frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — I de fall de uttryckta åsikterna är oförenliga med anställ- ningen eller menligt påverkar arbetstagarens sätt att utföra sitt arbete, kan det uppstå en situation där arbetsgivaren inte heller längre kan förlita sig på att arbetstagaren kan utföra sina arbetsuppgifter på ett sådant sätt som rimligen kan krävas. Agerandet kan i praktiken naturligtvis även leda till att det blir omöjligt för den anställde att utföra sitt arbete på ett sätt som arbetsgivaren kan acceptera. Detta får till följd att av arbetstagaren framförda yttranden, under vissa omständigheter, kan leda till arbetsrättslig påföljd. En arbetstagare har således rätt att ge uttryck för och att ge offentlighet åt sin uppfattning på sätt som följer av regeringsformen och tryckfrihetsförordning- en, där innehållet i yttrandet inte är undantaget från yttrandefrihetsrätten en- ligt lag. begränsar dessa rättigheter inte den offentlige arbetsgiva- rens rätt att vidta åtgärder med anledning av att arbetstagaren misskött sina åligganden i arbetet. Misskötsamhet i arbetet kan rendera arbetstagare arbets- rättslig påföljd även för det fall misskötsamheten främst bestått av innehållet i framförda yttranden. I förevarande fall har M.A. inte uttalat sig som privatperson utan som an- ställd ekonomichef och som sådan som företrädare för myndigheten. Därmed torde yttrandet falla utanför ramarna för den rätt som ges jml. reglerna om meddelarfrihet, tryckfrihet samt yttrandefrihet. Meddelarfriheten gäller inte myndigheter som sådana, och tryckfrihetsförordningen hindrar heller inte ett ingripande mot ett meddelande/yttrande från en myndighetsperson med stöd av allmän lag. Det är i detta fall inte ens tveksamt eller svårt att avgöra om den anställde uttalat sig som myndighets- eller privatperson. Brevpapperet som använts är stadens och brevet är undertecknat med namn och titel. Vissa av de arbetstagare som mottog skrivelsen uppfattade innehållet som en order given från ekonomichefen, vilken ingick i ledningsgruppen. Även om M.A. hade en från sin arbetsgivare avvikande uppfattning måste han ändå i sin tjänstutövning följa arbetsgivarens beslut och andra direktiv. Har arbetsgivaren exempelvis beslutat om omorganisation, som i detta fall, får inte arbetstagaren sabotera detta beslut. har inte fullgjort sina ålagda arbetsuppgifter. har dessutom försökt förmå andra i organisationen att inte fullgöra sina åligganden. Särskilt besvärande är det faktum att M.A. in- nehar en tjänst som ekonomichef för verksamheten samt är nämndens sekrete- rare och att innebörden av M.A:s skrivelse bl.a. är att han inte anser att de uppdrag som utdelats av förvaltningschefen förankrats i nämnden. Arbetstagarens tjänsteställning har betydelse såtillvida att högre krav kan ställas på den som har chefsbefattning. Tjänstens beskaffenhet som ekonomi- chef/nämndsekreterare är av sådan art att även övriga arbetstagares sätt att utföra sina arbetsuppgifter negativt har påverkats av ekonomichefens åsikter. 2 007 /0 8:JO1 Ekonomichefens inställning till och hans åsikter om BoB-gruppen har in- verkat på hans sätt att utföra sina arbetsuppgifter och har därför lett till miss- skötsamhet. Ekonomichefen har inte haft skälig grund eller godtagbara skäl för sitt handlande. Arbetsgivarens försök att få ekonomichefen att samverka kring omorganisationen har heller inte varit ringa. Trots detta har denne inte varit beredd att respektera arbetsgivarens önskemål. Skäl att agera mot arbets- tagaren på grund av att han ej ansetts ha uppfyllt sin del av anställningsavtalet har därför funnits. Grunden kan hänföras till misskötsamhet men kan även ses som obstruktion från den anställdes sida. Åsikterna uttryckta i den aktuella skrivelsen har inneburit skada för arbets- givaren då