frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — Mot denna bakgrund får den överläggning som skedde i ärendena anses ha utgjort ett formlöst möte där redovisade sin syn på anmäl- ningarna till DO. Dokumentation av uppgifter som lämnas muntligen till en myndighet sker som regel genom upprättande av en tjänsteanteckning. När en tjänsteman utarbetar en sådan förekommer det att denne stämmer av med en uppgifts- lämnare att uppgifterna har uppfattats korrekt. Vissa korrigeringar kan då ske innan tjänsteanteckningen får sin slutliga utformning. Det är dock tjänste- mannen som på sitt ansvar undertecknar tjänsteanteckningen. En mer formell dokumentation av de uppgifter som enskilda lämnar kan även ske i ett protokoll. För vissa typer av protokoll, exempelvis protokoll från domstolsförhandlingar och protokoll från kommunala sammanträden, finns särskilda bestämmelser. Några generella bestämmelser om utformning- en av ett protokoll finns däremot inte, men vissa principer har i praktiken kommit att tillämpas. Allmänt får anses gälla att en myndighets protokoll upprättas och undertecknas av företrädare för myndigheten. Om någon part eller annan vill lämna synpunkter på ett sådant protokoll sker det vanligtvis i en särskild handling som fogas till protokollet eller till ärendets akt. Oavsett hur handlingen från mötet skall karakteriseras, innehåller den det ovanliga inslaget att den mot vilken anmälan riktar sig har vilket skett efter uppmaning skrivit under den. Syftet med protokollsju- steringen synes ha varit att DO ville få bekräftat att uppgifterna i handlingen var korrekta i sakligt hänseende. Detta syfte uppnåddes emellertid redan ge- nom att företrädare för fick tillfälle att lämna synpunkter på dokumentationen. Ytterligare åtgärder var därför inte nödvändiga. Kravet på justering föranleder frågor av principiell natur; det kan bl.a. sättas i fråga 2 007 /0 8:JO1 vem som egentligen bär ansvaret för den upprättade myndighetshandlingen. Under alla förhållanden har det inte funnits någon skyldighet för den anmälde att i detta fall skriva under handlingen. Jag är därför kritisk till att DO förfarit på sådant sätt att det har framstått som att en sådan skyldighet förelåg. Vad som i övrigt anförts föranleder inget uttalande av mig. Initiativärende mot statssekreteraren i Statsrådsberedningen (Dnr 1140-2006) I beslut anförde JO följande. Regeringen tillkallade en kommission med uppgift att bl.a. utvärdera samhällets förmåga att hantera de påfrestningar som naturkatastro- fen i inneburit och att klargöra på vilket sätt de erfarenheterna kunde tas till vara. Kommissionen, katastrofkommis- sion, överlämnade sin huvudrapport (SOU 2005:104) och granskning och förslag. konstitutionsut- skott har därefter granskat regeringens krisberedskap och krishantering i sam- band med katastrofen. Utskottets granskning redovisas i utskottets betänkande 2005/06:KU8. Under utredning ägde en utfråg- ning rum med statssekreteraren i Statsrådsberedningen . Ut- frågningen behandlade åtgärder i anslutning till katastrofen . Inför kommissionen hölls en utfrågning med kabinetts- sekreteraren i avseende dennes åtgärder i anslutning till katastrofen. I kommissionens rapport (s. 146) antecknades bl.a. följande. åkte in till arbetsplatsen och har uppgivit att han strax därefter fick kontakt med på mobiltelefon. Enligt Dani- elssons uppgifter svarade då att den konsulära jouren arbetade och att läget var under kontroll. För var detta ett viktigt besked, efter- som det innebar att det fanns ett departement som var huvudansvarigt för handläggningen och därmed för samordningen av insatser. har å sin sida uppgivit att han över huvud taget inte hade nå- gon kontakt med och hävdar att detta styrks av utskrift från mobiloperatören. Här står alltså uppgift mot uppgift. Kommissionen har därefter i sin utvärdering under rubriken led- ning inom uttalat bl.a. följande (s. 193). Statssekreterare uppgav vid kommissionens utfrågning att hans högsta prioritet den 26 var att