frsrdg · GW04JO1 · 2008-11-17 00:00:00 — Förhopp- ningsvis medför nyordningen att resurser kan överföras till ärenden där över- förmyndarnämnden har att förordna om god man/förvaltare, liksom till an- mälningar från den kommunala förvaltningen om behov av god man/förvaltare. Målet är grundligare och snabbare utredningar i de delar över- förmyndarnämnden har ansvaret för och således en kvalitetshöjning. Ansökan om anordnande av godmanskap/förvaltarskap och förordnande av god man/förvaltare skall enligt 11 kap. 4 och 7 §§ ges in till tingsrätten. Behöriga att ansöka hos tingsrätten Ansökan till tingsrätten enligt ovan får enligt 11 kap. 15 § göras av förmyndare, den som ansökan avser, om han eller hon har fyllt , samt av hans eller hennes make, sambo och närmaste släktingar. Med närmaste släktingar avses här bröstarvingar, föräldrar och syskon. Även över- förmyndarnämnden får ansöka hos tingsrätten. 2 008 /0 9:JO1 Enligt 11 kap. 16 och 17 §§ har tingsrätten utredningsansvaret för att ta in den utredning som tingsrätten anser sig behöva för att kunna ta ställning i fråga om anordnande av godmanskap/förvaltarskap och förordnan- de av god man/förvaltare. Detta innebär att det ankommer på tingsrätten att vid behov inhämta yttrande från den enskildes närstående och släktingar, vårdinrättning, socialtjänst, omsorgsverksamhet: läkare och överförmyndar- nämnden. Denna utredning har av hävd gjorts av överförmyndarnämnden men skall således, när fråga är om en ansökan från behöriga, enligt ovan, göras av tingsrätten. har tidigare även utrett god mans/förvaltares lämplighet genom att inhämta uppgifter från kronofogde- myndigheten och polisen. Ansökan till tingsrätten genom överförmyndarnämnden Ansökan genom överförmyndarnämnden till tingsrätten om anordnande av godmanskap/förvaltarskap och förordnande av god man/förvaltare skall göras först när förutsättningar inte föreligger för behöriga enligt ovan att själva ansöka hos tingsrätten. Det ankommer då på socialomsorgsförvaltningen, läkare med flera att anmäla behov av god man/förvaltare till överförmyndar- nämnden. har lagstadgad anmälningsskyldighet enligt 5 kap. 3 § socialtjänstförordningen. Om överförmyndarnämnden sedan gör ansökan till tingsrätten blir överförmyndarnämnden part. Enligt 11 kap. 16 § 3 st har överförmyndarnämnden samma utredningsansvar som tingsrätten i ärenden där överförmyndarnämnden har att förordna om god man/förvaltare. Enligt 11 kap. 17 § ankommer det dock endast på tingsrätten att inhämta läkarintyg. Genom att ansökningar från för- myndare, den enskilde, dennes familj och närmaste släktingar skall ges in till tingsrätten aktualiseras överförmyndarnämndens ansvar först när det kommer in en anmälan om behov av god man/förvaltare. Det ankommer på överför- myndarnämnden att pröva om förutsättningar föreligger för att göra en ansö- kan till tingsrätten. Det åligger överförmyndarnämnden att bedöma om under- laget för anmälan är tillräcklig för att gå vidare med en ansökan eller om ytterligare utredning är nödvändig. Grundläggande förutsättningar är bland annat att det skall visas från sökanden att det föreligger en sjukdomssituation som har förorsakat behovet av god man/förvaltare samt att behovet inte kan tillgodoses på ett mindre ingripande sätt. Det ställs således krav på den som lämnar en anmälan att bifoga en god utredning. Ansökningar som ges in till överförmyndarnämnden från behörig Ansökningar som ges in till överförmyndarnämnden från förmyndare, den enskilde, dennes familj och närmaste släktingar kommer att överlämnas till tingsrätten för beredning såsom felsänd ansökan. 