arbetsuppgifterna i BoB-gruppen härefter varit svårare att utföra. Av intresse är Arbetsdomstolens bedömning av problemet i liknande fall. Här återges utdrag ur Arbetsdomstolens domskäl i dom AD 03 nr 51. En myndighet kan i regel inte ingripa mot en anställd vid myndigheten för att den anställde genom att utnyttja sina grundlagsfästa fri- och rättigheter förorsakat störningar i verksamheten eller skadat myndighetens anseende och allmänhetens förtroende för myndigheten. Annat kan måhända gälla om det är fråga om arbetstagare med en utpräglad förtroendeställning och direkt ansvar för myndighetens beslut eller i andra ytterlighetssituationer. Ett utrymme finns för att vidta åtgärder med anledning av allvarliga samarbetssvårigheter, även om dessa ytterst i viss mån kan ha sin grund i att en arbetstagare utnytt- jat sina grundlagsfästa fri- och rättigheter. Givetvis bör en myndighet också kunna ingripa mot en anställd som inte utför sina arbetsuppgifter på ett riktigt sätt. En kommentar härtill är att det i aktuellt ärende rör en anställd i en klar förtroendeställning. På en ekonomichef kan kravet ställas att han skall vara ett föredöme, särskilt när det gäller allvarliga frågor om förvaltningens ekonomi. Han har bl.a. föranlett betydande samarbetssvårigheter i det viktiga bud- get- och organisationsarbetet, inte bara genom ord utan också genom sin pas- sivitet. Det är orimligt och ohållbart att en chef på den nivån och i sin befatt- ning verkar för en annan uppfattning än den som är myndighetens, särskilt under en för förvaltningsorganisationen så pass sårbar period som den inför en omorganisation. I den uppkomna situationen har förvaltningen haft fog för att med en skriftlig erinran understryka förvaltningens uppfattning i de med honom förda diskussionerna. Det skall här också framhållas att en erinran från arbetsgivarens sida är en från rättslig synpunkt ringa åtgärd. Det handlar inte om varning eller annan allvarlig disciplinåtgärd. Den meddelade erinran är bara en tydlig markering av arbetsgivarens missnöje med ekonomichefens prestationer. Slutligen skall understrykas att den meddelade erinran inte på något sätt varit ägnad som en åtgärd från arbetsgivarens sida att försöka begränsa den grundlagsfästa yttrandefrihet som tillkommer varje medborgare. lämnade in hand- lingar i ärendet till JO. Bland dessa handlingar fanns bl.a. den av M.A. upp- rättade handlingen Reflektioner och ifrågasättanden BoB-gruppen. I ett beslut anförde JO följande. JO utreder som regel inte klagomål som gäller förhållandet mellan arbetsgiva- re och arbetstagare. Detta beror på att det finns en särskild ordning för hur sådana tvister skall lösas. Det skall ske genom fackliga förhandlingar eller i sista hand genom en rättegång enligt bestämmelserna i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Enligt de regler som gäller för JO:s verksamhet 2 007 /0 8:JO1 skall JO vara återhållsam med att uttala sig i sådana frågor. I detta fall har min granskning varit inriktad enbart på frågan om nämndens ingripande genom sin erinran har inneburit en kränkning av M.A:s ytt- randefrihet. I 2 kap. 1 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas endast i den utsträckning och på det sätt som framgår av föreskrifterna i 12 och 13 §§. Betydelsefulla inskränk- ningar i yttrandefriheten följer av sekretesslagens (1980:100) olika föreskrif- ter om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Det allmänna omfattar t.ex. kommunens valda församlingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär bl.a. att en myndighet inte får ingripa mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grund- lagsstadgade rätt att yttra sig eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter eller, genom generella uttalanden eller kritik i enskilda fall, försöka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket denne utnyttjar sin yttrandefrihet. Detta gäller även i de fall en myndighet anser att arbetstagaren har lämnat felaktiga uppgifter. