamrater! Därmed kan fler vara med runt om. Jag tar kontakt med N.N:s mamma som berättar att hon har polisanmält, vilket jag stöder. Det framkommer även att är av denna uppfattning. Vi måste dock ha mer information om vad som har hänt. Information till klassföreståndare, vilka hade enskilda familjeangelägenhe- ter av stor vikt. Gör upplägg om att möten skall hållas först i klassen. Beslut om möte måndag 31/1 på skolan. Ta även upp händelsen på föräldraträff tisdag den 1/2. I på handledning samt senare till för att förbereda i an- nat ärende. Samtal till N.N:s mamma och från henne. Hon verkar pressad på att ta tillbaka anmälan. Mitt besked till henne var att skolan skulle kunna göra samma anmälan. Det viktiga var att vi fick reda på vad som hände samt att det blev stopp på kränkningen. Hon talade om att hon talade om för polisen att vi skulle ha möte och att de då ville komma till skolan. Jag fick deras telefonnummer (och / /). Ringde till dem på väg från men fick besked att de hade avslutat sin tjänstgöring för veck- an och är åter . Träff på skolan mellan N.N., hennes mamma, och från polisen (Eri- ka som skulle ha varit med när anmälan togs upp jobbade inte), (undervisande lärare) och (rektor). / / På väg till maten knuffades /N.N./ in i häcken. Ev. hörde / / att de skulle banka in skallen på henne. På vägen ner från maten stod / / och väntade. Han puffade på medan / / och / / filmade. När de sedan kom ner visade de upp bilderna för dem som ville se på. blev mycket ledsen och gick. Uppgifterna här stämmer med vad som är sagt till , hemma osv. Påhejare ser ut att vara / / och / / dock utan att ha gjort direkta handlingar. Gick in i klassen där rektor började tala om sin syn på kränkande behand- ling och hur man kan göra så mot klasskamrater. Att det är helt fel att kränka någon genom hot, knuffar och slag och att det är mycket lågt att filma och visa det sedan. De som gör det tänker sig inte för eftersom detta är en kränk- ning av individ. Vi kom sedan in på lag och rätt. Polisen tog sig tid att infor- mera om vad misshandel och kränkning är för något. Vi avslutade mötet i klassen genom att be de som visste något i ärendet att gå med oss. Inget utpekande skedde i klassen. Med följde /tre elever/. Vi samtalade om det allvarliga i händelsen och hur de såg på det. Polisen var mycket bra i samtalet då de var raka med vad som är kränkning och misshan- del. Eleverna tog upp att /två elever/ hade varit med utan att göra något direkt utan mer påhejande. 2 007 /0 8:JO1 Vi bad /två elever/ att komma in där polisen talade om att vara med där det sker utan att bryta. Att heja på är allvarligt. Viktigt att kunna bryta när man ser att något händer. Samtalen tror vi gav att de vet att de har gjort fel. Vi fann inga fler inblan- dade. Kontakt kom sedan att tas med /tre elevers/ föräldrar för att kalla till för- äldraträff den 1/2 . I ett beslut anförde JO följande. Enligt läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) har rektorn ett särskilt ansvar för att upprätta, genom- föra, följa upp och utvärdera skolans handlingsprogram för att förebygga och motverka alla former av kränkande behandling såsom mobbning och rasistis- ka beteenden bland elever och anställda (avsnitt 2.8). Rektorn har ett särskilt ansvar även för att kontakt upprättas mellan skola och hem, om det uppstår problem och svårigheter för en elev i skolan. I förevarande fall har en elev gjort gällande att hon, på skolans område, blivit misshandlad av en klasskamrat och att några andra elever i klassen filmat händelsen med sina mobiltelefoner. som händelsen hade ägt rum, dvs. , kontaktade målsägandens mor rektorn och informerade om att polisanmälan hade gjorts. Det bestämdes att ett möte där målsäganden och hennes mor skulle närvara skulle hållas i skolan . Vid ett telefonsamtal under freda- gen talade målsägandens mor om för rektorn att hon hade upplyst polisen om att ett möte skulle hållas i skolan och att polisen då ville kom- ma till skolan. Rektorn lyckades inte få kontakt med de berörda polismännen . Situationen var sådan att vårdnadshavarna till berörda elever självklart skulle informeras utan