frsrdg · GV04JO1 · 2008-01-01 00:00:00 — Det kan också vara en grannlaga uppgift att bedöma i vad mån det är lämpligt att en tjänsteman som är inblandad i handläggningen av den enskildes pågående ärende också håller samtal med denne som ett led i sin egen utbildning, och frågan är vem som ytterst skall göra den bedömningen. Det är svårt att ge generella riktlinjer för hur kontakter bör tas med enskil- da personer i en sådan situation som det här handlar om. Mot den bakgrunden vill jag inte rikta någon kritik mot för hennes agerande i detta fall utan nöjer mig med att rent allmänt framhålla att försiktighet är påkallad när befattningshavare vid en myndighet vänder sig till en part i ett pågående ärende med förfrågan om denne kan tänka sig att medverka inom ramen för en utbildningsåtgärd. arbetar i olika sammanhang med frågor som rör vidareutbild- ning och kompetensutveckling av personal inom . Mot den bak- grunden finner jag skäl att sända en kopia av detta beslut till för kännedom. Vad som i övrigt har förekommit i ärendet föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Fråga bl.a. om en socialnämnd, för att utfå en fordran, skulle ha väckt talan om ersättning hos länsrätten enligt 9 kap. 3 § socialtjänstlagen i stället för att ansöka om betalningsföreläggande (Dnr 662-2006) I en anmälan, som kom in till JO , klagade . på Häger- stens stadsdelsförvaltning i . Han anförde i huvudsak följande. Han hade betalat ekonomiskt underhåll för sin 18-årige son via för- valtningen. Han hade betalat räkningarna regelbundet. Efter att det, på grund av ett missförstånd, hade blivit fel med betalningen hade för- valtningen emellertid utan förvarning lämnat saken vidare till kronofogde- myndigheten. Han hade nu fått en s.k. betalningsanmärkning. Handläggare på kronofogdemyndigheten hade lyssnat på hans berättelse men uppgett att för att registreringen skall kunna tas bort måste stadsdelsförvaltningen bekräfta 2 007 /0 8:JO1 att det rör sig om ett missförstånd. Han hade nu skickat flera brev, ringt och försökt boka tid med handläggare på stadsdelsförvaltningen utan att komma till något resultat. Efter företagen utredning anförde JO i ett beslut följande. Förutsättningarna för att ansöka om betalningsföreläggande I 8 kap. 1 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) anges bl.a. att om ett barn genom socialnämndens försorg får vård i ett annat hem än det egna, är föräldrarna skyldiga att i skälig utsträckning bidra till kommunens kostnader enligt grunder som regeringen föreskriver. Av 9 kap. 3 § socialtjänstlagen framgår bl.a. att om socialnämnden vill föra talan om ersättning som en en- skild inte återbetalar frivilligt för kostnader som kommunen har haft enligt 8 kap. 1 § andra stycket, skall talan väckas hos länsrätten från det kommunens kostnader uppkom. I 5 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning anges bl.a. att om enligt någon särskild föreskrift en tvist angående en förpliktelse skall tas upp av en annan myndighet än tingsrätt, kan saken prövas enligt denna lag endast om det finns bestämmelser som medger sådan prövning. Några sådana bestämmelser finns inte såvitt avser regleringen i 9 kap. 3 § socialtjänstlagen. Det är således inte möjligt för socialnämnden att ansöka om betalningsfö- reläggande för att på så sätt försöka få betalt för en fordran som avser ersätt- ning för kommunens kostnader för vård av ett barn utanför det egna hemmet. Om den enskilde inte betalar frivilligt i dessa fall är nämnden hänvisad till att väcka talan hos länsrätten. Av stadsdelsnämndens remissyttrande har emeller- tid nu framkommit att den i ärendet aktuella fordran inte avsåg ersättning för kommunens kostnader för vård av M. Det har därför inte funnits något for- mellt hinder mot att ansöka om betalningsföreläggande beträffande den ford- ran som nämnden ansåg sig ha mot P.B. Något om den rättsliga grunden för nämndens ekonomiska krav mot P.B. fortsatte att framställa månatliga ekonomiska