frsrdg · GW04RRS2 · 2008-10-01 00:00:00 — styrelses redogörelse angående Kulturbidrag effektiv kontroll och goda förutsättningar för förnyelse har granskat bidragsgivningen från och . Resultatet av granskningen har redovisats i rapporten effektiv kontroll och goda förutsättningar för förnyelse? (RiR 2008:14). har beslutat att slutsatserna från denna granskning ska överlämnas i form av en redogörelse till . Granskningen visar att det finns brister i och bidragsgivning, bl.a. är kriterierna för myndigheternas bidragsgivning otydliga. granskning visar också på brister i förutsättningarna för att genom kulturbidrag främja det kulturpolitiska målet om konstnärlig förnyelse. Styrelsen anser att iakttagelser och slutsatser är av vikt, bl.a. för att upprätthålla öppenhet i budgetprocessen. Resultatet av granskningen bör beaktas av . och ställer otillräckliga krav på återrapportering av utbetalda bidrag5 och gör inga riskanalyser5 Rutinerna för att hantera jäv är bristfälliga5 Nya bidragsmottagare tillkommer men tidigare bidragsmottagare får mest6 Många mål utan inbördes prioritering7 Kriterierna för myndigheternas bidragsgivning är otydliga7 Bidragstyper bör omprövas för att uppnå förnyelse7 Uppföljning och utvärdering eftersatt vid myndigheterna8 överlämnar denna redogörelse till . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), Per (), (), ()och (). har granskat bidragsgivningen från och . Resultatet av granskningen har redovisats i rapporten effektiv kontroll och goda förutsättningar för förnyelse? (RiR 2008:14). Rapporten har beslutats av riksrevisor , och den publicerades . Staten avsätter till kultursektorn. Inom denna ram fördelas vidare som bidrag av myndigheter och andra institutioner på kulturområdet. Bidragsgivningen är ett viktigt instrument för att uppnå de nationella kulturpolitiska målen. Systemet har i dess huvuddrag funnits och har inte granskats av den statliga revisionen i någon större utsträckning. Två tredjedelar av det statliga kulturstödet fördelas av två myndigheter (fortsättningsvis kallat ) och fördelar tillsammans merparten av det statliga kulturstödet. är den största statliga bidragsgivaren på kulturområdet. fördelade myndigheten i bidrag till olika organisationer, institutioner och grupper inom kultursektorn. , som förmedlar stipendier och bidrag till enskilda utövare, betalade ut . har i samband med den årliga revisionen av statliga kulturmyndigheter under uppmärksammat brister i bidragshanteringen. Detta föranledde att genomföra en förstudie av de statliga kulturbidragen . I förstudien uppmärksammades ett flertal punkter som skulle kunna innebära problem, bl.a. förutsättningarna för att uppnå det kulturpolitiska målet om förnyelse, handläggningen av bidragen och regeringens styrning av bidragssystemet. Granskningen av kulturbidragen har inriktats på följande två revisionsfrågor: Har de bidragsgivande myndigheterna en god intern styrning och kontroll i bidragsprocessen, som bidrar till en effektiv bidragsgivning? Ger regeringens och de bidragsgivande myndigheternas styrning av bidragssystemet förutsättningar för omprövning och förnyelse? De aktörer som omfattas av granskningen är regeringen och de bidragsgivande myndigheterna och . står för merparten av statens bidragsgivning på kulturområdet, och är enligt betydelsefull som bidragsgivande myndighet för enskilda konstnärer verksamma inom en rad konstområden. övergripande slutsatser är dels att det finns vissa brister i och interna styrning och kontroll av bidragsprocessen, dels att förutsättningarna för omprövning och förnyelse brister i flera avseenden. För att komma till rätta med de brister som föreligger måste regeringens och de bidragsgivande myndigheternas styrning och kontroll av bidragssystemet enligt förändras på flera punkter. anser också att regeringen och myndigheterna bör se till att uppföljning och utvärdering av såväl bidragsmottagare som bidragstyper skärps i syfte att få dokumenterat underlag för omprövning och förnyelse i bidragssystemet. och ställer otillräckliga krav på återrapportering av utbetalda bidrag För flertalet av de bidrag som och fördelar finns krav på att bidragsmottagarna ska redovisa vad de har gjort med bidragen. anser dock att dessa krav inte är tillräckliga. Till exempel efterfrågar sällan kvalitativa uppgifter om verksamhetens inriktning, och efterfrågar inte återrapportering för alla bidragstyper. Den information som kommer in till myndigheterna används dessutom i begränsad utsträckning till dokumenterad uppföljning och analys av bidragsgivningen. och gör inga riskanalyser Varken eller har gjort analyser av vilka risker som finns i bidragssystemet. Enligt blir det därmed svårare för myndighetsledningarna att ha en god styrning och kontroll av bidragsprocessen. Rutinerna för att hantera jäv är bristfälliga beslut innehåller enligt sällan dokumentation av jäv i förhållande till ansökningar som resulterar i beslut om avslag. I en enkätundersökning som har genomfört