frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — vistas utanför anstalt enligt 11, 14, 34, 37, 38 eller 43 §§, om den intagne avtjänar en del av straffet genom verkställighet utanför anstalt enligt 33 a §, om den intagne eller Kriminalvården ansöker om omvandling enligt lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid, om den intagne friges, om den intagne rymmer och om den intagne uteblir efter permission eller någon annan vistelse utanför anstalten. En begärd underrättelse behöver inte lämnas angående en planerad vistelse utanför anstalten när en underrättelse på grund av beslutad bevakning eller andra förhållanden framstår som uppenbart obe- hövlig. Detsamma gäller när en underrättelse kan befaras medföra fara för den intagnes liv eller hälsa. Underrättelse till målsägande angående frigivning skall lämnas i lämplig tid före frigivningen och i andra fall så tidigt som möj- ligt. Underrättelsen skall utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Enligt 6 kap. 11 § (1949:381, FB) har en vårdnadshavare rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelä- genheter. Beslut i fråga om målsägandeinformation fattas enligt Kriminalvårdens ar- betsordning (KVAF 2006:17) bilaga 1 av verksamhetsstället. Chefen för verksamhetsområdet kan delegera uppgiften till en anställd som vunnit till- räcklig kunskap om och erfarenhet av aktuell ärendetyp. Om ett ärende är av svår beskaffenhet, har principiell betydelse, är av stör- re omfattning, kan få betydelse utanför ansvarsområdet, föranleda stor upp- märksamhet i massmedia eller uppkommer tveksamhet inför beslut i ärendet skall det överlämnas till närmast överordnad chef för avgörande om fortsatt handläggning (avsnitt 15 i arbetsordningen). I i rättsvård, kapitlet om målsägandeinforma- tion, anges bl.a. följande. Förfrågan om målsägandeinformation och eventuel- la underrättelser skall, för det fall att målsäganden är underårig, skickas till målsägandens vårdnadshavare. Om målsäganden inte svarar på förfrågan om målsägandeinformation trots att Kriminalvården fått rätt adress får Kriminal- vården anses ha fullgjort sin skyldighet då brev har skickats till målsäganden med uppmaning om att inkomma med svar (s. 4). Som metod för att hitta namn och adress till målsäganden anges adress i domen, adresskontroll i SPAR, kontakt med , kontakt med domstolen och eventuellt kontakt med målsägandebiträde, polis eller åklagare. Vidare anges att om alla nämnda åtgärder utförts får myndigheten anses ha fullgjort sin skyldighet (s. 5 f.). Kapitlet i sin helhet bifogas till detta yttrande. Kriminalvården Region har yttrat följande: Kriminalvårdschefen för verksamhetsområde har efter att ärendet uppmärksammats i media haft personlig kontakt med vårdnads- havaren och i samråd med henne kommit överens om på vilket sätt in- formation om C.H:s kommande permissioner skall ske. Kriminal- vårdschefen har också informerat vårdnadshavaren om att anstalten inte kommer att medverka till att förlägga C.H. framtida permissioner till A. C.H. är införstådd om det. I stort sett alla intagna på anstalten är dömda för brott för vilka enligt bestämmelserna i 35 § KvaL information skall lämnas till brottsoffer. Således skall all personal med klientnära arbetsuppgifter kunna hantera målsägandeinformation. Av utredningen framgår att kontaktmannen i aktuellt ärende saknar kunskap om hur man söker efter brottsoffrens adress i folkbokföringens 2 007 /0 8:JO1 Hon har heller inte med högre chef eller klienthand- läggare samrått i ärendet, vilket hon enligt Region mening skulle ha gjort, innan hon medgav permission till det område, där brottsoffret är bosatt. Det föreligger ett angeläget utbildningsbehov inom anstalten att lära kontaktmännen handlägga målsägandeinformation enligt rättsvårds- handboken. Anstalten kommer att se till att sådan utbildning kommer till stånd. Huvudkontoret vill för egen del anföra följande. Formerna för hur målsägande skall underrättas om sin rätt till information enligt 