fastställa just att det fanns ett departement som hade det sammanhållande ansvaret, och att han omedel- bart kunde konstatera att UD hade denna ledande roll. 2 007 /0 8:JO1 faktum att och vid kommissionens utfrågningar inte har kunnat enas om huruvida de faktiskt hade kontakt eller inte under annandagen kan ses som ett tecken på att den tilltänkta mekanismen för att hantera större kriser inte håller måttet. har vid utfrågning inför förklarat att han senare fått klart för sig att hade en an- nan minnesbild av samtal mellan och . Med hänvisning bl.a. till att och lämnat sinsemellan motstridiga uppgifter till kommissionen begärde riksdagsmannen i en skrivelse till riksåklagaren att riksåklagaren skulle pröva om ledande tjänstemän inom kunde ha brustit i sin myndighetsutövning. Chefsåklagaren vid Riksenheten för polismål i , , beslutade att inte inleda förundersökning. Enligt beslutet gav anmälningsuppgifterna inte anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal hade förövats. Efter ingavs till JO ett flertal anmälningar mot rörande dennes uppgifter inför kommissionen. Jag beslutade att ta upp saken till utredning i ett initiativ- ärende. Jag har tagit del av anteckningar från utfrågningarna av , och statssekreteraren i Försvarsdeparte- mentet . Vidare har jag inhämtat muntliga upplysningar från (och ), från () och från hovrättspresidenten (). Upplysningarna har tagits upp på band. Jag har telefonledes inhämtat uppgif- ter från och från dåvarande förvaltningschefen i Regeringskans- liet . Jag har vidare besökt Regeringskans- liet för information om inpasseringssystemet. Säkerhetschefen , chefsjuristen och ingenjören redovisade då översiktligt säkerhetsrutinerna för inpassering. Jag har också tagit del av kopior av e-postmeddelanden som utväxlats mellan och den 13, 15 och . Akten har tillförts utdrag ur SVT:s nyhetssändningar den 9 och den 12 de- cember 2005. Från utredningen här lämnas i det följande en redogörelse för de huvudsakliga omständigheter som bedömts ha betydelse för den fråga som omfattas av min prövning. , och har lämnat i hu- vudsak följande upplysningar vid sammanträffande med mig. 2 007 /0 8:JO1 : Han var såsom statssekreterare inte direkt inblandad vid tillsättandet av eller utseendet av ledamöter i kom- missionen. Han deltog däremot i diskussionerna med de övriga partierna i om kommissionens mandat. Han hade då inte någon möjlighet att förbereda sig inför ett eventuellt förhör i kommissionen med honom. Han kallades till kommissionen före förhöret . Han försökte då gå igenom vad som hade skett i samband med katastrofen. Han hade dock inte haft några möjlig- heter att under händelseförloppet föra några anteckningar. var han på under ett tillfälle fram till mitt och sedan ytterligare en gång . Den redovisning av tre telefonsamtal med som han redogjorde för inför kommissionen var hans minnesbild då han hördes . Han kan nu inte minnas från vilken telefon han sökte men det måste rimligen ha varit innan han kom till . När han vid det första tillfället inte hade fått kontakt med sökte han inte någon annan på . Han hade från sitt arbetsrum olika möjligheter att ringa, antingen från sin mobiltelefon eller från någon av de telefoner som han annars hade tillgång till. Han kan emellertid inte komma ihåg mera precist än vad han redogjort för inför kommissionen. Det är fortfarande hans minnesbild att det samtal, vid vilket lämnat specifika uppgifter om arbetet på har ägt rum. Han hade efter det att det hade kommit fram att han och lämnat olika uppgifter den uppfattningen att oklarheten kring samtalen inte hade någon stor betydelse eftersom de inte på- verkade förloppet när det gällde hantering av krisen. Han förde inte några egentliga anteckningar över sina åtgärder . Han gjorde på sin höjd några handskrivna klotteranteckningar. Dessa an- teckningar har han emellertid inte kvar. Vid ett sammanträffande på efterfrågade hans kommentar till de olika uppgifter om telefonsamtal som och hade lämnat. lovade att titta på