uppger cirka en femtedel av dem som har sökt bidrag från eller att de känner till ett eller flera fall av jäv. Det har inte varit möjligt för att inom ramen för granskningen avgöra om detta avspeglar faktiska förhållanden, eller om anmält jäv har behandlats korrekt. anser dock att de synpunkter som kommer till uttryck i enkätundersökningen understryker vikten av att det finns väl fungerande rutiner för att förebygga och uppmärksamma jäv. granskning visar att har belastat vissa sakanslag med förvaltningsutgifter utan att ha regeringens uttalade medgivande. har bett regeringen om ett förtydligande i frågan men inte fått något. belastade sakanslagen med som enligt går att hänföra till förvaltningsutgifter. har också belastat sakanslag med förvaltningsutgifter. Detta med regeringens medgivande men utan att regeringen har angivit några beloppsgränser. belastade nämnden sakanslag med förvaltningsutgifter till ett belopp om , vilket utgör nästan hälften av nämndens ordinarie förvaltningsanslag på . Detta förfarande innebär enligt att regeringen, utan godkännande, ger myndigheterna indirekt eller direkt tillåtelse att använda anslag till annat än den bidragsgivning de enligt beslut är avsedda för. Att och belastar sakanslag med förvaltningsutgifter minskar också tydligheten i hur mycket medel som tas i anspråk för förvaltning av kulturbidragen. Nya bidragsmottagare tillkommer men tidigare bidragsmottagare får mest genomgång av omsättningen av bidragsmottagare visar att det inom majoriteten av de granskade bidragstyperna på och förekommer en omsättning genom att nya bidragsmottagare får bidrag och gamla upphör att få det. Det är en indikation på att det finns förutsättningar för förnyelse i och bidragsgivning. Men genomgången visar också att de som har fått bidrag får dela på den största delen av pengarna i bidragsfördelning. De av mottagarna som har fått bidrag samtliga har delat på av de utbetalade pengarna. De som endast fått bidrag har delat på av pengarna. har, för vissa bidragstyper, infört regler som anger att en bidragsmottagare som har fått bidrag inte kan komma i fråga för samma slags bidrag igen förrän ett visst antal år har gått. Att en så stor andel av bidragsmedlen går till samma mottagare år är en indikation på att omprövningen brister. Många mål utan inbördes prioritering Regeringen har beslutat om en mängd mål för , som alla är lika viktiga. Det är en förklaring till att har gjort få tydliga prioriteringar bland målen på myndighetsnivå. Det faktum att bidragsbeslut fattas innebär dock att prioriteringar mellan olika mål ändå görs. Detta gör, enligt bedömning, att den prioritering av mål som i praktiken måste göras blir otydlig för de bidragssökande. Kvantitativt mätbara mål riskerar också att få större genomslag i bidragsgivningen än mer svårmätbara mål, oavsett vilken vikt riksdag och regering har lagt vid dem. Eftersom förnyelse inte är ett specifikt mål för verksamhetsgrenen bidragsgivning, och därmed inte heller ett återrapporteringskrav för , kan det målet i praktiken komma att prioriteras lägre än andra mål. Kriterierna för myndigheternas bidragsgivning är otydliga granskning visar att det finns fog för viss kritik mot regeringen och myndigheterna för att kriterierna för bidragsgivningen är otydliga och svåröverblickbara. Ett grundläggande krav som bör kunna ställas på bidragssystemet är att det är tydligt för de bidragssökande. Även om granskningen visar att myndigheterna inte har formell skyldighet att ge dokumenterade motiv för avslag (annat än formella motiv) bidrar avsaknaden av sådana motiv ytterligare till att kriterierna blir otydliga för de bidragssökande. Det har även framkommit att de kompletterande målen i regleringsbreven för del är så omfattande att det inte går att utläsa av bidragsförordningarna vilka kriterier som gäller för bidragsfördelningen. Regeringen har därmed också ett ansvar för att vissa kriterier för bidragsgivningen är otydliga. Granskningen visar vidare att ledning inte har sett till att det förordningsstyrda kravet på att bedöma ekonomiskt behov i bidragsgivningen har tydliggjorts. I gällande bidragsförordning framgår det inte heller tydligt för vilka bidragstyper ekonomiskt behov ska vara ett kriterium. Det är enligt därmed oklart för de bidragssökande hur stora inkomster det är möjligt att ha utan att uteslutas från möjligheten att få bidrag från . Bidragstyper bör omprövas för att uppnå förnyelse För att uppnå förnyelse inom bidragsgivningen bör inte bara bidragsmottagare utan också bidragstyper regelbundet omprövas, anser . Nuvarande bidragstyper avser ofta traditionella, etablerade konstformer. Det kan därför vara svårare för konstområdes- och genreöverskridande verksamhet att få stöd då de ofta blandar olika typer av konstnärliga uttryck och genrer. Det innebär att uttalat nyskapande verksamhet riskerar att inte ges förutsättningar att bedömas på ett likvärdigt sätt relativt mer traditionella konstnärliga uttryck och genrer. har