35 § KvaL är reglerade i Kriminalvårdens som utgör ett stöd för den person som handlägger visst ärende. Vårdaren E.G. handlade frågan om målsägandeinformation. Hon sökte målsägandebiträdet, advokaten , för att efterhöra målsägan- dens inställning i informationsfrågan. Sådan kontakt är fullt legitim att ta och torde vidare, under förutsättning att målsäganden specifikt hänvisat till sitt biträde i fråga om målsägandeinformation, kunna vara tillräcklig. I förevaran- de fall har emellertid någon sådan hänvisning inte givits. Som alternativa sätt att ta reda på korrekta uppgifter om målsäganden före- slås i handboken bl.a. en sökning i SPAR. En sådan sökning hade i det aktuel- la fallet lett till att målsäganden hade kunnat underrättas på ett korrekt sätt. Anstalten kan därför i detta avseende inte sägas ha gjort vad som ålegat den. Att svaret på förfrågan om målsägandeinformation uteblivit kan inte heller i ett fall som det förevarande jämställas med ett nekande svar eftersom osäker- het har förelegat i fråga om målsäganden verkligen fått förfrågan. I samman- hanget kan dock noteras att den person som handlade frågan om målsägande- information och permission för C.H. förutom att ta kontakt med målsägande- biträdet även försökte hitta korrekta uppgifter på annat sätt än genom sökning i SPAR. Sammantaget ser Kriminalvården särskilt med beaktande av att fråga är om allvarlig brottslighet riktad mot ett barn och att anstalten varit medveten om eller i varje fall misstänkt att någon information inte nått målsäganden allvarligt på det inträffade och anser att anstalten under förevarande omstän- digheter borde ha övervägt att inte medge C.H. Av utredningen framgår att det främst är fråga om bristfällig handläggning i ett enskilt fall. Kriminalvården delar mot denna bakgrund regionens bedömning i fråga om vikten och behovet av utbildning i fråga om målsägandeinformation. Kriminalvården vill vidare anföra följande. Kriminalvårdens controllerfunktion fick i uppdrag att genomfö- ra en genomlysning av målsägandeinformationen. Syftet var att se om hanter- ingen av informationen handläggs i enlighet med lagstiftningen, Kriminalvår- dens föreskrifter, rättshandbok och olika former av systemstöd. Översynen syftade även till att visa på goda och säkra rutiner för arbetet och påtala even- tuella brister och förbättringsmöjligheter. I en rapport (dnr 02-2006-21657) anfördes bl.a. följande: Vi har i våra stickprovskontroller i de allra flesta fall funnit att förfrågan om målsägandeinformation hanterats korrekt och har skickats till rätt personkrets. Rutinerna när svar på förfrågan om målsägandein- formation inkommer alternativt inte inkommer skiftar mellan de tillfrå- gade anstalterna. Vissa anstalter sätter i förfrågan när svar senast skall inkomma. Den tiden sätts i relation till den strafftid den intagne har. Andra anstalter väntar och betraktar uteblivet svar som ett nej. dokumenteras att svar inte inkommit. När svar inte in- kommit kontrollerar de flesta adressen och några anstalter skickar på- minnelse. Några anstalter skickade med svarskuvert i förfrågan. När för- frågan kommer i retur uppger samtliga anstalter att de efterforskar 2 007 /0 8:JO1 adressen enligt handbokens rekommendationer. Följer man råden i handboken anser man att det normalt inte är några svårigheter, men väl tidsödande, att få fram rätt adress. Sammanfattningsvis kan sägas att möjligheterna att göra fel och/eller tillämpa regelverket olika är stora i arbetsprocessen runt målsägandeinformation. Det är oerhört viktigt och en förutsättning för att hanteringen i övrigt skall bli korrekt att det finns tillräcklig kompetens och kontrollsystem i det skede när man avgör vem som skall tillfrågas om målsägandeinformation. uppfattas av de flesta anstalter som ett bra stöd men det har uppkommit ett antal frågor där tydligare normering efterfrågas. Kriminalvården genomför nu en översyn av avsnittet om målsägandeinfor- mation i rättsvårdshandboken för att ge ytterligare