krav mot föräldrarna även efter det att vården av sonen . hade upphört. Det har inte närmare framkommit på vilken rättslig grund dessa krav framställdes. Möjli- gen har avsikten varit att förvaltningen delvis skulle kompenseras av föräld- rarna för det försörjningsstöd som förvaltningen utbetalade till M. Socialtjäns- ten har emellertid inte möjlighet att kompensera sig för utbetalat bistånd på ett sådant sätt. I denna del uppkommer onekligen frågor om förvaltningens hand- läggning. Det kan också med fog ifrågasättas varför det tog så från det att föräldrarnas ansvar för vårdkostnaderna upphörde till dess att frågan om hur de skulle fullgöra sitt försörjningsansvar löstes. Jag finner emellertid inte tillräckliga skäl att närmare utreda detta och lämnar därför saken. 2 007 /0 8:JO1 Handläggningen i samband med den obetalda fakturan avseende inleddes vid förvaltningen en utredning av hur föräldrarna skulle fullgöra sitt försörjningsansvar gentemot M. Han läste då vid ett gym- nasium på annan ort och synes regelbundet ha beviljats försörjningsstöd. Först vilket dröjsmål, som nämnts ovan, i sig väcker frågor kom förvaltningen fram till att föräldrarna visserligen var fortsatt underhålls- skyldiga för sin son men att de inte hade någon rättsligt grundad skyldighet att betala någon ersättning till nämnden. skickade stadsdelsförvaltningen likväl en faktura till P.B. betalade inte den fakturan och det ledde slutligen till att ett av förvaltningen anlitat inkassoföretag ansökte hos kronofogde- myndigheten om betalningsföreläggande. för- pliktade i sitt utslag P.B. att betala skulden. bestred inte betalnings- föreläggandet och ansökte inte heller om återvinning av utslaget, men nämn- den har själv i sitt remissvar uttalat som sin bedömning att det inte fanns nå- gon saklig grund för förvaltningen att rikta krav mot honom på det sätt som skedde för och att kravet var felaktigt. har det inträffade inneburit en s.k. betalningsanmärkning. Såvitt framgår av nämndens remissvar förekom det vis- sa kontakter mellan förvaltningen och P.B:s familj som ledde till ställnings- taganden från förvaltningens sida i frågan om kravet skulle kvarstå eller inte. Förvaltningen synes inte ha dokumenterat några kontakter med P.B. i tiden efter kronofogdemyndighetens utslag . Det som P.B. har anfört ger dock vid handen att han löpande gjorde fruktlösa försök att på olika sätt etablera en kontakt med förvaltningen för att nå fram till en lösning i saken. Mot bakgrund av att det hade slagits fast att P.B. i och för sig inte hade någon skyldighet att betala ersättning till nämnden, nämn- dens nuvarande ställningstagande att det krav som föranledde kronofogde- myndighetens utslag var felaktigt framställt och den uppenbara olägenhet som betalningsanmärkningen har inneburit för P.B., framstår händelseutveck- lingen sammanfattningsvis som i hög grad otillfredsställande. Jag noterar att stadsdelsnämnden med anledning av det inträffade har sett över sina rutiner för hantering av föräldrars ersättning till kommunen. Jag har också inhämtat den upplysningen att stadsdelsförvaltningen numera har haft kontakt med kronofogdemyndigheten och inkassoföretaget i anledning av betalningsanmärkningen mot P.B. 2 007 /0 8:JO1 En domstol hade förordnat att vårdnaden om ett barn, som var placerat i ett familjehem, skulle flyttas över till familjehems- föräldrarna; fråga om socialnämnden enligt 8 kap. 1 § andra stycket SoL kunde kräva att den förälder, som tidigare haft vårdnaden, skulle bidra till kommunens kostnad avseende familjehemsplaceringen i avvaktan på att domen om vårdnaden vann laga kraft (Dnr 628-2006) har en son som heter . och som är född . En efter J:s födel- se familjehemsplacerades han hos makarna . väckte i ta- lan vid domstol och yrkade att vårdnaden om J. skulle anförtros familjehems- föräldrarna. I en dom utsåg med stöd av 6 kap. 8 § L.L. att som särskilt förordnade vårdnads- havare utöva vårdnaden om J. Tingsrätten förordnade