frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — När det gäller barn och ungdomar som har placerats vid ett HVB-hem har hemmet givetvis ett långtgående ansvar för att de som vistas vid hemmet inte missbrukar droger och för att förhindra att någon av dem har med sig t.ex. narkotika till hemmet efter en permission. Detta innebär att det i vissa situa- tioner måste anses vara i sak befogat, på samma sätt som gäller för de hem som har SiS som huvudman, att utföra kroppsvisitation eller ytlig kroppsun- dersökning av de ungdomar som är placerade vid hemmet. En avgörande skillnad i rättsligt hänseende är att sådana åtgärder, såvitt gäller SiS-hemmen, är myndighetsutövning grundad på lag. De privata hemmen torde däremot inte ha rätt att vidta åtgärder gentemot ett barn som inte barnets vårdnadsha- vare skulle kunna vidta i en motsvarande situation. Det kan vidare diskuteras om en vårdnadshavare med stöd av bestäm- melserna i har rätt att utföra en kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning av, som i förevarande fall, ett barn som har fyllt . Om vårdnadshavaren inte anses ha en sådan befogenhet är det inte heller givet att HVB-hemmet skall anses ha det. En särskild fråga i sammanhanget är om en visitation kan ske på grund av ett medgivande som den unge och/eller den- nes vårdnadshavare har lämnat i samband med placeringen vid hemmet. 2 007 /0 8:JO1 Borde ha inlett ett tillsynsärende? Jag avser inte att i detta ärende ta ställning till frågan om ett privat HVB-hem får utföra en kroppsvisitation eller en ytlig kroppsbesiktning av barn och ungdomar som vårdas vid hemmet och är omhändertagna enligt LVU. Jag har i det förgående endast pekat på att saken inte är helt given från rättsliga ut- gångspunkter. Den fråga som anmälaren har väckt är om inte i det förevarande fallet borde ha tagit upp ett tillsynsärende med anledning av de uppgifter som i hade lämnat. När det gäller en länsstyrelses tillsyn vill jag rent allmänt framhålla att bör verka för att ett HVB-hem upprätthåller en balans mellan intresset av att skydda de ungdomar som finns vid hemmet och att deras in- tegritet inte kränks mer än vad som är nödvändigt för att vården skall kunna genomföras. Givetvis måste som tillsynsmyndighet se till att ett HVB-hem där barn och ungdomar vårdas med stöd av LVU inte har rutiner som ligger utanför den ram som lagstiftningen tillåter. i län kände till att det vid bl.a. det nu aktuella HVB-hemmet fanns rutiner för visitation av dem som vårdades vid hemmet och som haft permission. synes ha ansett att det inte fanns något att invända mot förfarandet. Såvitt har kommit fram hade länssty- relsen emellertid inte inom ramen för något ärende tagit ställning till om den rutin som HVB-hemmet tillämpade var i enlighet med lagstiftningen. Läns- styrelsen förefaller inte heller ha känt till om en liknande fråga hade prövats av någon annan länsstyrelse eller om saken hade varit föremål för en rättslig analys i något annat sammanhang. Mot den bakgrunden vill jag uttrycka en viss förvåning över att inte inledde ett tillsynsärende med anled- ning av de uppgifter som i lämnade. Jag vill däremot inte gå så långt som att rikta någon kritik mot för att ett sådant ärende inte inleddes. har i sitt yttrande anfört att den uppmärksammat Socialsty- relsen på frågan om det är möjligt att göra överenskommelser på HVB om regler som inskränker den personliga integriteten. Mot den bakgrunden fin- ner jag skäl att sända en kopia av detta beslut till . Jag finner skäl att för kännedom sända en kopia av beslutet även till Utredningen om tillsynen inom samt . Fråga om en länsstyrelse hade uppfyllt det tillsynsansvar beträffande enskild tillståndspliktig verksamhet som åligger enligt socialtjänstlagen (Dnr 1757-2007 och 2249-2007) I program Kaliber och nyhetsprogram , som sändes , gjordes gällande att det råder 2 007 /0 8:JO1 allvarliga missförhållanden vid det enskilda (dvs. privat drivna) HVB- hemmet beläget i . I Västnytt