stöd vid handläggningen av dessa ärenden. Kriminalvårdens generaldirektör har i en skrivelse till berörd personal lämnat kompletterande anvisningar om hur målsägandeinformationen skall hanteras i avvaktan på att översynen av handboken blir färdig. Till yttrandet bifogades även det nämnda avsnittet om målsägandeinfor- mation ur . Under förutsättning att en intagen avtjänar straff för ett brott som har riktat sig mot någons liv, hälsa, frihet eller frid skall målsäganden, enligt 35 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, tillfrågas om han eller hon vill bli un- derrättad om den intagnes situation, t.ex. i vilken anstalt den intagne befinner sig och om den intagne får vissa typer av permission. Kriminalvården har således en lagstadgad skyldighet att fråga målsäganden om han eller hon vill hålla sig underrättad om den intagne. Kriminalvården kan sedan, i vissa un- dantagsfall, frångå en sådan begäran, t.ex. om en underrättelse kan befaras medföra fara för den intagnes liv eller hälsa. Jag vill dock betona att måls- äganden alltid skall tillfrågas. På vilket sätt målsäganden skall tillfrågas är inte reglerat i lag eller annan författning. I Kriminalvårdens rättsvårdshand- bok finns emellertid ett utförligt och instruktivt avsnitt i frågan. Av remissva- ret framgår också att Kriminalvården tar problemet med målsägandeinforma- tionen på stort allvar, och jag noterar att en översyn nu görs av det aktuella avsnittet i rättsvårdshandboken i syfte att ytterligare underlätta tillämpningen av 35 § kriminalvårdslagen. När det gäller det aktuella fallet har Kriminalvården lämnat en redogörelse för vilka åtgärder som vidtogs i försöket att kontakta målsäganden. Som framgår av yttrandet har dock anstalten inte vidtagit samtliga de åtgärder som finns upptagna i rättsvårdshandboken. Särskilt anmärkningsvärt är att SPAR- registret inte utnyttjats. För denna underlåtenhet förtjänar anstalten allvarlig kritik. Jag instämmer också i Kriminalvårdens, Region , kritiska syn på att ärendet inte överlämnades till högre chef för beslut. Jag är medveten om att det i vissa fall i synnerhet vid sexualbrott är mycket ovanligt att målsägandens namn och adress redovisas i den del av domen som är offentlig, eftersom dessa uppgifter, av förklarliga skäl, åtnjuter ett starkt sekretesskydd. I samband med att domen expedieras till Kriminal- vården redovisas heller inte målsägandens namn och adress i de fall där dom- stolen förordnat om sekretess och om att denna skall bestå. 2 007 /0 8:JO1 att det ibland kan vara svårt eller i vart fall omständligt för Kriminalvården att fullgöra sina skyldigheter enligt 35 § kriminalvårdslagen. I föreslås, som sagts, en rad olika sätt att få fram aktuella adressuppgifter m.m. Där nämns i och för sig målsägandebiträdet som en eventuell kontaktmöjlighet. Enligt min mening bör dock Kriminalvår- den inte förlita sig på målsägandebiträdet. Det är att märka att målsägandebi- trädets uppdrag, i normalfallet, avslutas senast i samband med att domen i brottmålet vinner laga kraft och att målsägandebiträdet därefter inte har någon skyldighet att bistå vare sig målsäganden eller Kriminalvården. Med hänsyn till vad Kriminalvården i övrigt har anfört finner jag att någon ytterligare åtgärd inte är påkallad från min sida. 2 007 /0 8:JO1 Central statsförvaltning, arbetsmarknads- myndigheter m.m. Fråga om arbetslöshetskassorna är skyldiga att vara tillgängliga per e-post (Dnr 4929-2005) I en anmälan till JO klagade på Arbetslöshetskassan Alfa (Alfa-kassan). Hon uppgav bl.a. att hon hade försökt att nå Alfa-kassan per telefon ett hundratal gånger men aldrig nått fram. Då hon försökte att skicka ett e-postmeddelande, visade det sig att kas- san har lagt ned sin e-postsvarstjänst för att fokusera sina resurser på att svara i telefon. Alfa-kassan anmodades att göra en utredning och yttra sig över anmälan. Kassaföreståndare och försäkringsledare gav in Alfa-kassans remissvar av vilket framgick följande. Alfa-kassan är öppen