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter. Lagregleringen ger offentligt anställda samma skydd som alla andra med- borgare. En offentligt anställd kan således ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet, såvitt tystnadsplikt inte gäller för uppgifterna. Reglerna till skydd för yttrandefriheten fritar dock inte den anställde från skyldigheten att lojalt rätta sig efter arbetsgivarens beslut och direktiv angå- ende hur verksamheten skall bedrivas. Av det civilrättsligt reglerade anställningsförhållandet mellan myndigheten och den enskilde kan följa faktiska begränsningar av dennes möjligheter att utnyttja den grundlagsskyddade yttrandefriheten. Den som är anställd vid en myndighet kan t.ex. inte under hänvisning till regeringsformens regler om yttrandefrihet kräva att i tjänsten få hålla föredrag eller föreläsningar där han framför sin syn på anställningsmyndighetens verksamhet. Av arbetsgivarens allmänna rätt att leda och fördela arbetet följer att utövandet av sådana aktivi- teter kräver arbetsgivarens godkännande. En arbetsgivare måste kunna ställa krav på att arbetsuppgifterna fullgörs även om detta innebär en faktisk be- gränsning av de anställdas möjligheter att begagna sig av yttrandefri- heten (jfr JO 1993/94 s. 496). Detta innebär dock inte att den anställde är förhindrad att fritt uttrycka sina privata åsikter om exempelvis sådana beslut och direktiv. I det nyssnämnda JO-beslutet anförde dåvarande JO bl.a. att det knappast kan anses korrekt av en offentlig arbetsgivare att bedöma de uttalanden som en tjänsteman gör i kraft av sin yttrandefrihet med utgångspunkt i frågan om hans lojalitet inför arbetsuppgiften. Enligt nämndens yttrande hit har M.A:s åsikter om den s.k. BoB-gruppen inverkat på hans sätt att utföra sina arbetsuppgifter och därför lett till missköt- 2 007 /0 8:JO1 Utan att ta ställning till riktigheten av detta påstående konstaterar jag att den kritik som enligt ordalydelsen lagts till grund för erinran hänför sig enbart till den faktiska åtgärden att upprätta och sprida handlingen Reflektio- ner och ifrågasättanden BoB-gruppen. Enligt min mening kan den hand- lingen inte läsas på annat sätt än att den ger uttryck för M.A:s personliga åsikter. Det kan från yttrandefrihetsrättsliga synpunkter inte göras gällande att han uttalar sig som företrädare för myndigheten. Jag kan med hänvisning till det sagda och med hänsyn till vad som har kommit fram under utredningen här inte finna annat än att nämnden på ett otillåtet sätt har kränkt M.A:s grundlagsfästa yttrandefrihet. Jag är naturligtvis mycket kritisk till detta. Fråga om tjänstemäns agerande i anledning av formulering i en insändare har inneburit en kränkning av anställds yttrande- och meddelarfrihet (Dnr 1937-2005) I en anmälan till JO framförde C.L. klagomål mot vård-, äldre- och omsorgs- förvaltningen i kommun angående ifrågasatt kränkning av yttran- de- och meddelarfriheten. Av anmälan och därtill fogade tidningsartiklar framgick bl.a. följande. C.L., som arbetar som personlig assistent inom vård-, äldre- och omsorgs- förvaltningen, skrev en insändare till . I insändaren, som publicerades , anförde han bl.a. följande. Vad man behöver inom vård och omsorg är löner som gör att man kan leva på lönen utan bidrag. Är det för mycket begärt? Vi behöver inte flera chefer utan mer folk på golvet som gör skitjobbet. Kan man inte inse detta, då har man verkligen hamnat på fel plats i livet. Man kan inte bygga ett hus genom att börja med taket, man måste börja med grunden, alltså med dem som gör skitjobbet. I anledning av insändaren blev C.L. uppringd av enhetschefen och kallad till ett möte med förvaltningschefen , något som C.L. Vid samtalet uttalade att om C.L. ansåg att han hade ett skitjobb borde han överväga att söka ett nytt arbete. Anmälan remitterades till Vård-, äldre- och omsorgsnämnden i kommun för utredning och yttrande över vad som framförts i anmälan. 