2 008 /0 9:JO1 Läkarintyg som ges in till överförmyndarnämnden Läkarintyg som ges in till överförmyndarnämnden utan medföljande ansökan är att anse som en anmälan om att överförmyndarnämnden skall medverka i att godmanskap/förvaltarskap skall anordnas. att det genom läkarintyget är utrett att godmanskap/förvaltarskap bör anordnas ansöker nämnden därom hos tingsrätten. att förutsättningar inte före- ligger för att göra en ansökan till tingsrätten underrättas berörd läkare om att någon ansökan inte sker samt upplyses läkaren om möjligheterna för förmyn- dare, den enskilde, dennes familj och närmaste släktingar att göra en ansökan till tingsrätten. Om till läkarintyget bifogas en ansökan från behörig överläm- nas ansökan och läkarintyget till tingsrätten för beredning. HANDLÄGGNING hos den kommunala förvaltningen Ovan har konstaterats att en ansökan om behov av att god man/förvaltare skall ges in till tingsrätten medan en anmälan därom skall ges in till överför- myndarnämnden. För att handläggningen av ärenden fortsättningsvis skall ske i enlighet med lag och inte av hävd bör lämpligen ärenden om ansökningar om god mans-förvaltare handläggas enligt följande. Den kommunala förvaltningen bör, parallellt med tingsrättens upplys- nings- och utredningsskyldighet, bistå tingsrätten med att en ansökan kommer till stånd. Detta innebär att den kommunala förvaltningen, jämsides med tingsrätten, skall tillhandahålla ansökningsblanketter och lämna råd och hjälp i samband med ansökningsförfarandet. Handläggare hos förvaltningen bör efterhöra hos den sökande eller den berördes närmaste om förslag finns på god man/förvaltare. Ansökningarna från förmyndare, den som berörs eller hans anhöriga och närmaste släktingar skall således genom den sökandes eller den kommunala förvaltningens försorg ges in direkt till tingsrätten utan att först passera överförmyndarnämnden. När förutsättningar för att ansöka direkt till tings- rätten saknas och fråga således är om en anmälan skall denna ges in till över- förmyndarnämnden. Det som ovan redogjorts för är baserat på ansvarsfördelningen enligt föräld- rabalkens bestämmelser. En där ansvars- fördelningen mellan kommunen och tingsrätten behandlas kommer att ges ut . Vidare pågår en utredning Domstolarnas roll vid hand- läggning av ärenden. Vem som skall göra vad är således inte slutligen be- stämt. Bland annat återstår att lösa frågan om vem som lämpligen bör eftersö- ka och lämplighetspröva god man/förvaltare. Att tingsrätten lagligen har det yttersta utredningsansvaret i detta avseende är dock klarlagt. har emellertid ett eget intresse av att lämplig person förordnas som god man/förvaltare. har inte någon skyldighet att lämna tingsrätten förslag på god man/förvaltare utan skall av tingsrätten bere- das möjlighet härtill. Ovan framställning berör endast ansökningar enligt 11 kap. 4 och 7 §§ samt utredning enligt 11 kap. 16 och 17 §§ som utgör de för social- omsorgsförvaltningen vanligaste situationerna. 2 008 /0 9:JO1 Nya ansökningsblanketter anpassade till det nya handläggningsförfarandet kommer att upprättas. Det är överförmyndarnämndens uppgift att bistå berörd förvaltning i frågor om anordnande av godmanskap/förvaltarskap. Om problem uppstår med nyordningen eller i andra sammanhang är det överförmyndarnämndens skyl- dighet att hjälpa Er. HÖR AV ER. anförde vidare följande. Sedan överförmyndarnämnden meddelade sin nya hållning har tingsrätten fått in omkring 50 ansökningar om förordnande av god man respektive förvaltare med ett meddelande från överförmyndarnämnden om att ansökan är felsänd. Några av dessa ansökningar har kommit in till överförmyndarnämnden . Tingsrätten har påbörjat handläggning- en i de ärenden som bedömts vara mest angelägna men har inte haft möjlighe- ter att avgöra något ärende. De praktiska svårigheterna är mycket stora, risken för rättsförluster är betydande och tillämpningen är inte ändamålsenlig. Det har visat sig vara närmast ogörligt för tingsrättens notarier att få tag i personer som är lämpliga och beredda att åta sig uppdrag som gode män och förvaltare. Tingsrätten har ju inga kontakter med gode män/förvaltare, ingen insyn i förmynderskapsförvaltningen och det kan inte heller anses vara en lämplig domstolsuppgift att försöka rekrytera en kader med personer som är lämpliga för dessa uppdrag. En sådan tillämpning