för anslutning av alla yrkeskategorier på arbetsmarkna- den. Härutöver har Alfa-kassan regeringens uppdrag att betala ut grundersätt- ning till dem som inte är anslutna till någon a-kassa. Kassan har haft begränsade möjligheter att skaffa resurser och anställa till- räckligt med personal med de medel staten betalat till Alfa-kassan för verk- samheten med grundersättning. Genom att avtalet med staten ändrades från har Alfa-kassan numera bättre möjligheter att förstärka och satsa på service och tillgänglighet. , som anslöt sig till Alfa-kassan , in- kom med en anmälan om arbetslöshet . Efter det att an- sökan kompletterats fattades beslut i ärendet . Vad avser ytterligare kontakter med kassan har hon enligt en tjänsteanteckning haft telefonkontakt med kassan . Kassan har haft ett kraftigt ökat inflöde av ärenden. Till följd härav ökade handläggningstiderna, vilket i sin tur genererade ett ökat antal telefonförfrågningar och hög belastning på telefonin. Tillgängligheten blev därmed sämre för den enskilde. I anledning härav valde kassan att kon- centrera handläggarresurserna till ersättningsärenden i syfte att därigenom åtminstone minska belastningen på telefonin. september anställdes 25 personer som extra telefonipersonal för att besvara enklare försäkringsfrågor. Kassans 25 telefonlinjer är öppna och bemannade kl. 09.0012.00 och 13.0015.00 och kommer fr.o.m. att vara öppna mellan och 15.00. Antalet samtal som kan köplaceras kommer då också att utökas. De redan vidtagna åtgärderna har medfört kortare kötider och tillgängligheten per telefon ligger på av antal påringningar. De planerade åtgärderna torde förbättra situationen ytter- ligare. Vidare har handläggningstiderna kortats och låg strax före julhelgen . stängdes tills vidare e-postadressen . Detta innebär emellertid inte att all e-post är stängd. All övrig e-postverksamhet fungerar som tidigare och har även byggts ut . En meddelandeservice via den s.k. Internetkassan har vidare öppnats 2 007 /0 8:JO1 , till vilken ca 20 000 personer har till- gång. Stängningen av den nämnda e-postadressen annonserades på kassans hem- sida och personer som använt sig av kassans e-postadress har i svarsform hänvisats till alternativa kontaktvägar []. Bakgrunden till att kassan valde att tills vidare stänga den aktuella e- postadressen var följande. Adressen var öppen för frågor i försäkringsärenden inte bara för personer anslutna till kassan utan även för allmänheten. En stor andel av de frågor som mottogs och besvarades avsåg därför inte kassans ärenden. Arbetet med denna e-post blev därför mycket betungande och re- surskrävande. Åtta handläggare var avsatta enbart för att administrera e-post och behov av ytterligare personalförstärkning förelåg. Enligt kassans erfarenhet föranleder en besvarad förfrågan via e-post ytter- ligare frågor. Kommuniceringen i det enskilda ärendet blir därigenom splitt- rad, vilket medför att överblickbarheten av frågor och svar blir dålig. Härtill kommer att möjligheterna att lämna korrekt information begränsas av att frågorna till följd av försäkringens komplexitet ofta är oklara. Det är dessut- om vanligt att samma person både ringer och sänder e-post i samma ärende, varför ett svar per e-post redan kan ha avgivits per telefon. Genom att stänga den aktuella e-postadressen koncentrerades handläggar- resurserna i likhet med vad ovan beskrivits beträffande telefonin till ersätt- ningsärendena vilket medförde kortare handläggningstider. Kassan avser emellertid att öppna en effektivare och modifierad form av den tidigare e-postadressen för försäkringsfrågor med fler riktade adresser och med inriktning mot telefonsvar när detta är mest rationellt. Avslutningsvis vill kassan vad gäller kassans skyldighet att vara tillgänglig anföra att kassan, oaktat arbetslöshetskassorna inte utgör myndigheter och därmed inte är skyldiga att följa förvaltningslagens bestämmelser i sin ären- dehantering, alltid strävar efter att följa förvaltningslagens handläggningsreg- ler