det men han kom aldrig att återkomma i saken till . Han minns inte att i samband med kommissionens utfrågning av statsminis- tern påminde om kommentaren. Rättschefen i Statsrådsbered- ningen framförde till honom att hade påmint om kommentaren. Han lämnade emellertid inte någon sådan kommentar. Han kunde inte se att oklarheten kring samtalen hade någon operativ betydelse för regeringens och agerande under katastrofen. Han har fort- farande den uppfattningen. : har lämnat en ganska utförlig redogö- relse till kommissionen. Underlaget härför levererades och inför den redogörelsen hade gått igenom vad han gjort och vilka kontakter han hade haft. Han var angelägen att i ett tidigt skede säkerställa att han mindes rätt när det gällde vilka kontak- ter han hade haft . I inlagorna till kommissionen finns noggrant redovisade de telefonsamtal han hade haft den 26 2 007 /0 8:JO1 Han hade också genom ett besök hos kontrollerat om de samtal som han kom ihåg att han ringt och tagit emot stämde och det gjor- de de. befann han sig i sin bostad i med undantag av då han var inne i stan. Han var nåbar på sin tjäns- temobiltelefon och på sin vanliga bostadstelefon. Han kan inte erinra sig att han under hade något samtal med . Om han skulle ha lämnat de uppgifter som berättat om så borde han ha byggt dessa på en redovisning från någon som hade inblick i förhållandena. Han hade inte haft någon kontakt med departementet . Först hade han kontakt med chefen för den konsulära enheten, . och hade ett samtal i i . hade de haft en telefonkontakt . Hans Dahl- gren vidhåller vad han sagt inför kommissionen att såvitt han minns, så hade han ingen telefonkontakt med . Han vill inte spekulera i var- ifrån kan ha fått uppgifterna om att den konsulära jouren arbetade för fullt och att det gjorts bedömningen att arbetet gick bra och att läget var under kontroll. Vissa detaljer som han skulle ha omnämnt är han inte alls säker på att han var varse vid den här tidpunkten . Det dröjde en god bit in innan han hade någon egen kontakt med någon medarbetare på . När kommissionen, efter intervjun med honom, skickade utskrifterna av vad han sagt skickade kommissionen med några kompletterande frågor. Kommissionen gav honom sin utskrift av samtalet med och skickade med ett utdrag ur en promemoria, som hade författats på konstitu- tionsutskottets kansli. Kommissionen bad honom kommentera innehållet i dessa två dokument. När såg vad skulle ha sagt till kommissionen skrev han ett utkast till svar, som gick ut på att han inte kände igen någonting av det som redovisades. Han skickade sedan ett e- postmeddelande till , i vilket han berättade hur han tänkte svara, och bad om hans eventuella synpunkter. Han frågade också om eventuellt redan själv hade korrigerat sin version. Han fick e- postsvar, som gick ut på att hade en notering om att hade uppgett att läget var under kontroll, men att uppgiften inte behövde komma från något samtal med . Vid sitt telefonsamtal med tog han upp att de måste klara ut den här frågan om att uppgift stod mot uppgift, som kommissionen hade skri- vit i sin rapport. Vid samtalet berättade att han skulle ge en tv-intervju, där han skulle säga att han inte hade någon anledning att betvivla minnesbild. hade samtal med statssekretera- ren . Det var ett kort samtal. Som han minns det ville säkerställa att var införstått med att Räddnings- verket stod till förfogande. Om hade ringt honom hade han normalt kunnat ta emot det samta- let. Om hade ringt och ställt samma fråga 2 007 /0 8:JO1 om huruvida hade läget under kontroll hade han troli- gen inte kunnat säga att så var fallet. Den första kontakten mellan honom och efter katastrofen bör ha varit . Som han minns det ringde och frågade om Utri- kesdepartementet behövde hjälp i något avseende. svarade att det fanns ett betydande problem när det gällde telefonväxeln. : var det uppenbart att och hade lämnat olika uppgifter till kommissionen, och hade uppmärksammats på, att de båda utsagorna inte gick ihop. Han