står också helt i strid med statsmakternas uttalade strävan att renodla domstolarnas roll och föra bort sådana uppgifter från domstolarna som inte kräver domstolsbeslut. hemställde på tingsrättens vägnar om ett klargörande från JO i saken. Efter remiss anförde överförmyndarnämnden, genom ordföranden , följande. Vid studier av bestämmelser om ansvarsfördelningen mellan kommun och tingsrätt i fråga om utredningsansvaret vid anordnande av god- manskap och förvaltarskap framkom att överförmyndarnämnden utförde utredningsarbete som enligt lag ålåg tingsrätten. Förhållandet kan även ut- tryckas så att kommunala skattemedel användes för verksamhet som enligt lag skulle bestridas med statliga skattemedel. En kontakt med kom- muner och landsting bekräftade detta. Lagmannen vid informerades om att överförmyndarnämnden och successivt ämnade överföra vissa utred- ningsrutiner till tingsrätten. 2 008 /0 9:JO1 Tingsrätten har genom en anmälan till hemställt om ett klargörande beträffande ansvarsfördelningen mellan kommun och tingsrätten i i fråga om utredningsskyldigheten vid anordnande av godmanskap och förvaltarskap. välkomnar detta initiativ. lämnar här en beskrivning över de vid överförmyn- darnämnden aktuella handläggningsrutinerna och grunderna härför. I. har funnit att ansökningar från personer inom personkretsen för 11 kap. 15 § (1949:381) som huvudregel kan beredas av tingsrätten utan föregående beredning hos överförmyndar- nämnden Ansökan om anordnande av godmanskap och förvaltarskap samt förordnan- de av god man och förvaltare skall enligt 11 kap. 4 och 7 §§ ges in till tingsrätten. kommentar: Generellt gäller att den till vilken ansökan skall ges in har en utrednings- och upplysningsskyldighet. Utred- ningsskyldigheten innefattar för den som skall besluta i ärendet ett yttersta ansvar för att tillse att ett ärende blir så utrett som dess beskaffenhet kräver (11 kap. 16, 17 §§ ). Ansökan till tingsrätten får enligt 11 kap. 15 § göras av för- myndare, den som ansökan avser, om han eller hon fyllt , samt av hans eller hennes make, sambo och närmaste släktingar. Med närmaste släktingar avses bröstarvingar, föräldrar och syskon. Även överförmyndarnämnden får ansöka hos tingsrätten. kommentar: Av hävd har många kommuner bland annat kommun, tagit emot ansökningar om behov av god man/förvaltare från personkretsen ovan och efter egen utredning, i strid med huvudregeln, gjort en egen ansökan till tingsrätten och därmed intagit parts- ställning. Svenska Kommunförbundets (numera kommuner och landsting) och kommentarer till lagstiftningen. Enligt , , och Kommen- tus Förlag, 1996, sid. 126127 framgår under rubriken ner bland annat följande. Ansökan till tingsrätten om god man får göras av huvudmannen själv samt av hans och hennes make eller sambo, närmaste släktingar och av överför- myndaren Kuratorer, företrädare för kommunala organisationer såsom bankperso- nal eller mer avlägsna släktingar kan genom en anmälan till överförmyndaren ta initiativ till att god man utses men kan inte själva få godmansansökan prö- vad av tingsrätten. kommentar: som framtagits av som konsult åt måste anses ge uttryck för huvudregeln för ansvarsfördelningen mellan överförmyndarnämnden och tingsrätten. 2 008 /0 9:JO1 har i sin ämbetsberättelse 2005/06, sid. 424425 ut- talat följande. E.H:s ansökan om godmanskap kom in till överförmyndarnämnden . Med hänsyn till de skäl som hon anförde till stöd för ansökan är det uppenbart att denna avsåg godmanskap enligt 11 kap. 4 § föräldrabal- ken. Det ankommer på rätten att besluta i fråga om godmanskap enligt be- stämmelsen. var i egenskap av dotter till S.H. i och för sig behörig enligt reglerna i 11 kap. 15 § att ansöka om förordnande av god man. Hon gav emellertid in sin ansökan till överförmyndarnämnden, som alltså inte var behörig att pröva densamma. Enligt 4 § tredje stycket förvaltningslagen (1986:223) gäller att om någon enskild av misstag vänder sig till fel myndighet, bör myndigheten hjälpa