i enlighet med kommentarerna i den av Inspektionen för arbetslöshetskas- sorna utarbetade handboken . gavs möjlighet att kommentera remissvaret men hördes inte av. Det kan nämnas att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) här- efter i en rapport till regeringen behandlat bl.a. frågan om Alfa-kassans tillgänglighet. I rapporten konstateras bl.a. att kassan hade stängt sin e-postadress i syfte att frigöra personal för handläggningen, att kassan lämnat en åtgärdsplan i frågan i vilken kassan bl.a. angett att den kommer att mer långsiktigt se över bemanning etc. vad avser telefontjänst och e-post samt att möjligheten att skicka e-post till kassan öppnades igen i febru- ari 2006. (Se rapport 2006:16 Kostnadsutvecklingen för anslaget 22:8 ap.3, Bidrag till administration av grundbeloppet.) I ett beslut anförde JO följande. JO har till främsta uppgift att utöva tillsyn över att myndigheter och deras befattningshavare efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Arbetslöshetskassorna är inte myndigheter och står därför under JO:s tillsyn endast till den del deras verksamhet innefattar myndighets- 2 007 /0 8:JO1 Kassornas handläggning av ärenden om ersättning är exempel på sådant som kan bli föremål för JO:s granskning (se JO:s ämbetsberättelse 1977/78 s. 242). Frågor som rör arbetslöshetskassornas tillgänglighet dvs. enskildas möjlig- het att komma i kontakt med kassan avser normalt inte myndighetsutövning. För att kassorna skall kunna fullgöra sina uppgifter med ersättningsärendena är det emellertid nödvändigt att de kan nås i dessa avseenden. Sådana kontak- ter kan enligt min mening hänföras till myndighetsutövningen. För myndigheter gäller att de skall följa förvaltningslagens (1986:223) reg- ler. När det gäller exempelvis skyldigheten att kommunicera uppgifter i er- sättningsärenden har det ansetts att kassorna bör inhämta ledning i förvalt- ningslagens regler (se bl.a. JO:s beslut , dnr 4448- 2000, JO:s hemsida, . Det är naturligtvis önskvärt att kassorna i dessa ärenden också beaktar den införda regeln i förvaltningslagen (5 §) enligt vilken enskilda skall kunna kontakta en myndighet med hjälp av elektronisk post. Någon skyldighet föreligger dock inte i detta hänseende. Av remissvaret framgår dock att Alfa-kassan använder sig av e-post i kontakterna med allmänheten och enskilda sökande. Vid sådant förhållande måste den enskilde kunna utgå ifrån att systemet fungerar och att den e-post som skickas med anledning av ett ersättningsärende tas om hand. I de situationer en stäng- ning befinns nödvändig måste åtgärder vidtas för att minska olägenheterna av stängningen. I detta fall har upplysts att kassan informerade om stängningen på kassans hemsida och att enskilda som skickade e-post till den aktuella adressen hänvisades till andra kontaktvägar. Med hänsyn härtill stannar jag vid gjorda uttalanden i den delen. har också anfört att det varit svårt att komma fram till kas- san på telefon. I vilken närmare utsträckning som Alfa-kassan bör vara till- gänglig på telefon är emellertid en resursfråga som jag inte kan uttala mig om. Fråga om en arbetslöshetskassas åtgärd att hålla inne ersättning skulle ha dokumenterats i ett formligt beslut (Dnr 5088-2005) I en anmälan till JO klagade . på Metallindustriarbetarnas arbetslöshets- kassa (numera arbetslöshetskassa). I anmälan uppgav N.E. Han hade anmält sig till studier på halvfart och var aktivt arbetssökande. efter kursstart sände han in kassakort i vilka han deklarerade att studier hade påbörjats. För att förtydliga att han studerade på halvfart deklarerade han fyra timmars arbete eftersom det inte fanns några andra närliggande valalternativ på kassakorten. Efter utredning beslutade kassan att stänga av honom från rätt till ersättning vilket i praktiken blev eftersom han var avstängd under pågående utred- ning. Han är kritisk till avstängningen . 