dröjsmål. Såvitt framgår av remissvaret och därtill fogade handlingar kontaktade inte skolan M:s vårdnadshavare rörande hän- delsen förrän , efter det att polis hade varit i skolan och dels talat med klassen mer allmänt, dels haft samtal med de elever som varit direkt inblandade i händelsen. Det tog i och för sig , helgen inräknad, innan skolledning- en informerade M:s vårdnadshavare om händelsen. Det har framkommit att rektorn var upptagen av ärenden på annan ort och att berörda klassföreståndare inte var i tjänst på grund av privata angelägenheter. Rektorn synes vidare ha haft uppfattningen att det fanns oklarheter kring händelsen, att skolan måste / / ha mer information om vad som har hänt. Även mot den bakgrunden anser jag att M:s vårdnadshavare borde ha un- derrättats om händelsen tidigare än som skedde. Rektorn visste , i vart fall i huvuddrag, vad som hade inträffat och att M. var polis- anmäld. Det fanns vidare anledning att upplysa M:s vårdnadshavare om att 2 007 /0 8:JO1 polisen om än inte på skolans initiativ skulle komma till skolan . När det gäller skolledningens agerande i samband med polisens besök i skolan vill jag anföra följande. Jag vill inledningsvis framhålla att jag delar chefsJO uppfatt- ning (JO:s ärende dnr 3493-2005) om vikten av att polisen vinnlägger sig om barns och ungdomars förtroende och av att polisen är närvarande i skolan, t.ex. genom att polismän deltar i undervisningen i lag och rätt och även på annat sätt bedriver upplysande och brottsförebyggande arbete i skolor. Polisen bör också med sin närvaro kunna bidra till arbetet med att skapa en trygg skolmiljö. Det kan således konstateras att polisen kan besöka en skola av olika skäl. Det kan röra sig om medverkan såväl i kontaktskapande och brottsförebyg- gande syfte som i anledning av att bråk och oroligheter har förekommit. I detta fall har emellertid framkommit att efter mötet i klassen ombads de elever som visste något i ärendet att följa med för fortsatt samtal. M. och två andra elever som hade varit direkt inblandade i händelsen följde med rektorn och polismännen. Efter det samtal som hölls med dem samtalade rektorn och polisen med ytterligare två elever. Såsom har uttalats i JO- beslutet rörande polisens agerande var samtalen att betrakta som förhör efter- som förundersökning hade inletts och samtalen rörde den sak som förunder- sökningen avsåg. I beslutet redogörs även för de regler till skydd för den enskildes rättssäkerhet som gäller vid förhör med en misstänkt gärningsman. ChefsJO fann i beslutet anledning att rikta kritik mot polismännen bl.a. för de samtal som hölls i skolan. Omständigheterna i det aktuella fallet var sådana att jag har förståelse för att rektorn inte insåg att samtalen var i juridiskt hänseende att betrakta som förhör under förundersökning. Även med beaktande av detta ifrågasätter jag det lämpliga i att rektorn lät polisen samtala med eleverna på det sätt som här skedde. Polisen önskade träffa vissa skolelever för kontroll av deras mopeder. Fråga om lämpligheten av att elevernas namn ropades upp över skolans högtalaranläggning (Dnr 3242-2006) I en anmälan till JO framförde P.J. klagomål mot i Väst- manlands län samt Risbroskolan i kommun. Av anmälan framgick bl.a. följande. filmade polisen elever vid som körde moped utanför skolan. Skolans personal hjälpte sedan till med identi- fieringen av eleverna och de berörda eleverna kallades till skolans expedition genom namnupprop över skolans högtalaranläggning. Vid expeditionen möt- tes eleverna av polismän, varefter bl.a. mopederna provkördes för att kontrol- lera om de hade trimmats. Vissa mopeder togs i beslag. 