hade då uppfattningen att de båda skulle tala om detta och att det skulle komma ytterligare en redogörelse till kommissionen spontant från endera eller båda. När någon sådan inte hade kommit tog han kontakt med och besökte honom i . Han lämnade då till ett papper med två avsnitt, det ena med rubriken med och det andra med rubriken från utfrågningen med . De två styckena hade han satt upp på ett papper, kopierat upp på ett litet papper och lämnat över till . Papperet överlämnades till för den kommentar som det kunde ge anledning till. Han förmo- dade att skulle återkomma med någon form av besked. Nästa gång han mötte var då kommissionen hade en utfrågning av statsministern i . När utfrågningen var avslu- tad och kommissionens ledamöter och sekretariat lämnade rummet växlade och några ord. nämnde då att kommissionen väntade på eventuella kommentar, som man ännu inte hade fått. noterade detta önskemål. ringde till rättschefen i Statsrådsberedningen och nämnde att kommissionen inte fått den kommentar från som man bett om. har till JO ingett utskrift av tre e-postmeddelanden mellan och honom. I ett meddelande från sägs följande. har bett mig kommentera dels en del av det proto- koll som man skrivit ut efter utfrågningen av Dig (som handlar om telefonsamtal mellan Dig och mig under annandagen), dels ett par uppgif- ter i den logg baserad mestadels på mediauppgifter som skickat till RK. Jag har skrivit ett utkast till svar på dessa punkter som återges nedan. Jag vore tacksam för Dina ev synpunkter på detta innan jag skickar iväg svaren. Om Du själv korrigerat kommissionens anteckningar i denna del kunde jag kanske också upplysa om det? I ett svarsmeddelande från skickat sägs följande. Jag har gått igenom mina anteckningar från annandagen, som det skall ärli- gen sägas är mycket rudimentära. Jag har två korta meningar noterade att HD bedömer läget under kontroll. Jämtin redo kommentera som inte är 2 007 /0 8:JO1 tidsatta men som finns mellan anteckningar om ett samtal med och ett med GP . Dessa behöver inte komma från ett samtal med Dig, och om Du inte har något minne av att vi talades vid så stämmer det säkert. Jag kom in till och satt sedan här . Jag ringde ett antal samtal och skall villigt erkänna att jag tror att jag sökte Dig. Eftersom jag använde min vanliga anknytningstelefon så kan jag inte titta på någon samtalslogg. I svaret till KU har vi ju meddelat att KU:s referat om att vi ta- lades vid är felaktigt. Jag vet inte vad som står i kom- missionens slutliga uppteckning av samtalet med mig. Trots flera frågor har jag inte fått se den slutliga versionen. Den prel. versionen hade jag massor med synpunkter på. I ytterligare ett meddelande skrev . Det kan vara bra för Dig att veta att jag kollat detta igen med , och där på nytt fått bekräftat att jag inte haft något samtal med Dig (vare sig via Din mobil eller via RK:s växel) via min mobiltelefon under annandagen. Jag kommer att lägga detta till min redogörelse till katastrofkommissionen. Jag vet inte vilken version av katastrofkommissionens utfrågning med Dig som delgavs mig. Jag skickar över en kopia, så att Du får se vad de sände till mig. Enligt uppgift i betänkande (del 3 s. 21) redovisade dåvarande förvaltningschefen i läget för . har för JO uppgett att redovisningen ägde rum cirka per telefon. Därefter hade flera kontakter med per telefon och e-post. nämnde vid dessa kontakter inte någonting om några samtal med . Vid JO:s samtal med statssekreteraren i Försvarsdepartementet med anledning av de uppgifter som lämnat till konsti- tutionsutskottet om ett samtal mellan honom och (betänkandet del 3 s. 142) framkom följande. Så som minns det var det han som ringde upp strax efter för att rapportera om ett samtal från . vill dock inte utesluta att han kan ha skickat ett sms-meddelande och att med anledning därav ringde upp honom. Samtalet rörde uteslutande uppgifterna från . lämnade ett tydligt besked att det var och som hade det sammanhållande ansvaret. nämnde inte att han hade haft kontakt med . Till en början antecknas att enligt 20 kap. 1 § skall den som uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsidosätter vad som gäller för uppgiften dömas för tjänste- fel. De nu aktuella uppgifterna har inte lämnats eller hanterats vid myndig- hetsutövning. Vad som har förekommit kan därför inte under några förhållan- den föranleda straffansvar. 