ho- nom till rätta. Det kan knappast råda någon tvekan om att E.H:s avsikt med ansökan var att få frågan om godmanskap för fadern prövad av någon som var behörig att göra detta. Ansökan måste därför betraktas som felsänd. borde möjligt ha sänt ansökan eventuellt med ett eget yttrande i saken vidare till tingsrätten. ha underrättats om att detta hade gjorts. För sin underlåtenhet i dessa avseenden kan över- förmyndarnämnden inte undgå kritik. kommentar: Även detta uttalande är ett uttryck för huvudregeln för ansvarsfördelningen. kommentar i övrigt i denna del: Beredningsansvaret vid anordnande av godmanskap eller förmyndarskap En ansökan om behov av godmanskap eller förmyndarskap (företrädarskap) till tingsrätten från person inom personkretsen för 11 kap. 15 § innebär att denne är sökande och part hos tingsrätten. Denne har därigenom en skyldighet att bistå tingsrätten med underlag för tingsrättens utredning och beslut. En ordning där överförmyndarnämnden generellt övertar ansvaret för ansökningar till tingsrätten för person inom personkretsen för 11 kap. 15 § innebär att överförmyndarnämnden blir part och således från- tar den egentlige sökanden dennes roll som part. Detta kan inte ha varit lag- stiftarens mening utifrån lagtextens utformning. Beredningsansvaret för att finna lämplig företrädare Det finns inget stöd i lag, förarbeten eller kommentarer för att överförmyn- darnämnden måste lämna namnförslag på god man eller förvaltare (företräda- re) till tingsrätten när överförmyndarnämnden inte är sökande och part. skall dock beredas tillfälle att lämna yttrande över försla- get till företrädare till tingsrätten (11 kap. 16 § ). Begreppet yttrande innefattar normalt inte någon omfattande utredningsskyldighet utan ger överförmyndarnämnden en möjlighet att delge tingsrätten en inställning i frågan. Fråga uppkommer därefter om vad som är en lämplig fördelning av bered- ningsansvaret för att finna en lämplig företrädare. har register över de företrädare som tingsrätten har förordnat och som således har uppdrag. Mycket sparsamt finns därutöver ibland ingivna intresseanmäl- 2 008 /0 9:JO1 ningar för företrädarskap. är inte främmande inför att i enskilda ärenden på begäran av tingsrätten lämna rätten uppgift på regi- strerade ställföreträdare hos vilka tingsrätten kan efterhöra om de är villiga att åtaga sig uppdrag. Detta är det arbetsinstrument som överförmyndarnämnden förfogar över när förslag på företrädare inte lämnas i anmälan. Överförmyn- darnämndens och tingsrättens beredningsförutsättningar i detta avseende skulle vid sådant förhållande vara desamma. kan inte finna att det strider mot lag, förarbeten eller kommentarer att ansökningar från personer inom personkretsen för 11 kap. 15 § (1949:381) som huvudregel bereds av tingsrätten utan föregående beredning hos överförmyndarnämnden. Inte heller har det framkommit lämplighetsskäl till grund för annan form av ärendeberedning i denna del. har funnit att till nämnden ingivna läkarintyg med anmälan om behov av företrädare kan överlämnas som en ansökan till tingsrätten utan föregående beredning hos överförmyndarnämnden Läkarintyg om behov av företrädare utan medföljande ansökan är att anse som en anmälan om att överförmyndarnämnden skall medverka i att företrä- darskap anordnas genom att ansöka därom hos tingsrätten. att det genom läkarintyget är utrett att företrädarskap bör anordnas ansöker nämnden därom hos tingsrätten. Ansvaret för att tillräckligt underlag finns för beslut i frågan om anordnande av företrädarskap och förordnande av företrä- dare åvilar tingsrätten. I den situation där överförmyndarnämnden är sökande och part åvilar det nämnden, i likhet med andra sökande, att bistå tingsrätten med utredning. Så har också fortlöpande skett. Personal vid tingsrätten har ringt till nämnden och begärt att få kompletterande utredning med anledning av överförmyndarnämndens ansökan om behov enligt läkarintyg. (har tingsrätten upprättat en skrivelse.) Begäran