2 007 /0 8:JO1 ifrågasatte polisens och skolans agerande. Klagomålen mot polisen handlades i JO:s ärende dnr 2847-2006. ChefsJO beslutade att inte fortsätta utredningen av klagomålen. I förevarande beslut behandlas Risbroskolans agerande. Inom ramen för ärendet rörande polisen inhämtade en tjänsteman vid JO- ämbetet upplysningar vid telefonsamtal med polisinspektören , i . anförde bl.a. följande. Sedan man i stort sett kontaktats med anledning av problem kring ungdomars mopedkörning vände man sig från polisens sida till rektorerna på grundskolor i länet för att höra om det fanns intresse från skolorna för samar- bete med polisen. Efter samråd med respektive rektor eller, när det gäller , med biträ- dande rektor, har civilklädda poliser videofilmat elever som kommit till sko- lan med moped och under en sekvens har ansiktet filmats i närbild. Det har inte varit fråga om någon fast kamera. När skolan hade börjat för dagen har personal på skolan hjälpt till att identifiera de filmade eleverna. Därefter har skolpersonal hämtat eleverna från klassrummet. När det gällde var det dock ont om skolpersonal och personal på skolans expedition erbjöd sig därför att ropa upp elevernas namn i högtalarsystemet på skolan och på så sätt kalla dem till expeditionen. Polisen har inte påverkat personalen att använda högtalarna i stället för att hämta eleverna i klassrummen. Poliserna som del- tog i arbetet var civilklädda. När eleven kommit till skolans expedition talade poliserna om vilka de var och lånade nyckeln till elevens moped för provkör- ning. För det fall mopeden visade sig vara trimmad ringde polisen upp ele- vens föräldrar och upplyste om detta och om att frågor skulle ställas till bar- net. Ingen förälder framförde någon invändning mot att polisen skulle ställa frågor till barnet. Därefter hölls ett kort förhör med barnet på skolans expedi- tion och sedan togs mopeden i beslag för teknisk undersökning. De frågor som ställdes gällde mopeden; bl.a. om när den köptes och huruvida barnet kände till att den var trimmad. P.J:s anmälan remitterades till i kommun för utredning och yttrande angående skolans agerande vid det aktu- ella tillfället. Nämnden lämnade som sitt yttrande en tjänsteskrivelse, under- tecknad av biträdande rektorn , i vilken anfördes följande. genomförde länstrafikgruppen en mopedrazzia på Risbro- skolans högstadium i . Syftet var att komma åt de mopedförare som åkte med trimmade fordon. Från Risbroskolans synpunkt kan följande konstateras. fick jag som biträdande rektor ett samtal från länstrafik- gruppen i som önskade att få komma till skolan för att via fart- kamera ta rätt på de elever som kunde befaras åka med trimmade mopeder. Polisen angav att de ville komma till skolan oanmälda för att nå överrask- ningseffekten och förhindra att man lämnade sina trimmade mopeder hemma den aktuella dagen. Man skulle stå vid skolas huvudentré och där fånga in fartsyndarna. Då Risbroskolan har och har haft flera mopedåkare som farit fram vid och i nära anslutning till skolan med vad vi uppfattat fara både för andra och sig själva såg vi polisens ställningstagande som rimligt och lovvärt för att hindra framtida svåra olyckor och stävja problemet. Jag fick även information om att 2 007 /0 8:JO1 liknande aktioner, som den som skulle ske i , även skett vid andra skolor i länet. Min uppfattning var således att jag tog för givet att polisen skulle filma mopedisterna med vanlig fartkamera och därefter, när misstänkt brott kunde befaras, ta namnen på berörda elever och därefter följa upp det på polisstatio- nen. Jag tyckte mig inte ha anledning att tro att polisen skulle handha det hela på något annat sätt. Den aktuella dagen hade rektor semester och jag var på ett skolbesök i Sö- derbärke. När jag återkom från besöket informerades jag om att polisen via skolans högtalarsystem hade sökt de elever som hade mo- peder för att närmare kontrollera deras fordon. Som en sammanfattning av detta kan jag konstatera att jag borde ha krävt en exakt information om hur polisens agerande skulle ha sett ut. Samti- digt kan jag tycka att det även borde ha varit polisens uppgift att ge mig den informationen. Som det nu blev kan det inte vara acceptabelt att man använ- der skolans högtalarsystem och kallar elever, skyldig som oskyldig, för att visa upp sina mopeder. Sägas skall även att i huvudsak är skolan positiv till att polisen tar liknande initiativ för att minska det farliga mopedåkandet och stävja trafikvidriga beteenden. I ett beslut anförde JO följande. Skolans personal hjälpte polisen att identifiera de elever som hade filmats när de körde moped utanför skolan. Polisen