2 007 /0 8:JO1 Handlingar i ärendet hämtades in från arbetslöshetskassan. Bland dessa fanns en begäran om skriftlig förklaring av N.E. till att han den 29 augusti11 fått ersättning motsvarande sam- tidigt som han studerat. I skrivelsen uppgav kassan att den avsåg att utreda saken och fatta ett beslut om återkrav samt att ersättningen var stoppad utredningen pågick. Kassan anmodades att yttra sig angående frågan om åtgärden att hålla inne ersättning borde ha dokumenterats i ett överklagbart beslut. gav in ett remissvar av vilket framgick bl.a. följande. Hade det då gjort någon skillnad för N.E. i fall beskedet om att hålla inne ersättningen i stället meddelats i ett överklagbart beslut? Frågan blir bara intressant om en omprövningsbegäran inkommer innan kassan fattat beslut i ersättningsfrågan (därefter hålls ju ingen ersättning inne). Kassan hade sanno- likt avslagit omprövningsbegäran då N.E. riskerade att inte anses vara ersätt- ningsberättigad överhuvudtaget med studier ... N.E. hade då kun- nat överklaga beslutet och fått det prövat i länsrätten (men då blir frågan bara teoretisk eftersom kassan hunnit fatta beslutet om ersättningsrätt långt innan beslutet om innehållande av ersättning fattats i länsrätten). Fördelen med en möjlighet att överklaga hade i och för sig varit att det då skapats en rättspraxis om när och i vilken omfattning kassan äger rätt att hålla inne ersättning, vilket saknas . Kassan hade dock hellre sett en tydlig lagstiftning, för en ökad förutsägbarhet för den sökande. Kassan har inte funnit något uttryckligt krav i lag eller annan rättskälla som påvisar att kassan borde fattat ett överklagbart beslut i frågan att hålla inne ersättningen. Någon egentlig fördel för N.E. att få ett sådant beslut har kassan inte heller funnit. gavs möjlighet att kommentera remissvaret men hördes inte av. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) ombads härefter att yttra sig i frågan om en arbetslöshetskassas åtgärd att hålla inne ersättning bör dokumenteras i ett formligt beslut som efter omprövning skall kunna överkla- gas. IAF gav in ett yttrande av vilket framgick bl.a. följande. IAF delar den uppfattning som har fram- fört, särskilt med hänsyn till den enskildes rättssäkerhet, att rätten att hålla inne ersättning bör ges direkt lagstöd. Ett lämpligt förfarande, vid tveksamhet om det föreligger rätt till ersättning i någon omfattning, helt eller delvis, bedöms vara att som gör använda sig av provisoriskt beslut om att hålla inne ersättning, eller att ersättning betalas ut med lägre belopp, till dess att slutligt beslut fattas. Det måste därvid föreligga sannolika skäl till att rätten till ersättning kommer att påverkas. Den enskilde skall kunna begära omprövning av beslutet, och om- prövningsbeslutet skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. När utredning anses klar fattas ett slutligt beslut och i vissa fall har utredningen avslutats i så pass god tid att provisoriskt beslut inte kommer att behöva tas. Med detta förfarande kommer beslut om minskning eller indragning av er- 2 007 /0 8:JO1 sättning som ogillas av den som det berör att omprövas. Genom direkt lagstöd till omprövning och överklagan av beslut som ingriper negativt på rätten till ersättning tillvaratas den enskildes rättssäkerhet. Under handläggningens gång är det viktigt att handläggningen av ärendet sker skyndsamt så att ett slutligt beslut kan fattas. Så länge reglering saknas i lag utöver 66 § tredje stycket lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () är det den rådande praxisen som alltjämt gäller vilken är väl förankrad. Det innebär att arbetslöshetskassorna även i fortsättningen skall innehålla ersättning under utredningstid, där det finns skäl till att ifrågasätta rätten till ersättning, under förutsättning att den totala ersätt- ningen som innehålls inte uppgår till högre belopp än det som kan komma i fråga för den aktuella sanktionsåtgärden. Förutsättning för att innehålla er- sättning bör även med rådande praxis vara att det kan anses sannolikt att er- sättningen kommer att minskas eller dras in.