därvid att A.N. skulle ha visst umgänge med J. Umgänget skulle utövas i närvaro av någon av famil- jehemsföräldrarna eller en annan lämplig person. Vad tingsrätten hade för- ordnat om vårdnad och umgänge skulle gälla även för tiden till dess domen vann laga kraft. klagade på domen till och yrkade att nämndens talan om överflyttning av vårdnaden skulle ogillas. Vid huvudförhandlingen i målet i hovrätten begränsade A.N. sin talan att gälla en viss utökning av umgänget. Hon yrkade även att förordnandet om umgänge inte skulle innehålla en före- skrift om rätt för makarna . att vara närvarande eller i andra hand att förord- nandet skulle ha det innehållet att umgänget skulle utövas i närvaro av en socialsekreterare eller annan kontaktperson. Hovrätten fastställde tingsrättens dom. I skrivelser till JO klagade . på stadsdelsförvaltning och då särskilt en viss tjänsteman. Hon tog upp frågor som rörde överflyttningen av vårdnaden om J. och hennes umgänge med sonen. ställde även vissa frågor som rörde hennes skyldighet att till kommunen utge ersättning för kommunens kostnad för placeringen av J. i familjehemmet. Därvid påpekade hon att JO i ett tidigare ärende hade fått felaktiga uppgifter från stadsdelsför- valtningen om att förvaltningen inte hade ställt något krav mot henne (JO:s ärende dnr 418-2006). anförde även bl.a. att förvaltningen inte hade skickat vissa handlingar som hon hade begärt att få ta del av. En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade per telefon upplysningar från stadsdelsförvaltningen. Därefter remitterades A.N:s anmälan till stadsdelsför- valtningen för upplysningar när det gällde det bidrag som A.N. 2 007 /0 8:JO1 till nämnden avseende kostnaden för familjehemsplaceringen av J. I ett re- missvar anförde enhetschefen följande. gjordes en lagändring som innebär att när ett barn vistas i samma familjehem ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § (FB) till familjehemsföräldrarna (6 kap. 8 § SoL och 13 § LVU). Syftet med överflyttningen av vårdnaden är att skapa bättre möjligheter för kontinuitet och trygghet i vården. väckte talan hos tingsrätten att överflytta vårdnaden om J. till familjehemsföräldrarna. Familjehemsföräld- rarna fick vårdnaden om J. i dom . Domen gällde även till dess tingsrättens dom vunnit laga kraft. överklagade tingsrättens dom till hovrätten. fastställde tingsrättens dom. hade domen vunnit laga kraft. beslöt stadsdels- nämnd att avsluta placeringen jml 4 kap. 1 § SoL av J. beslöts om att ingå avtal med de särskilda förordnade vårdnadshavarna varvid avtal upp- rättades. I enlighet med avtalet är det de särskilda förordnade vårdnadshavar- nas skyldighet att söka de bidrag som barnet och vårdnadshavaren har rätt till. Enligt 8 kap. 1 § SoL är föräldrar skyldiga att bidra till kommunens kost- nader för vården i de fall barnet är dygnetruntplacerat. Skyldigheten gäller således placering i familjehem. har betalat J. varit placerad i familjehem. har således bidragit till sin sons placering t.o.m. , A.N. har sedan felaktigt betalat även för februa- ri och . Detta har korrigerats . Enligt riktlinjer för handläggning och dokumentation som antogs i kommunstyrelsen i är familjehemsför- äldrarna inte längre familjehem när tingsrättens dom vunnit laga kraft. I och med att barnet fått nya vårdnadshavare har grunderna för vård enligt SoL eller LVU bortfallit. Beslut ska därför fattas om upphörande av vården och både barnets akt och familjehemsakten skall avslutas. De nya vårdnadshavarna kan fortsätta att betraktas som uppdragstagare och erhålla ersättning från stadsde- len till dess vården upphört. I det avtal som då tecknas med de särskilda för- ordnade vårdnadshavarna ska ersättningen reduceras med alla typer av ersätt- ningar som kan komma barnet till del. De särskilda förordnade vårdnadshavarna har inte någon försörjningsskyl- dighet gentemot barnet, utan den skyldigheten ligger kvar hos de biologiska föräldrarna, som ska fortsätta