2 007 /0 8:JO1 JO:s tillsyn omfattar inte regeringen eller enskilda statsråd (se 2 § lagen [1986:765] med instruktion för ombudsmän). Den form av utredning och utvärdering efter en särskild inträffad händelse som tillsättandet av en särskild kommission innebär har tillämpats vid ett stort antal tillfällen . En sådan kommission, oftast kallad Medbor- garkommission, har granskande uppgifter, vari det bl.a. ligger en ansvarsdis- kussion. Granskningen inrymmer däremot inte som sådan något ansvarsut- krävande. Se vidare betänkande s. 64 f. Rättsliga frågor i samband med kommissionsarbete har bl.a. behandlats av i till , Kommissioner och andra under- sökande utredningar. Där har diskuterats kommissionernas befogenheter vid materialinsamlandet, såsom utfrågningar av olika upplysningspersoner. I något sammanhang (, SOU 2002:87) har införts en möjlighet att avkräva upplysningspersonerna en sanningsförsäkran som gett dem en straffsanktionerad sanningsplikt. Också andra problem kring kommissionernas verksamhet i förhållande till sekretessreglerna och till sam- hällets ordinarie tillsyns- och kontrollorgan har diskuterats. Beträffande Kata- strofkommissionen infördes viss särreglering när det gällde sekretess hos kommissionen för inhämtade upplysningar. Någon regel som tog sikte på en sanningsplikt för upplysningspersoner infördes inte. Grunderna för kommissioners inhämtande av uppgifter från myndigheter och tjänstemän kan sammanfattningsvis med egna ord (s. 43) beskrivas på följande sätt. fanns i 6 § kommittéförordningen en uttrycklig skyldighet för statli- ga myndigheter att lämna upplysningar och avge yttranden när en kommitté begärde det. Denna skyldighet ansågs omfatta både muntliga och skriftliga uppgifter. Även om bestämmelsen särskilt tog sikte på själva myndigheten ansågs den omfatta också enskilda befattningshavare hos myndigheten. I den nu gällande kommittéförordningen finns ingen motsvarande bestämmelse. Härav kan dock inte den slutsatsen dras att statliga myndigheter under reger- ingen och dess befattningshavare numera inte är skyldiga att lämna upplys- ningar på begäran av en kommitté. Enligt 6 § förvaltningslagen skall myndig- heter samverka på så sätt att varje myndighet skall lämna andra myndigheter hjälp inom ramen för den egna verksamheten. I 15 kap. 5 § sekretesslagen föreskrivs vidare att en myndighet på begäran av en annan myndighet skall lämna uppgift som den förfogar över i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelse om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Det torde stå alldeles klart att de statliga myndigheter som en kommitté enligt direktiv av regeringen är satt att granska är skyldiga att medverka genom att lämna upplysningar med mera. Även befattningshavare åtminstone på viss nivå hos en sådan myndighet torde vara skyldiga att medverka och med myndighetens medgivande lämna upplysningar om verksamheten och hand- läggningsåtgärder med mera. Det kan i sammanhanget anmärkas att det av regeringsformens bestämmelser om skyldigheten att tillhandagå justitieombudsmännen med upplysningar och yttranden anses ligga en sanningsplikt, som visserligen inte är direkt straff- sanktionerad men som kan föranleda disciplinärt ingripande (se 12 kap. 6 § regeringsformen). 