2 007 /0 8:JO1 Nämnden antog som sitt remissvar en tjänsteskrivelse undertecknad av för- valtningschefen och områdeschefen . I remissvaret anfördes följande. Upprinnelsen till C.L:s insändare är en verksamhetsdag på som arrangeras av vård-, äldre och omsorgsförvaltningen. Under denna dag träffas medarbetare och nämndens politiker för genomgång och diskussion kring verksamhetsberättelserna från föregående år och även i mindre grupper utbyta erfarenheter och åsikter kring vissa frågor. Verksamhetsdagen är en del i förvaltningens arbete att uppmuntra medarbetare till delaktighet och engage- mang. Övertygelsen att en framgångsrik verksamhet har sin grund i engage- rade och kompetenta medarbetare är också ett av de mål som lyfts fram i måldokumentet Ett gott liv med vård och omsorg i . I denna finns också fastslaget att medarbetare kan förvänta sig att ha möjlighet till inflytande på beslut som rör den egna arbetsplatsen och få framföra idéer och ta initiativ i syfte att utveckla verksamheten. Inom förvaltningen arbetas det mycket med frågor som uppmuntrar till delaktighet och inflytande och vi är väl medvetna om yttrandefriheten och de möjligheter denna ger alla och envar att föra fram sina åsikter. I C.L:s insändare framförs att det behövs mer folk på golvet som gör skit- jobbet och att det inte går att börja med taket utan man måste börja med grunden, alltså med dem som gör skitjobbet. Denna formulering och om- nämning för arbetet som skitjobb gav en reaktion hos oss som ansvariga för verksamheten. Vi anser att arbetet inom vård och omsorg är ett viktigt och kvalificerat arbete som kräver både kompetens och utbildning för att ge en god kvalitet i insatserna. Ett kontinuerligt arbete pågår med att uppvärdera arbetet och förmedla en positiv bild av arbetet inom vård och omsorg både till dem vi arbetar för och dem som kan komma att söka sig till arbete hos oss. En omnämning av arbetet som skitjobb tycker vi därför är en olycklig formule- ring som ger en felaktig bild av arbetet. Vi anser också att det är en bild av arbetet som kan uppfattas väldigt negativt och kränkande för de vårdtagare som är beroende av våra insatser, inte minst för de brukare som har personlig assistans och som en följd av omfattande funktionshinder är helt beroende av sina personliga assistenter. Av denna anledning ville vi träffa C.L. och höra kring hur han omnämner och ser på sitt arbete. I samråd med områdeschef ringde enhetschef upp C.L. den 22/3 -05 för att bjuda in honom till ett möte dagen där- på. Vid samtalet betonades att det inte handlade om att han skrivit sin insän- dare och framfört åsikter utan att det var formuleringen och uttrycket skitjobb som vi ville prata med honom om. Vid detta samtal framförde att: Om man har inställningen att man har ett skitjobb, så kanske man inte är på rätt plats? Detta sades generellt och inte som en uppmaning att C.L. borde söka sig annat arbete. uppgav att den föreslagna tiden inte passade och att han inte var intresserad av ett möte. Tilläggas bör att det senare framkom att detta telefonsamtal hördes ut i brukarens hem då högtalaren på telefonen enligt uppgift var påkopplad. Detta var inget som blev upp- lyst om vid samtalet och kan anses direkt olämpligt då det kan vara känsliga uppgifter både ur sekretess- och integritetsaspekten som tas upp vid samtal. Den 29/3 -05 ringer undertecknad områdeschef upp C.L. för att höra hur han uppfattat syftet med inbjudan till vårt första möte. Detta samtal gjordes i samråd