att betala underhåll för barnet. Underhållsbidra- get betalas ut till de särskilt förordnade vårdnadshavarna. har haft telefonkontakt med A.N. Kontak- terna har rört information angående domen i tingsrätten samt planering av umgänget med J. A.N. har även tagit upp kritik mot de särskilt förordnade vårdnadshavarna. Kritiken har uppfattats som upprepning- ar av tidigare kritik och som har diskuterats. Vidare har kontakten även bestått av ekonomisk ersättning för resor och hotellkostnader . Ett besök har även gjorts i familjehemmet . yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myndig- heterna har följt de regler som gäller för förfarandet, dvs. handlägger sina ärenden korrekt i formellt hänseende. Däremot brukar JO inte uttala sig i frågor som rör myndigheters bedömningar i enskilda ärenden. 2 007 /0 8:JO1 återhållsam med att uttala sig i frågor som har prövats eller som har kunnat prövas av domstol. Mot denna bakgrund finner jag inte skäl att göra några uttalanden om nämndens agerande i vårdnadsfrågan. Efter tingsrättens dom om överflyttning av vårdnaden är det de särskilt för- ordnade vårdnadshavarna som i första hand har att ta ställning till frågorna om umgänge. Enligt vad som per telefon har inhämtats från stadsdelsförvalt- ningen har förvaltningen upplyst A.N. om detta och om att det inte ankommer på förvaltningen att vidta några åtgärder när det gäller umgänget. A.N:s kla- gomål i denna del föranleder inte något uttalande från min sida. har uppgett att förvaltningen inte hade skickat vissa handlingar till henne som hon hade begärt att få ta del av. Hon har senare upplyst att hon då hade fått handlingarna. Jag har inte funnit skäl att inleda någon utredning med anledning av A.N:s klagomål beträffande utlämnandet av handlingarna. När det gäller frågan om A.N:s bidrag till avseen- de familjehemsplaceringen av J. vill jag anföra följande. En socialnämnd skall verka för att barn och ungdomar växer upp under goda trygga förhållanden. Nämnden skall därvid bl.a. i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd de behöver och, om hänsyn till den unges bästa moti- verar det, vård och fostran utanför det egna hemmet. Om ett barn genom socialnämndens försorg får vård och fostran i ett annat hem än det egna, är föräldrarna enligt 8 kap. 1 § andra stycket socialtjänstla- gen (2001:453), SoL, skyldiga att i skälig utsträckning bidra till kommunens kostnader enligt grunder som regeringen föreskriver. Av 6 kap. 2 § social- tjänstförordningen (2001:937) framgår att föräldrarnas ersättningsskyldighet enligt 8 kap. 1 § andra stycket SoL bestäms efter samma grunder som om det gällde att bestämma återbetalningsskyldighet för var och en av dem enligt lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Det belopp som var och en av föräld- rarna skall bidra med får dock inte överstiga vad som för varje tid motsvarar underhållsstödsbeloppet enligt 8 § första stycket lagen om underhållsstöd. har i en tidigare anmälan berört frågan om hennes ersättningsskyl- dighet (JO:s dnr 418-2006). En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade då upplysningar per telefon från stadsdelsförvaltningen och fick besked om att förvaltningen på grund av A.N:s ekonomiska förhållanden inte hade krävt att A.N. skulle bidra till kommunens kostnad för placeringen. Den uppgift som JO fick har visat sig vara felaktig. Av utredningen i det nu förevarande ären- det framgår att A.N. till stadsdelsnämnden löpande har betalat ett bidrag av- seende nämndens kostnader för placeringen av J. i familjehemmet. Det är givetvis inte tillfredsställande att den uppgift som förvaltningen lämnade tidigare var felaktig. Att en felaktig uppgift lämnades torde emellertid bero enbart på ett rent misstag och det finns inte anledning för mig att nu vidta några ytterligare åtgärder med anledning av det inträffade. har i sina skrivelser gjort gällande att förvaltningen har framställt krav mot henne även efter det att hovrätten hade