2 007 /0 8:JO1 Vad som enligt det sagda har framkommit rörande oklarheter i upplysningar inför kommissionen väcker frågan vad som rimli- gen kan krävas av en offentligt anställd person som lämnar upplysningar av detta slag. Bör denne förbereda sig på något visst sätt exempelvis genom en särskild kontroll av riktigheten av de upplysningar han lämnar, äger han förti- ga eller utesluta vissa upplysningar? Svaret synes delvis självklart. Skall ett kommissionsarbete ha någon mening bör kommissionen naturligtvis i all möjlig utsträckning få riktiga upplysningar från dem som frågas ut. Det är också naturligt att i detta avseende ställa särskilda krav på offentligt anställda tjänstemän. Det är mot denna bakgrund jag funnit mig böra ta upp saken till utredning. Det kan också framhållas att när en särskild kommission tillsätts för att granska myndigheters arbete under ett visst skeende kan det som i föreva- rande fall finnas anledning för JO att avstå från att granska samma händel- seförlopp. För att granskningen på medborgarnas uppdrag i en sådan situation inte skall vara mindre effektiv och klargörande än när den sker genom JO:s försorg är det av yttersta vikt att befattningshavare som lämnar uppgifter till en särskild kommission gör det sanningsenligt och så fullständigt som möjligt. Min utredning har som framgått tagit sikte på anledningen till de olika uppgifter och lämnat rörande telefonsamtal dem emellan . Samtalen skulle enligt ha rört frågan om situationen på , som enligt vad som synes vara ostridigt var det departement som i första hand hade ansvaret för de åtgärder som från statsledningens sida skulle vidtas med anledning av flodvågskatastrofen. har bestämt förnekat att han talat med vid de tillfällen denne har uppgett och han har som stöd härför uppgett att han hos vederbörande telefonoperatör fått information att det på det telefonabonnemang han använde inte hade förekommit några sam- tal med . Härtill kommer uppgifter att han över huvud taget inte förfogade över den information som han enligt skulle ha lämnat vid den första telefonkontakten. Anmärk- ningsvärda är också olika uttalanden och uppgifter efter det att hans och olika uppgifter uppmärksammats. I e-post- meddelande till har vidgått att han kan ha misstagit sig. Liknande uppgifter har han lämnat till massmedierna efter pub- liceringen av betänkande. Han har inte heller under förhöret inför antytt annat än att han kan ha misstagit sig rörande samtalen. Vid mina förhör med honom har han emellertid förkla- rat sig inte ha någon annan minnesbild än den han redogjorde för inför kom- missionen. Det har i massmedierna och i debatten satts i fråga huruvida över huvud taget har befunnit sig på . I en promemoria upprättad hos Statsrådsberedningen med anledning av att hade begärt ytterligare underlag från uttalas följande. Enligt jourlistan var ett antal tjänstemän antecknade i Statsrådsberedningens jourorganisation . Utskottet begär en redogörelse för 2 007 /0 8:JO1 vilka av dessa som fanns på plats i . Förså- vitt det framgår av inpasseringsdata e.d. önskar utskottet uppgift om exakta inpasseringstider. Som framgår av material och av Regeringskans- liets tidigare yttrande till befann sig statssekreteraren i , vilket är i enlighet med hur statssekreteraren normalt arbetar . Andra i jourorganisationen befann sig inte i . Den som ingår i jourorganisationen i Statsrådsberedning- en skall om behov uppstår kunna inställa sig i med kort varsel. Det finns inga uppgifter om exakta inpasseringstider att redovisa. En av säkerhetsorganisationen känd person kan passera in och ut i utan att det dokumenteras. har inför vidhållit att han besökte Statsrådsberedningen på annandagen och uppgett att han där träffade vakter- na, som släppte in honom (betänkandet del 3, s. 136). Jag har vid besök på informerat mig om gällande inpasserings- rutiner och har därvid kunnat konstatera att databaserade dokumentation över de inpasseringar som sker med användande av termina- lerna för inpasseringskort inte innehåller någon uppgift om att med användande av sådant kort skulle ha besökt den 26 de- cember 2004. har det dock bekräftats att inpassering kunnat ske genom hänvändelse till dem som sköter bevakningen av byggnader och att en för säkerhetsorganisationen känd person sålunda kan passera in och ut samt röra sig inom lokalerna utan att det dokumenteras.