kritiserades i för att ha brus- tit i sin tillsyn över . I en anmälan till JO (dnr 1757-2007) klagade . Hon ansåg att det var ytterst anmärkningsvärt att journalister skulle behöva stå för inspektion och kontroll av värdinstitutioner. Hon ifråga- satte, mot bakgrund av att inte hade utfört någon inspektion värd namnet av på åtskilliga år, om kontrollen var lika dålig överlag och begärde JO:s granskning av hur tillsynsverksamheten i detta avseende sköttes vid . anmodades att inkomma med upplysningar över vad som framfördes i G.B:s anmälan till JO. I remissvaret angav bl.a. följande. Tillsyn av enskild tillståndspliktig verksamhet I finns 298 enskilda verksamheter enligt soci- altjänstlagen (2001:453), SoL, och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Av dessa har 202 tillstånd enligt SoL och 96 enligt LSS. Antalet HVB för barn, unga och familj uppgår till 81 stycken. genomför ingen löpande tillsyn av enskild verksamhet, utan tillsyn sker på särskilt förekommen anledning, t.ex. genom anmälan från enskild person eller . har begärt att kommunerna skall utfö- ra den löpande tillsynen enligt vad som framgår av bestämmelserna i 13 kap. 5 § SoL. genomförde kommunerna tillsyn av 67 HVB för barn, unga och familj. Fyra HVB erhöll ej någon tillsyn, åtta bedrev ej någon verksamhet och två var nystartade. har inte genomfört någon löpande tillsyn av behandlingshem- met . Den löpande tillsynen har genomförts av arbets- och famil- jestödsnämnden i . Nämnden har till in- kommit med tillsynsrapporter avseende åren 1999 och 20012006. Ingen av rapporterna har givit anledning att genomföra egen tillsyn. I samband med att kom in med sitt remissvar hemställde läns- styrelsen i en särskild skrivelse att JO skulle granska bl.a. om tillsyn är korrekt och tillräcklig (dnr 2249-2007). anförde i sin skrivelse i huvudsak följande. 2 007 /0 8:JO1 i kritiserades i Västnytt för att under inte ha genomfört någon tillsyn av trots att , enligt Västnytt, skulle ha känt till att det fanns missförhållanden. De missförhållanden som Västnytt syftade på var uppgifter dels om en 11- årig pojke som förekom i en tillsynsrapport dels uppgifter om en 16-årig pojke som förekom i en tillsynsrapport . Båda tillsynsrap- porterna är avgivna av . eftersträvar ett gott läge i länet för den aktuella typen av verk- samhet och har byggt upp sin tillsynsverksamhet utifrån detta och vad Läns- styrelsen har uppfattat som de krav på dels länsstyrelserna, dels socialnämn- derna som kommit till stånd genom socialtjänstlagen. har därför ett arbetssätt som innebär att , med stöd av 13 kap. 5 § SoL, systematiskt har aktiverat kommunerna så att kommunerna genomför en löpande tillsyn av varje enskild verksamhet en gång . Arbetssättet innebär vidare att socialnämnderna skickar sina till- synsrapporter till . Från de allra flesta verksamheter i länet kommer därför tillsynsrapporter till . går igenom samtliga dessa tillsynsrapporter. Beträffande tillsyn är rutinerna att denna genomförs på sär- skilt förekommen anledning, t.ex. efter anmälan från enskild eller från social- tjänst. Det kan vara efter en sådan anmälan som 13 kap. 5 § SoL stadgar att socialnämnden skall göra. hemställer härmed att JO tar ställning till om arbetssätt, där den löpande tillsynen utövas av kommunernas socialnämnd, är korrekt och tillräckligt. hemställer även om JO:s granskning av om de uppgifter som förekommer i ovan angivna tillsynsrapporter borde ha medfört tillsyn. Slutligen hemställer länssty- relsen att JO skall granska huruvida eller enskilda tjänstemän vid har agerat rätt. JO hade vid sin granskning tillgång till bl.a. kopior av de tillsynsrapporter avseende , som har fått från Arbets- och familje- stödsnämnden i . I ett beslut anförde JO följande. Ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ får enligt 7 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) inte utan tillstånd av yrkesmässigt bedriva bl.a. hem för vård eller boende. I 7 kap. 2 § anges att tillstånd att bedriva sådan verksamhet som avses i 1 § får bevil- jas endast om verksamheten uppfyller kraven på god kvalitet och säkerhet. I 13 kap. 3 § första stycket 1 socialtjänstlagen anges att har tillsyn över sådan enskild verksamhet som avser verksamhet för vilken det krävs tillstånd enligt 7 kap. 1 § första stycket. Enligt 13 kap. 4 § första stycket 2 007 /0 8:JO1 har rätt att inspektera verksamhet som står under dess tillsyn och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Av 13 kap. 5 § första stycket socialtjänstlagen framgår att verksamhet för vilken tillstånd krävs enligt 7 kap. 1 § första stycket står under löpande tillsyn av socialnämnden i den kommun där verksamheten bedrivs. Om socialnämn- den får kännedom om missförhållanden i enskild verksamhet som står under tillsyn, skall socialnämnden enligt bestämmelsens andra stycke underrätta om det. Om det förekommer något missförhållande i ett sådant hem som länssty- relsen har tillsyn över får förelägga den som svarar för verk- samheten att avhjälpa missförhållandet. Om missförhållandet är allvarligt och föreläggande inte följs, får förbjuda fortsatt verk- samhet (13 kap. 6 § socialtjänstlagen). I det nu aktuella fallet har det särskilt satts i fråga huruvida vissa uppgifter i tillsynsrapporterna avseende HVB-hemmet borde ha föranlett någon åtgärd från sida. Jag anser att uppgifterna inte var av sådant slag att det enbart på grund av någon av dessa har ålegat att inleda ett tillsynsärende. handlägg- ning av rapporterna föranleder därför inte någon kritik från min sida. Den principiella frågan om hur ansvaret för tillsyn över bl.a. enskilda HVB-hem bör fördelas mellan och socialnämnderna bereds av Utredningen om tillsynen över (S 2004:12). Utredningen avser att lämna ett förslag i saken . Som JO skall jag inte föregripa de överväganden som utredningen kan komma att göra. Mot den bakgrunden och då jag, utifrån den redogörelse som har lämnat, inte har någon avgörande invändning mot hur tillämpar det nuvarande regelverket, avstår jag från att här gå närmare in på frågan. Den fråga som har aktualiserat kan dock vara av intresse för den pågående översynen av tillsynen över , och jag sänder därför en kopia av detta beslut och skrivelse till utredningen för känne- dom. 2 007 /0 8:JO1 Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) Beslut i sex fall som rör socialnämnders handläggning av ärenden angående vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU); särskilt fråga om de allvarliga konsekvenserna av att nämnderna har försummat att iaktta vissa tidsfrister som föreskrivs i lagen Under verksamhetsåret har JO fattat beslut i sex ärenden som i huvud- sak rörde att socialnämnder har underlåtit att iaktta vissa tidsfrister som före- skrivs i LVU. Försummelserna har fått till följd att unga personer har varit intagna i s.k. särskilda ungdomshem utan att det fanns någon rättslig grund för placeringen. Besluten redovisas nedan under en rubrik som anger vilken nämnd som beslutet rör. Det senaste beslutet har översänts för kännedom till och . Det beslutet redovisas först. I övrigt refereras besluten i kro- nologisk ordning. i kommun (I) (Dnr 5886-2006) H., som är född , vårdades med stöd av 1 och 2 §§ LVU. vice ordförande beslutade att omhänderta H. med stöd av 6 § LVU på grund av H:s eget bete- ende, dvs. sådana förhållanden som avses i 3 § LVU. Per Ryhd beslutade även att placera H. på Högantorps ungdomshem, som är ett sådant särskilt ungdomshem som avses i 12 § LVU. H. fördes till hemmet och i samband med inskrivningen beslutades där enligt 15 b § LVU att hon skulle vårdas vid en s.k. låsbar enhet. uppmärksammade socialförvaltningen att beslutet om omhändertagande inte hade underställts länsrätten enligt 7 § första stycket LVU. ordförande fattade då ett nytt beslut om att omhänderta H. enligt 6 § LVU och om att pla- cera henne på . Det beslutet underställdes Länsrät- ten i som fastställde beslutet . I en anmälan, som kom in till JO , klagade jur.kand. E.R. som ombud för H. på socialnämnden. Hennes anmälan gällde att H. hade varit olaga frihetsberövad . 