avgjort målet. har i sitt remissvar medgett att krav har fram- ställts även sedan hovrättens dom vann laga kraft och att det således har be- gåtts ett fel från förvaltningens sida. Mot bakgrund av att förvaltningen synes 2 007 /0 8:JO1 medveten om att handläggningen varit bristfällig i denna del finns det inte skäl för mig att ytterligare uppehålla mig vid saken. Jag vill däremot i sammanhanget väcka frågan om som förvaltningens krav mot A.N. egentligen borde ha upphört eftersom tings- rättens dom , såvitt avsåg överflyttningen av vårdnaden till de särskilt förordnade vårdnadshavarna, gällde även för tiden till dess domen vann laga kraft. När vårdnaden om ett barn övergår till familjehemsföräldrarna är det inte längre fråga om en familjehemsplacering. Kommunen är dock oförhindrad att fortsätta betala en ersättning till det tidigare familjehemmet. Detta framgår av 6 kap. 11 § SoL. Kommunen kan i ett sådant fall inte med stöd av 8 kap. 1 § SoL kräva att föräldern bidrar till kommunens kostnad för den ersättning som kommunen betalar till de nya vårdnadshavarna. En förälder blir i stället skyl- dig att utge underhållsbidrag till barnet i enlighet med bestämmelserna i 7 kap. . har i sitt remissvar upplyst att de krav på ersättning som riktades till A.N. från tingsrättens dom till dess hovrättens dom vann laga kraft har skett i enlighet med de riktlinjer som Kommunstyrel- sen i har beslutat om . Jag har tagit del av dessa, Familjevård för barn och ungdom. I ett avsnitt i riktlinjerna anförs följande (s. 31 f.). När tingsrättens dom om vårdnadsöverflyttning vunnit laga kraft är familje- hemsföräldrarna inte längre familjehem utan särskilt förordnade vårdnadsha- vare. I och med att barnet fått nya vårdnadshavare har grunderna för vård enligt SoL eller LVU bortfallit. Beslut ska därför fattas om upphörande av vården och både barnets personakt och familjehemsakten avslutas i paraply- systemet. Om de nya vårdnadshavarna ska få fortsatt ekonomisk ersättning betraktas de som uppdragstagare och utbetalning av ersättningar sköts genom stadens system för utbetalning av löner. Uppgifter som rör uppdraget förs i ett särskilt diarium. Inga löpande journalanteckningar ska göras. Ärendet följs upp en gång . När vården upphört har placeringskommunen inte längre rätt att uppbära ersättning enligt 8 kap. 1 § SoL eller 20 § LSS. Föräldrarna ska underrättas om detta. Det nu återgivna avsnittet i riktlinjerna ger visst stöd för förvaltningens upp- fattning i frågan om A.N:s skyldighet att utge ersättning enligt 8 kap. 1 § SoL till förvaltningen fram till dess att det fanns en dom i vårdnadsfrågan som hade vunnit laga kraft. Som framgått ovan hade emellertid tingsrätten i detta fall förordnat om att domen såvitt gällde överflyttning av vårdnaden skulle gälla . I vad mån detta påverkar ersättningsskyldigheten enligt 8 kap. 1 § SoL behandlas inte uttryckligen i kommunstyrelsens riktlinjer. Om en domstol har förordnat att vårdnaden om ett barn som är placerat i ett familjehem skall flyttas över till familjehemsföräldrarna talar starka skäl för att nämnden avvaktar med att besluta om att upphäva ett tidigare beslut om vård i familjehemmet i avvaktan på att domen i vårdnadsfrågan vinner laga kraft. Om domstolen har beslutat att förordnandet om vårdnaden skall gälla utan hinder av att domen inte har vunnit laga kraft skulle man dock kunna hävda att barnet efter domen inte längre får vård i annat hem än det 2 007 /0 8:JO1 Med ett sådant synsätt kan det ifrågasättas om föräldern, med hänsyn till hur bestämmelsen i 8 kap. 1 § andra stycket SoL är utformad, efter domen är skyldig att bidra till kommunens kostnader för placeringen. Kommunens tillämpning av bestämmelsen i 8 kap. 1 § SoL i det nu föreva- rande fallet kan inte anses uppenbart felaktig. Jag riktar därför inte någon kritik mot den har framställt krav mot A.N. från tingsrättens dom fram till dess att hovrätten hade avgjort överklagandet i vårdnadsdelen. Däremot är