har antecknats och personal vid nämnden har arbetat med att inhämta och till tingsrätten överlämna be- gärd utredning. Tanken bakom nyordningen, att nämnden till tingsrätten över- lämnar ansökan utan föregående beredning, är att tingsrätten i varje enskilt fall hos nämnden skall begära att få in de uppgifter som rätten anser sig behö- va istället för att nämnden riskerar att överarbeta utredningen. Förhopp- ningen är således en rationellare handläggning. En del av de till överförmyn- darnämnden inkomna läkarintygen har översänts till tingsrätten enligt ovan medan andra har beretts vid nämnden i traditionell ordning för att få till stånd en mjuk övergång. har i några fall funnit att förut- sättningarna för att anordna företrädarskap inte har förelegat enligt ingivet läkarintyg och därför inte ingivit någon ansökan till tingsrätten. kan inte finna att det strider mot lag, förarbeten eller kommentarer att till nämnden ingivna läkarintyg med anmälan om behov av företrädare överlämnas som en nämndens ansökan till tingsrätten utan föregående beredning hos överförmyndarnämnden. Inte heller har det fram- kommit lämplighetsskäl till grund för annan form av ärendeberedning i denna del. 2 008 /0 9:JO1 Anmälningar om behov av företrädare från den egna kommunala förvaltningen samt övriga anmälningar till överförmyndarnämnden bereder dessa anmälningar såsom tidigare fullt ut innan dessa som ansökningar översänds till tingsrätten för beslut. kommentarer till argument i skrivelsen till JO Lagmannen vid har i sin skrivelse till Riks- dagens ombudsmän, hemställt om ett klargörande i fråga rubricerad Uppgiftsfördelning mellan tingsrätten och överförmyndare vid utredningar och vid förordnande av god man/förvaltare. har i sin skrivelse till JO anfört att den tillämpning av föräld- rabalkens regler som överförmyndarnämnden infört strider mot den praxis som tillämpats och mot vad som gäller mellan tingsrätter och överförmyndarnämnder i landet i övrigt. instämmer i huvudsak i denna beskrivning. Emel- lertid utgör inte detta förhållande skäl för att handläggningen i även fortsättningsvis skall ske i strid med huvudregeln om ansvarsfördelningen för ärendeberedning enligt eller inte tillåtas avvika från handlägg- ningen i landet i övrigt. har vidare påtalat att ansökningar ingivna till överförmyn- darnämnden om förordnande av god man och förvaltare överlämnats till tingsrätten såsom felsända. instämmer i denna beskrivning. Emellertid är överförmyndarnämndens handläggningsåtgärd helt i enlighet med hur ären- dehanteringen skall ske för sådana ansökningar enligt JO:s ämbetsberättelse 2005/06, sid. 424425. har slutligen anfört att tingsrätten har praktiska svårigheter att tillämpa de nya handläggningsrutinerna och att detta medför risker för rättsförluster samt att tillämpningen inte är ändamålsenlig. Det har visat sig närmast ogörligt för tingsrättens notarier att få tag på personer som är lämpli- ga och beredda att åta sig uppdrag som gode män och förvaltare. har, som redogjorts för ovan, register över de fö- reträdare som tingsrätten har förordnat. Mycket sparsamt finns därutöver ibland ingivna intresseanmälningar för företrädarskap. Nämnden är inte främmande för att i enskilda ärenden på begäran av tingsrätten lämna rätten uppgift på registrerade ställföreträdare vilka tingsrätten kan kontakta och efterhöra om de är villiga att åtaga sig uppdrag. Detta är det arbetsinstrument som överförmyndarnämnden förfogar över när förslag på företrädare inte lämnas i anmälan. och tingsrättens beredningsförut- sättningar i detta avseende skulle vid sådant förhållande vara desamma. Tingsrätten är, när beredning sker enligt lag, således i samma situation som råder och rått för överförmyndarnämnden beträffande svårigheterna att få tag på personer som är lämpliga och beredda att åta sig uppdrag som företrädare. Emellertid innebär en beredning i enlighet med lagtexten att det blir fråga om två myndigheter som delar på arbetsbördan där