2 007 /0 8:JO1 Inledningsvis inhämtades kopior av akterna rörande H. från socialförvaltning- en samt från (SiS) och Högantorps ungdomshem. Från Länsrätten i inhämtades en kopia av akten i det mål angående beredande av vård enligt LVU för H., i vilket beslutet den 20 no- vember 2006 att omhänderta H. hade prövats. Inspektion av i kommun När E.R:s anmälan kom in till JO fanns hos JO ett pågående tillsynsärende som rörde hur i kommun hade handlagt ett ärende beträffande S. som var omhändertagen enligt 6 § LVU på grund av sådana förhållanden som avses i 3 § LVU och placerad på ett särskilt ung- domshem (JO:s dnr 1216-2006). Frågan i det ärendet gällde att nämnden hos länsrätten inte hade ansökt om vård enligt LVU inom den tidsfrist som anges i 8 § LVU, vilket hade fått till följd att omhändertagandet hade upphört. S. hade därmed varit intagen på det särskilda ungdoms- hemmet utan att det fanns någon laga grund för hennes vistelse där. JO fann skäl att inleda en förundersökning på grund av misstanke om tjänstefel enligt 20 kap. 1 § . Efter att förhör hade hållits med vissa befattningsha- vare beslutade JO att lägga ned förundersökningen varefter ärendet remittera- des till yttrande. Nämndens yttrande kom in till JO , dvs. innan den nu aktuella anmälan från E.R. kom in till JO. Mot bakgrund av vad som hade kommit fram i det redan pågående till- synsärendet föranledde E.R:s anmälan frågetecken mer generellt när det gäll- de nämndens handläggning av ärenden när någon är omhänderta- gen enligt 6 § LVU. JO genomförde därför en inspektion av i kommun (JO:s dnr 183-2007). Inspektionen avsåg socialnämndens tillämpning av 7 och 8 §§ LVU, dvs. nämndens rutiner för underställning av beslut om omhändertagande enligt 6 § LVU och ingivande av ansökan om vård när den unge är omhändertagen enligt 6 § LVU. Inspektionen omfattade akterna i samtliga ärenden vid socialnämnden där ett beslut om omhändertagande hade fattats . Akterna i tillsynsärendena hos JO (dnr 1216-2006 och 5886-2006) undantogs dock från granskningen. Iakttagelserna vid inspektionen gav vid handen att nämnden inte, som avsågs, hade överskridit de tidsfrister som föreskrivs i 7 och 8 §§ LVU i fler fall än de som redan hade aktualiserats hos JO. E.R:s anmälan remitterades till yttrande. lämnade som sitt yttrande en tjänsteskrivelse, som var under- tecknad av sektionschefen . I skrivelsen anfördes i huvudsak föl- jande. 2 007 /0 8:JO1 Förvaltningen ser mycket allvarligt på det inträffade och med anledning av detta har individ- och familjeomsorgens chef tillsammans med familjesektio- nens chef och haft allvarliga samtal som protokollförts, enskilt med berörd socialsekreterare och hennes enhetschef. I organisationen finns tydliga rutiner och mallar framtagna för att bevaka tidsfrister i LVU-ärenden. I organisationen finns även en jurist som på halvtid stödjer handläggarna i juridiska frågor. Socialsekreteraren, , hade färdigställt alla handlingar inför omhändertagandet och upplevde därmed att allt var klart. Enhetschefen kontrollerade tillsammans med handläggaren och med- handläggaren att alla handlingar var riktigt upprättade. Man gjorde en nog- grann planering för när ansökan skulle behandlas av nämnden så att man inte skulle missa att skicka in ansökan . Alla medverkande i denna process upplevde att den var noggrant kontrollerad och säkerställd. Socialsekreteraren har ingen förklaring till varför hon inte skickade in be- slutet till länsrätten för underställning. Hon hade mycket att göra, reste iväg på ett familjehemsbesök och eftersom en kollega i arbetsgruppen skrev färdigt utredningen med ansökan om LVU tappade hon helt bort detta. Det framkommer inte på något sätt att det fanns något uppsåt eller medve- tet beslut bakom att inte underställa beslutet. Hög arbetsbelastning och bristande vana vid handläggning av omedelbara omhändertaganden inom enheten