omprövat och förnyat vissa av de bidragstyper som myndigheten fördelar, men det sker sällan på grundval av dokumenterad information och analys. bidragstyper har endast ändrats i liten omfattning. har dock framfört till regeringen att ett antal av bidragsförordningarna behöver revideras. Uppföljning och utvärdering eftersatt vid myndigheterna I samband med det kulturpolitiska beslutet betonade vikten av att staten följer upp hur de statliga medlen används. framhöll att det i första hand är regeringens uppgift att svara för uppföljning av statligt stödd verksamhet på kulturområdet. Regeringen har fört ansvaret vidare till och men varken eller följer systematiskt upp eller utvärderar bidragsmottagare och bidragstyper. Den uppföljning som görs är mest inriktad på insamling av uppgifter och inte på dokumenterad analys. De utvärderingar som görs genomförs ofta inom ramen för andra verksamhetsgrenar, beroende på att regeringen har ställt krav på dokumenterad kunskapsproduktion i dessa. Vid både och anger ledningarna att utrymmet för uppföljning och utvärdering är begränsat, eftersom merparten av arbetstiden går åt till själva bidragsfördelningen. Det är bedömning att regeringen inte har tagit sitt ansvar vad gäller att se till att dokumenterad uppföljning och utvärdering av bidragsgivningen genomförs. Enligt kan bristen på ett samlat kunskapsunderlag göra att angelägna omprövningar och effektiviseringar av bidragsgivningen inte kommer till stånd. se över målen för i syfte att minska antalet mål och prioritera bland dessa se över de förordningar som styr bidragsgivningen så att de tydliggör på vilka grunder bidragen ska fördelas i större utsträckning ompröva och förnya de bidragstyper som fördelar se till att och förbättrar uppföljningen och utvärderingen av bidragsgivningen för att öka förutsättningarna för omprövning och därmed för förnyelse se till att förvaltningsutgifter hos och hanteras på ett sätt som står i överensstämmelse med beslut. förstärka rutinerna för återrapportering från bidragsmottagarna och i ökad utsträckning använda återrapporteringen i dokumenterade uppföljningar och utvärderingar av bidragsgivningen genomföra riskanalyser av bidragsverksamheten se till att de bidragssökande får korrekt information om de kriterier som tillämpas intensifiera arbetet med uppföljning och utvärdering i syfte att få fram ett dokumenterat underlag för omprövning av bidragstyper. närmare analysera omsättningen bland bidragsmottagarna i större utsträckning ompröva och förnya de bidragstyper som myndigheten fördelar överväga om även bidragsgivningen till lokala och regionala institutioner bör förstärkas med en referensgrupp i syfte att få större kapacitet att ompröva fördelningen mellan bidragsmottagare och konstarter. se till att det förordningsstyrda kravet på att bedöma ekonomiskt behov i bidragsgivningen tydliggörs stärka rutinerna vad gäller den formella hanteringen av jävsfrågor. finner att slutsatserna av den granskning som redovisat i granskningsrapporten effektiv kontroll och goda förutsättningar för förnyelse (RiR 2008:14) bör överlämnas till i form av en redogörelse. I anslutning härtill vill styrelsen framföra följande: Av framgår att flera problem är förknippade med och bidragsgivning. Dessa handlar bl.a. om att i bidragsgivningen både främja konstnärlig förnyelse och tillgodose en viss kontinuitet och säkerhet för kulturbidragstagarna. har vidare konstaterat att bidragssystemet, såsom det är konstruerat, alltid kommer att ha en inbyggd jävsproblematik, även om det i granskningen inte framkommit några belägg för att jävssituationer hanterats fel av myndigheterna. har funnit vissa brister i den formella hanteringen av frågor om jäv liksom vissa tecken på misstro mot och . Sammantaget finner det därför vara av vikt att det finns väl fungerande rutiner för att förebygga jäv. Att och med regeringens tillåtelse belastar vissa sakanslag med förvaltningsutgifter innebär enligt ett avsteg från den princip om öppenhet som ska prägla budgetprocessen. Det blir därmed svårare för regeringen och att utöva kontroll över hur förvaltningsutgifterna utvecklas. Omprövning och förnyelse förutsätter enligt bl.a. att det finns en klar uppfattning hos de bidragsgivande myndigheterna om vad de ska uppnå med bidragen, dvs. om målen för verksamheten. Men för har regeringen angivit en mängd mål utan att prioritera mellan dem, något som enligt kan förklara att rådet gjort få tydliga prioriteringar bland målen på myndighetsnivå, vilket i sin tur lett till att det blivit otydligt för de bidragssökande vilka mål som ska ges tyngd i bidragsfördelningen. Även i övrigt har det framkommit i granskningen att myndigheternas kriterier för bidragsgivning är otydliga och att det därför är osäkert hur de används. Styrelsen anser det vara väsentligt att principen om öppenhet upprätthålls vid fördelning av kulturbidrag, så att och regeringen kan följa utvecklingen inom området. Resultatet av granskning bör beaktas av .