med förvaltningschef . Åter- igen betonades att det inte handlade om att han skrivit insändare utan om- nämningen av arbetet. förklarade att han aldrig sagt eller skrivit att arbe- tet är ett skitjobb utan att det är ett vedertaget begrepp som är brukligt att använda. Han får då svaret att det är tydligt att vi har olika tolkningar och innebörder i ordet och att vi inte behöver diskutera de uppenbart olika tolk- ningarna. Jag påpekar också vid samtalet att vårt möte inte skulle handla om några andra frågor eller att vi såg negativt på att han skrivit insändare, utan att 2 007 /0 8:JO1 vi önskade ett möte för att prata vidare om hans uppfattning om sitt arbete och hur vi på olika sätt kan samverka med frågan att uppvärdera arbetet. C.L:s inställning till ett samtal med oss var fortsatt negativ och han menade att vi fick komma ner till den fackliga expeditionen om vi ville honom något mer. Detta samtal ägde rum inne hos medicinskt ansvarig sjuksköterska , som kan intyga vad som sades av undertecknad, dock ej hela sam- talet då ingen form av högtalare användes. förklarat att han inte menat att jobbet var ett skitjobb har frågan för mötet klarats ut och från förvaltningens sida var ärendet därmed avslutat. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. I 2 kap. 1 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av yttrandefriheten får enligt 2 kap. 12 § regeringsfor- men ske endast genom lag eller, i vissa fall, genom annan författning. Någon sådan begränsning är dock inte aktuell i förevarande fall. I tryckfrihetsförordningen ges kompletterande bestämmelser för en speciell del av yttrandefriheten, nämligen den del som avser yttranden i tryckt skrift, s.k. meddelarfrihet. Meddelarfriheten enligt 1 kap. 1 § andra stycket tryckfri- hetsförordningen innebär att det står varje medborgare fritt att med iaktta- gande av de bestämmelser som är meddelade i tryckfrihetsförordningen till skydd för enskild rätt och allmän säkerhet i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst. Yttrandefriheten utgör en förutsättning för en fri debatt om lämpligheten och riktigheten av myndigheternas handlande och möjliggör därmed också en granskning av hur offentliga tjänstemän sköter sina åligganden. Lagregleringen om yttrandefrihet ger offentligt anställda samma skydd som alla andra medborgare. En offentligt anställd kan således fritt ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet, såvitt tystnadsplikt inte gäller för uppgifterna. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsstadgade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En arbetsgivare kan således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall försöka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket yttrandefriheten används. Detta gäller även i de fall en myndighet anser att arbetstagaren har lämnat felaktiga uppgifter. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter. 2 007 /0 8:JO1 Den som är anställd vid en myndighet har alltså rätt att, utan att behöva frukta att bli föremål för repressalier från myndighetens sida, offentligt fram- föra från arbetsgivarens uppfattning avvikande synpunkter på myndighetens organisation och verksamhet. Reglerna till skydd för yttrandefriheten fritar dock självfallet inte den anställde från skyldigheten att i arbetet lojalt rätta sig efter arbetsgivarens beslut och direktiv angående hur verksamheten skall bedrivas, oavsett vilken uppfattning han eller hon kan ha om dessa. I en insändare som var införd i framförde C.L. synpunkter på bl.a. löner och organisationen inom vård-, äld- re- och omsorgsförvaltningen. arbetar själv som personlig assistent inom förvaltningen. har gjort gällande att förvaltningen har kränkt hans yttrande- och meddelarfrihet genom att, i anledning av hans insändare, kontakta honom