är den bakgrund mot vilken detta inte kan förklaras med annat än den mänskliga faktorn. Familjehemsenheten får oftast ärenden när den rättsliga processen är färdig men det händer av och till att man gör omedelbara omhändertaganden och ansökningar om LVU. Därför har enhetschefen lagt extra stor vikt vid att gå igenom rutiner och tidsfrister för LVU med sin arbetsgrupp. Vid ett arbetsmöte kring ärendet 20061120 upptäcktes felet. Högantorps ungdomshem informerades och H. fick veta att hon var fri att lämna institutionen. Hon valde att stanna till om inte nytt LVU inkommit. gjordes en ny ansökan med stöd av 6 § LVU. Detta var möjligt då nya uppgifter tillkommit som grund för omhändertagandet. Före detta ringde enhetschefen till länsrätten och nämndens ordförande för rådfrågning om hur vården kunde säkerställas trots misstaget. Vid arbetsmötet ovan beslöts att ärendet skulle hanteras med samma tidsfrister som om den första ansökan hade sänts in. Emellertid skapade detta senare problem då ombuden inte medgavs tillräckligt rådrum. Utredningen slutfördes så snabbt som möjligt för att inte H:s vistelse på Högantorps ungdomshem skulle för- längas av detta skäl. Avslutningsvis går bara att hålla med om och djupt beklaga att ett allvar- ligt fel i handläggningen har gjorts. Förvaltningens inställning är att inga handläggningsfel skall förekomma i hanteringen av tvångslagstiftningen. Den kommunjurist som arbetar åt socialförvaltningen kommer numera in ännu tidigare i rättsprocessen som ytterligare ett led i att säkerställa en korrekt handläggning. JO gav E.R. möjlighet att kommentera nämndens remissvar. Remiss till samtliga länsstyrelser för upplysningar och uppkom i flera ärenden hos JO frågor som rörde att omedelbara omhändertaganden hade upphört därför att socialnämnder antingen inte hade underställt beslut om omhändertagande eller inte ansökt om vård i rätt tid. Inom ramen för det förevarande ärendet anmodade JO samtliga länsstyrelser i landet att inkomma med upplysningar om huruvida de i sin tillsyn över i respektive läns kommuner hade uppmärk- 2 007 /0 8:JO1 sammat sådana brister. Begäran om upplysningar begränsades till att avse tiden från t.o.m. dagen för remissen, . Samtliga länsstyrelser inkom med svar. Länsstyrelserna i , Värm- lands, , , , och län redovisade gjorda iakttagelser i huvudsak enligt följande (åberopade bilagor är här ute- lämnade). i uppfattar inte att det är ett generellt problem att soci- alnämnderna brister i sin bevakning av de i 7 och 8 §§ LVU föreskrivna tids- fristerna. I vår tillsyn har vi inte uppmärksammat denna brist. Däremot har vi vid något enstaka tillfälle, fram , i vår genom- gång av LVU-domar uppmärksammat att någon nämnd har brustit i detta avseende. Det har vid telefonrådgivning framkommit enstaka fall, där socialnämnd har brustit i bevakning av tidsfrist i ärende jml 7 § LVU. har i sin tillsyn i övrigt inte uppmärksammat brister på detta tema i länets kommuner. i län har noterat förekomst av ärenden där sociala nämnder inte har iakttagit bestämmelserna om tidsfrister enligt 6 § LVU. Inom den tidsram som har angivit, finns två sådana ärenden som varit föremål för tillsyn av i län . Avsikten har varit att lämna dessa till JO för kännedom. Tillsynsbeslu- ten, båda , bifogas. län har i tillsynsarbetet inte uppmärksammat någon tendens till att kommunernas socialtjänst skulle brista i sin bevakning av tidsfristerna vid ansökan om LVU. Inte heller Länsrätten i län har på fråga från läns- styrelsen uppgivit att man sett sådana brister. har vid genomgång av samtliga LVU-ärenden funnit två ärenden där kommunen inte ansökt om vård . Länsrätten har upphävt det omedelbara omhändertagandet i det ena ären- det och avskrivit målet från vidare handläggning i det andra ärendet. I den insamling av statistik avseende LVU-domar i som genomför finns ett mål där tidsgränsen inte har uppmärksam- mats januari 2006mars 2007. Målet avser en situation där beslut om omhändertagande fatta- des den 30/1, verkställdes den 31/1 och underställdes den 1/2. Kommunen inkommer den 2/3, dvs. , med ansökan om vård till länsrät- ten. Då beslut om omhändertagande hade förfallit fattar ordföran- den den 7/3 nytt beslut om omhändertagande, något som länsrät- ten i sitt beslut menar är i sin ordning. Domen som avses är fattad vid Länsrätten i 070309 i målnr 349-07. 