tingsrätten är ansvarig för ansökningar från sökanden enligt 11 kap. 15 § och överför- . Detta innebär en resursförstärk- 2 008 /0 9:JO1 ning varför riskerna för att den sökande skulle komma att drabbas av rättsför- luster torde minska. Om den sökande önskar hjälp med att få till stånd en ansökan till tingsrätten kvarstår möjligheten att vända sig direkt till överför- myndarnämnden eller till kommunens social- och omsorgsverksamhet. delar därför inte bedömning att risken är uppenbar för att enskilda lider rättsförluster eller att tillämpningen inte är ändamålsenlig. Oaktat tingsrättens begäran hos om ett klarläggande beträffande ansvarsfördelningen mellan kommun och tingsrätten i i fråga om utredningsskyldigheten vid anordnande av godmanskap och förvaltarskap synes tingsrätten i praktiken ha godtagit nyordningen. Tingsrät- ten har låtit upprätta skrivelser med förfrågningar om kompletterande uppgif- ter att tillställas sökanden enligt 11 kap. 15 § och överförmyn- darnämnden när nämnden är sökande. välkomnar detta initiativ vilket underlättar handläggningen för alla inblandade. yttrade sig över remissvaret. Han har därefter inkommit med ytterligare skrifter. I beslut anförde JO följande. Enligt 11 kap. 4 och 7 §§ (FB) prövas ansökningar om anord- nande av godmanskap och förvaltarskap av rätten. Enligt nämnda bestämmel- ser ska rätten, när den meddelar ett beslut att anordna godmanskap eller för- valtarskap, förordna en god man eller förvaltare att utföra uppdra- get. Behörig domstol i frågor som gäller godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller förvaltarskap är enligt 11 kap. 25 § FB normalt tingsrätten i den ort där den som avses med ansökningen har sitt hemvist. Ansökan får enligt 11 kap. 15 § FB göras av bl.a. överförmyndaren, den som ansökningen avser eller dennes närmaste släktingar. Enligt 19 kap. 2 § första stycket FB ska vad som är före- skrivet om överförmyndare även gälla överförmyndarnämnd. Av 11 kap. 16 § FB framgår att det är rätten som har utredningsansvaret i ärenden om anord- nande av godmanskap och förvaltarskap och som har att ta in de yttranden och det underlag som behövs för att kunna ta ställning i ärendet. Av 11 kap. 17 § FB framgår att rätten ska inhämta läkarintyg eller annan likvärdig utred- ning om den enskildes hälsotillstånd i ärenden om anordnande av förvaltar- skap och i ärenden om anordnande av godmanskap när den enskilde inte har lämnat sitt samtycke. Enligt 5 kap. 3 § socialtjänstförordningen (2001:937) ska socialnämnden anmäla behov av god man eller förvaltare till överförmyndaren. Enligt 15 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ska kommunen anmäla till överförmyndaren när en person behöver god man eller förvaltare. Överförmyndaren kan också få uppgift om att god man eller för- valtare behövs från andra håll. Det kan härvid bl.a. röra sig om information 2 008 /0 9:JO1 från läkare eller kuratorer. När överförmyndaren får sådan information ska en bedömning/utredning göras i fråga om huruvida det finns grund för att hos tingsrätten ansöka om godmanskap eller förvaltarskap. Enligt 5 § förmynder- skapsförordningen (1995:379) gäller att om överförmyndaren får reda på att godmanskap enligt 11 kap. 4 § FB eller förvaltarskap antingen behövs eller inte längre behövs, ska överförmyndaren hos rätten ansöka om anordnande eller upphörande av förvaltarskapet. Ansökningar till överförmyndaren om framför allt förordnande av god man från någon som tillhör den ansökningberättigade kretsen är mycket vanligt förekommande. Förklaringen till att ansökningarna ges in till överförmyndaren och inte till tingsrätten torde oftast vara att den enskilde inte känner till att det ankommer på rätten att besluta i frågan. Från JO:s sida har tidigare framhållits att en överförmyndare som får in en ansökan om god man eller förvaltare bör sända över ansökan, eventuellt tillsammans med ett eget yttrande i saken, till tingsrätten (jfr JO 2002/03 s. 417 och 2005/06 s. 422).