ville sedan träffa dessa elever vid skolans expedition. I en situation som den aktuella är det självfallet viktigt att berörda elevers integritet värnas så långt det är möjligt. Mot den bakgrunden var det olämpligt att eleverna kallades till expeditionen genom namnupprop över skolans högtalaranläggning. Personal vid skolan borde i stället ha sökt upp de berörda eleverna personligen och så diskret som möjligt informerat dem om att polismännen önskade träffa dem. Om detta, på grund av personal- situationen eller antalet berörda elever, inte var praktiskt möjligt för skolan att genomföra hade saken i vart fall bort hanteras på annat sätt än det som valdes. Av remissvaret framgår att biträdande rektorn , efter polisens första kontakt med honom om saken, inte hade klart för sig i detalj hur poli- sen avsåg att genomföra sitt arbete. Varken han eller skolans rektor var i sko- lan den aktuella förmiddagen. Det har framkommit olika uppgifter när det gäller frågan om på vems initiativ högtalaranläggningen kom att användas. Det är givetvis ytterst skolans personal som har ansvaret för hur anläggningen används. Även om det var så att frågan om upprop över anläggningen väcktes av polismännen borde skolpersonalen enligt min mening ha reagerat mot det olämpliga i detta och i stället ha förordat ett annat tillvägagångssätt. Vad som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till något uttalande från min sida. Med den kritik som har uttalats avslutas ärendet. 2 007 /0 8:JO1 Kritik mot en skolkurator som, under en pågående tvist vid domstol angående umgänge med barn, på begäran av den ena förälderns ombud har avgett ett utlåtande rörande barnen (Dnr 3028-2006) I en anmälan, som kom in till JO , framförde M.G. klagomål mot skolkurator , Näsums skola, kom- mun. anförde bl.a. följande. Han och P.L. har gemensam vårdnad om bar- nen E., född , och C., född . hölls en muntlig förhandling vid tingrätt med anledning av den tvist som förelåg mellan föräldrarna angående umgänget med barnen. Vid förhandlingen pre- senterade modern ett utlåtande rörande barnen som skolkuratorn hade skrivit. Utlåtandet hade upprättats på begäran av moderns ombud. eller hans juridiska ombud hade tidigare tagit del av handlingen. Utlåtandet var inte objektivt. ifrågasatte vidare det lämpliga i att barnen, som vid den aktuella tid- punkten var 13 respektive , hade läst och godkänt utlåtandet. Han ifrågasatte även om inte vissa av de iakttagelser som skolkuratorn hade gjort beträffande C. borde ha föranlett kuratorn att göra en anmälan till social- nämnden. Det aktuella utlåtandet hade fogats till anmälan. i kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande över M.G:s klagomål angående att skolkuratorn, på begäran av moderns ombud, hade avgett ett utlåtande om de aktuella bar- nen under en pågående tvist i umgängesfrågan. I remissvaret anfördes följan- de. Skolledningen i kommun har i sina instruktioner till de anställda betonat vikten av att agera neutralt i umgänges- eller vårdnadstvister. Att detta utlåtande upprättats var inte känt för ledningen för barn- och utbild- ningsförvaltningen. är anställd som skolkurator i kom- mun och inte familjeterapeut. Yttrande har inhämtats från som bilägges. Kompletterande upplysningar till yttrandet har in- hämtats av , som uppgett följande: Sekretessprövning har skett enligt sekretesslagens 7 kap. 9 § första stycket. Detta var en av sakerna som också diskuterades med jurist. Bedömningen var att uppgifterna kunde överlämnas till parterna och domsto- len utan att någon skulle lida men om uppgifterna röjdes. anser att age- rande genom att avge ett utlåtande har motiverats av att barnens bästa skulle tillgodoses i umgängestvisten mellan föräldrarna. Trots att anmält förhållanden till har hon känt ett behov av att föra fram uppfattningar som hon ansett att barnen önskat få framförda. 