bestämmelsen i 8 kap. 1 § utformad på ett sådant sätt att den föranleder tveksamhet om hur en förälders skyldighet att utge ersättning skall bedömas i en situation som den nu aktuella. Jag sänder därför en kopia av detta beslut till för kännedom. Jag vill även uppmärksamma kommunen på den uppkomna frågan och skickar därför en kopia av beslutet till stadskansliet, juridiska avdelningen. Fråga om en socialnämnd som svar på en domstols begäran om upplysningar enligt 6 kap. 19 § andra stycket kunde ge in en tidigare avslutad s.k. barnavårdsutredning (Dnr 5006-2005) har tillsammans en son M., född . har ensam vårdna- den om M. I ett mål vid angående vårdnaden om M. begärde tingsrät- ten i en skrivelse att Maria-Gamla stans stadsdelsnämnd i skulle lämna upplysningar enligt 6 kap. 19 § andra stycket (FB). Huvudförhandling i målet skulle äga rum och tingsrätten hemställde om ett svar från nämnden . I ett svar på tingsrättens framställning anförde enhetsche- fen vid Maria-Gamla stans stadsdelsförvaltning följande. Tingsrätt har i skrivelse begärt stadsdelsnämndens yttrande i rubricerade mål. En utredning enl. 11 kap. 1 och 2 §§ SOL ang. skydd och stöd för M. genomfördes av stadsdelsförvaltningen 07 21-10 29. Utred- ningen är grundlig och omfattande och ger en bra objektiv bild av M:s situa- tion och bakgrund som den tedde sig . Utredningen bifogas som en del av detta yttrande. Som framgår av utredningen har M.L. under hela M:s levnad ansträngt sig för att upprätthålla kontakt och umgänge. Även om utredningen innehåller uppgifter om J.K:s bakgrund som är känsliga be- dömer vi informationen relevant i målet. har därefter inte haft någon kontakt med parterna som har relevans i ärendet. klagade i en anmälan till JO på . Hon anförde att det var fel av honom att till tingsrätten ge in hela den barnavårdsutredning som hade utförts rörande M. . Genom att ge in utredningen blev uppgifter som 2 007 /0 8:JO1 var känsliga för henne själv och för flera närstående personer offentliga. En- ligt J.K. hade barnavårdsutredningen för övrigt tidigare undanhållits henne. Efter remiss kom Maria-Gamla stans stadsdelsnämnd in till JO med ett ytt- rande över anmälan. I yttrandet redogjorde av barnavårdsutredningen och vad som hade kommit fram under utredningsarbe- tet. När det gällde beslutet att som upplysningar till tingsrätten ge in hela barnavårdsutredningen anförde nämnden följande. Enhetschefens bedömning var att materialet i sin helhet var relevant i målet. Utredningen hade innehållit så mycket material och ett skeende så komplice- rat att det skulle vara mycket svårt att sammanfatta på ett begripligt sätt. Risken att M:s behov av kontakt med sin far inte hade blivit tillgodosett var uppenbar. Utredningen gav också stöd för att J.K. inte är olämplig vårdnadshavare trots sina svårigheter. Utredningen gav enligt enhetschefens bedömning en balan- serad bild av en komplicerad situation. Enligt en anteckning i akten hade utredningen (barnavårdsutredningen; JO:s anmärkning) enligt överenskommelse med J.K. sänts till J.K:s mamma för vidarebefordran. Det var även J.K:s mantalsskriv- ningsadress. Denna hade även sänts till J.K:s advokat i vårdnadsmålet, S.U. Enhetschefen utgick därför från att materialet var delgivet och känt. Någon kommentar eller kritik hade inte kommit stadsdelsförvaltningen till känna. Yttrandet faxades till vilket gav rätten möjlighet att delge parternas ombud i rimlig tid. Det fanns inga möjligheter att nå någondera parten. Det tycks inte vara känt för anmälaren att utredningen omfattas av domstols- sekretess enl. 7 kap. 22 § sekretesslagen. Det finns således inga möjligheter för allmänheten att ta del av yttrandet som anmälaren tycks tro. Det som hänt är att M:s far M.L. och domstolen fått ta del av utredningen och att den fun- nits som underlag vid prövning av vårdnads- och umgängesfrågan. I samband med yttrande till domstol i vårdnadsmål bör lämna uppgifter som är relevanta för domstolens bedömning.