och framföra att han borde söka sig ett nytt arbete om han ansåg att han hade ett skitjobb. Nämnden har i sitt remissvar anfört bl.a. följande. hade använt uttrycket skitjobb i sin insändare ville förvaltningen ha ett möte med honom och höra kring hur han omnämner och ser på sitt arbete. Vid telefonsamta- let betonade enhetschefen att det inte handlade om att han skrivit sin insändare och framfört åsikter utan att det var formuleringen och uttrycket skitjobb som de ville prata med honom om. fram- förde att om man har inställningen att man har ett skitjobb, så kanske man inte är på rätt plats. Detta sades generellt och inte som en uppmaning att C.L. borde söka sig ett annat arbete. Vid förvaltningen pågår ett kontinuerligt arbe- te med att uppvärdera och förmedla en positiv bild av arbetet inom vård och omsorg. En omnämning av arbetet som skitjobb ger en felaktig bild av arbetet och kan uppfattas mycket negativt och kränkande för de vårdtagare som är beroende av insatser. Det är i och för sig naturligt att en arbetsgivare, när den får anledning att tro att en anställd är missnöjd med sitt arbete och sina arbetsförhållanden, tar upp en diskussion med den anställde om detta. Försiktighet är emellertid påkallad om en myndighet med en anställd vill diskutera frågor som har direkt sam- band med vad den anställde har uttalat i medierna. Ett samtal mellan företrä- dare för myndigheten och den anställde får inte föras på ett sådant sätt att den anställde uppfattar det som en kränkning av hans yttrande- och meddelarfri- het. Av remissvaret framgår att skälet till att C.L. inbjöds till ett möte var att man ville tala med honom i anledning av en formulering i insändaren. Under telefonsamtalet tog också upp frågan om en person som anser sig ha ett skitjobb är på rätt plats. Även om det vid det samtalet, och vid det senare telefonsamtalet med , betonades att mötet inte föranleddes av att C.L. hade skrivit en insändare och framfört kritik, kan 2 007 /0 8:JO1 jag ändå ha viss förståelse för att han uppfattade förvaltningens kontakter med honom som ett sätt att försöka påverka hur han uttrycker sig i medierna. En- ligt min mening har förvaltningen, genom sitt agerande i anledning av C.L:s insändare, kränkt hans yttrande- och meddelarfrihet. Förvaltningen kan inte undgå kritik för detta. 2 007 /0 8:JO1 Fråga om en film som spelats in vid ett sammanträde med ett kommunalt utskott utgjort en allmän handling samt om den fick förstöras (Dnr 2082-2005) anmälde en tjänsteman hos Kommunstyrelsen i kommun och uppgav i huvudsak följande. I samband med att näringslivs- och arbetsmarknadsförvaltningen i kommun presenterade en verksam- hetsplan framfördes ett teaterspel. Teaterstycket spelades in av några gymnasieungdomar, som sedan överlämnade filmen till förvaltningen. Både journalister och kommunpolitiker begärde sedan med stöd av offentlig- hetsprincipen att få ta del av filmen. Chefen för näringslivsenheten ansåg att filmen inte var en allmän handling och förstörde den. Kommunstyrelsen i kommun anmodades att göra en utredning och yttra sig angående vad hade anfört. Kommunstyrelsen (majoriteten) beslutade att ställa sig bakom huvuddelen av innehållet i en skrivelse som hade upprättats av tjänstemän vid kommunens administrativa avdelning. I skrivelsen anfördes, i aktuella delar, följande. Anmälan rör en film, som spelades in vid ett sammanträde med utskottet för näringsliv och arbetsmarknad (NÄRA) , där verksamhetspla- nen illustrerades av ett rollspel, utfört av anställda i förvaltningen. Alla an- ställda inom förvaltningen hade fått möjlighet att delta i redovisningen av verksamhetsplanen. Filmen makulerades efter sammanträdet. Avsikten med rollspelet var att på ett mera livfullt sätt illustrera och för- ankra den verksamhet som bedrivs inom förvaltningen.