2 007 /0 8:JO1 Nämnden är dock kritisk mot att bara ena parten fick del av utlåtandet. Utlå- tandet skulle ha varit ställt till båda föräldrarna för att upprätthålla kraven på neutralitet. Barn- och utbildningsförvaltningens chef har tagit upp detta med för att förhindra att detta ska upprepas. Barnen har fått ta del av utlåtandet och skriftligen godkänna detta. Nämn- den stödjer sig på bedömning att barnen haft den mognad att de kunnat ta del av detta och godkänna uppgifterna. I det till remissvaret fogade yttrandet från anför- des bl.a. följande. Utlåtandet gäller barnens umgängeskontakter med sin far ej M.G. som per- son och grundar sig främst på samtal med barnen , den 25/1, 7/4 samt den 12/5 men bakgrunden uppges som ett förtyd- ligande till bedömningen. Utifrån samtal med C. och E. har jag ansett vikten av att deras uppfattningar kommer fram och att en bedömning utifrån min kom- petens och erfarenhet utdragen föräldrakonflikt känts alltmer nödvändig att tillkännage domstolen speciellt som barnen ej velat tala med men ändå önskar framföra sina åsikter. / / C. och E. har uppmanats av mig att själva uttrycka sina önskemål till sin pappa, vilket enligt min erfarenhet brukar fungera bäst för bägge parter men detta har ej gett något positivt resultat varför de har önskat få sina syn- punkter framförda via mig som skolkurator, senast till tingsrätten via mam- mas advokat. / / Utlåtandet är lämnat till ena parten på begäran av denne eller dennes ombud som ett professionellt utlåtande till tingsrätten, utifrån enbart barnens situation och uppfattningar. Det är barnen själva som haft denna önskan om att deras åsikter skulle komma till rättens kännedom. Om de ej bett mig och jag ej bedömt deras behov så akut skulle något utlåtande ej skrivits. Detta var en möjlighet för dem att komma till tals under trygga former och utan att känna sig pressade i en domstol. Uppdraget kommer alltså från barnen men kontakten har förmedlats via modern/ombudet och är ytterst ovanligt. Han anförde bl.a. att både rektor för och lärare vid Näsums skola hade avböjt att på moderns begäran avge utlåtande rörande barnen. Med anledning av att barn- och utbildningsnämnden i sitt remissvar till JO hade uppgett att anmält förhållanden till social- tjänsten inhämtades dels kopior av vissa handlingar från i kommun, dels upplysningar per telefon från winger och från socialsekreteraren , socialförvaltningen i Bro- mölla kommun. Hon har inte gjort någon an- mälan till rörande de aktuella barnen. Hon har heller aldrig 2 007 /0 8:JO1 ansett att det har framkommit förhållanden som har gett henne anledning att göra en sådan anmälan. uppgav bl.a. följande. har uppdragit åt i kommun att utse någon att, i samråd med i , verkställa en umgängesrättsutredning beträffande E. I ett beslut anförde JO följande. JO har i tidigare beslut uttalat att personal vid förskolor och skolor skall för- hålla sig neutral vid tvister rörande vårdnad och umgänge, m.m. Det är viktigt att en förälder inte upplever att myndigheten tar ställning för den ena parten i en pågående tvist. Även för berörda barn är det självfallet av stor betydelse att personalen inte dras in i föräldrarnas konflikt utan att skolan, i så stor ut- sträckning som möjligt, får vara en fredad plats. Det finns i och för sig inget formellt hinder mot att en skola på begäran av den ena föräldern lämnar skriftlig information (i det följande benämnt utlå- tande) rörande ett barn. Några generella riktlinjer för hur ett sådant utlåtande skall utformas finns inte. Det ligger dock i sakens natur att den som avger utlåtandet måste göra klart för sig vad detta skall användas till samt att utlå- tandet skall utformas med noggrannhet och omsorg. Det måste beaktas att ett utlåtande kan få betydelse i både offentliga och enskilda rättsförhållanden. Det är därför viktigt att den som avger utlåtandet endast uttalar sig om om- ständigheter som han eller hon har tillräcklig kännedom om. Ett utlåtande skall som regel endast redovisa faktiska förhållanden och inte innehålla några värderingar eller bedömningar. I sammanhanget vill jag också uppehålla mig något vid frågan om sekretess. I 7 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) regleras bl.a. sekretessen i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Föremålet för sekretessen är framför allt uppgifter om eleverna som hänför sig till sko- lans elevvårdande verksamhet.