2 007 /0 8:JO1 i har inte funnit några ytterligare exem- pel där tidsgränsen inte har uppmärksammats. Angående tidsfristen i 7 § LVU har i ett ärende fått kännedom om att denna inte har hållits. Beslutet om omhän- dertagande var fattat (ärende 701-5691-05, be- slutsdatum ). Beträffande tidsfristen i 8 § LVU har i vart fall inte fått kännedom om att den inte har hållits. i har inte inom ramen för tillsyn över i länet eller under rådgivning till såväl chefer och handläggare som till enskilda i länet uppmärksammat att detta skulle vara ett problem. har fått kännedom om ett sådant fall. Detta genom en för kännedom-kontakt från IOF-chefen för SDF Fosie i . De hade själva uppmärksammat att ansvarig handläggare i ett ärende rörande 8 § LVU underlåtit att ansöka om vård och där den enskilde var placerad på ett särskilt ungdomshem. Misstaget upptäcktes någon månad efter tidsfristen löpt ut. Händelsen föranledde SDF Fosie att inleda en egengranskning dels i form av ett personalansvarsärende, dels i form av en granskning av myndighetens rutiner för att identifiera och korrigera systembrister. Enligt senaste uppgiften från SDF Fosie finns rutiner och felet berodde på den mänskliga faktorn. Personalansvarsärendet är pågående. Övriga länsstyrelser hade inte några iakttagelser att redovisa. I ett beslut anförde JO följande. Insatser inom för barn och ungdomar skall göras i samförstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453). Barn och ungdomar kan under vissa förutsätt- ningar beredas vård utan samtycke med stöd av lagen (1990:52) med särskil- da bestämmelser om vård av unga, LVU. Sådan vård kan beslutas på grund av brister i ett barns hemmiljö (2 § LVU) eller den unges eget beteende (3 § LVU). Beslut om vård med stöd av LVU meddelas av länsrätten efter ansökan av socialnämnden (4 § LVU). får med stöd av 6 § LVU besluta att den som är skall omhändertas, om det är sannolikt att den unge behöver beredas vård med stöd av LVU och rättens beslut om vård inte kan avvaktas med hänsyn till risken för den unges hälsa eller utveckling eller till att den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder hindras. Om socialnämndens beslut om omhändertagande inte kan avvaktas, får nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat besluta om 2 007 /0 8:JO1 Beslutet skall anmälas vid nämndens nästa sammanträde (6 § LVU). Det har från rättssäkerhetssynpunkt ansetts erforderligt att ett beslut av so- cialnämnden om omhändertagande enligt 6 § LVU även prövas av domstol. Ett beslut om omhändertagande skall underställas länsrätten inom från den dag då beslutet fattades. Om beslutet inte har underställts länsrätten inom föreskriven tid, upphör omhändertagandet (7 § första och tredje stycket LVU). Själva beslutet om omhändertagande kan i allmänhet ges in till länsrätten som beslutet fattas eller . Som motivering till den i lagen angivna tidsfristen anfördes i förarbetena till lagstiftningen bl.a. att det kan vara nödvändigt att vid beslutet foga även annan utredning som finns tillgänglig hos nämnden. Vid kan det vara svårt att få tag på sådan utredning. Också den försening av postbefordran som mellankommande helgdagar kan innebära måste beaktas (prop. 1979/80:1 s. 591). Vård enligt LVU skall anses påbörjad när den unge på grund av ett beslut om omhändertagande eller om vård har placerats utanför sitt eget hem (10 § LVU). bestämmer hur vården av den unge skall ordnas och var han eller hon skall vistas (11 § LVU). För vård av unga som på någon grund som anges i 3 § LVU behöver stå under särskilt noggrann tillsyn skall det finnas särskilda ungdomshem (12 § LVU).