frsrdg · GW04JO1 · 2008-11-17 00:00:00 — Begränsning av yttrandefriheten får enligt 2 kap. 12 § regeringsfor- men ske endast genom lag eller, i vissa fall, genom annan författning. Någon sådan begränsning är dock inte aktuell i förevarande fall. Genom tryckfrihetsförordningens bestämmelser om meddelarfrihet ges ytt- randefriheten till viss del ett särskilt skydd. Enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen står det var och en fritt, om inte något annat är före- skrivet i förordningen, att lämna uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst till bl.a. författare och nyhetsredaktioner för offentliggörande i tidningar och andra tryckta skrifter (meddelarfrihet). Motsvarande reglering för lämnande av uppgifter till bl.a. radio och TV finns i 1 kap. 2 § yttrandefri- hetsgrundlagen. Lagregleringen om yttrandefrihet ger offentligt anställda samma skydd som alla andra medborgare. En offentligt anställd kan således fritt ge uttryck för sin uppfattning rörande den egna myndighetens eller annan myndighets verksamhet, såvitt tystnadsplikt inte gäller för uppgifterna. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsstadgade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En arbetsgivare får således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall försöka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket yttrandefriheten används. Detta gäller även i de fall en myndighet anser att arbetstagaren har lämnat felaktiga uppgifter. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter. Det kan tilläggas att reglerna till skydd för yttrandefriheten självfallet inte fritar den anställde från skyldigheten att i arbetet lojalt rätta sig efter arbetsgi- varens beslut och direktiv angående hur verksamheten skall bedrivas, oavsett vilken uppfattning han eller hon kan ha om dessa. G.S., som vid den aktuella tidpunkten arbetade som överläkare vid tetssjukhuset i , framförde bl.a. i tidningar kritiska synpunkter på hur 2 008 /0 9:JO1 agerade i ett ärende rörande konkurrensutsättning av Laboratoriemedicin . har ifrågasatt om inte G.S:s yttrande- och meddelarfrihet har kränkts och att detta skett genom att områdeschefen . , på uppdrag av sjukhusdirektören , kontaktat G.S. och därvid uttalat att den fram- förda kritiken varit olämplig då den äventyrade samarbetet mellan läns landsting och . Det kan först konstateras att de åsikter som G.S. har framfört rörande Lands- tingets i agerande ligger inom ramen för yttrandefrihetens område. Frågan är om företrädare för läns landsting, till följd av de uttalanden som G.S. gjort, har handlat på sådant sätt att det har inneburit en kränkning av hans yttrande- och meddelarfrihet. har i sitt remissvar inte invänt mot att och . har agerat och uttalat sig i enlighet med vad som framgår av de ingivna tidningsartiklarna. Det har inte framkommit något som tyder på att G.S., i sitt arbete som överläkare vid i , skulle ha brutit mot direktiv rörande sjukhusets egen verksamhet. Jag utgår därför från att . , på uppdrag av , kontaktade G.S. i anledning av den kritik som han hade framfört mot , samt att . vid detta samtal bl.a. uttalade att han undersökt möjlighe- terna att få tyst på G.S, men att . också konstaterade att detta inte var möjligt. har i sin anmälan utgått från att det var G.S:s artiklar i massmedia som föranledde att agera och att frågan därmed är om hans med- delarfrihet har kränkts. G.S. har gjort gällande att det egentliga skälet till kontakt med honom var den skrivelse som han hade tillställt landstingsdirektören i . Utredningen ger inte klart besked om hur det förhåller sig i detta hänseende. Frågan saknar dock avgörande betydelse för min bedömning i detta fall. I sitt remissvar har , med utgångspunkt i den kritik som G.S. framfört i media, anfört att det inte har funnits någon avsikt att kränka hans yttrandefrihet eller meddelarfrihet. Enligt styrelsen var syftet med samtalet att föra en diskussion med G.S. angående den framförda kritiken samt att bemöta sakuppgifterna i densamma, bl.a. mot bakgrund av att kritiken kunde uppfattas som härrörande från i Öre- bro. I remissvaret anförs vidare att det vid samtalet betonades att G.S. var i sin fulla rätt att utnyttja sina grundlagsskyddade rättigheter. Att detta togs upp av . har dock tillbakavisats av G.S. Det är i och för sig förståeligt att en myndighet inte vill att det sprids upp- gifter som kan störa den egna verksamhetens samarbete med annan verksam- 2 008 /0 9:JO1 Mot den bakgrunden är det knappast förvånande att läns landsting ville informera G.S. om de eventuella konsekvenser för den egna myndighe- tens verksamhet som den framförda kritiken kunde få. Försiktighet är emel- lertid påkallad om en myndighet med en anställd vill diskutera frågor som har direkt samband med uppgifter som den anställde har lämnat i medierna eller på annat sätt gett uttryck för. Ett samtal mellan företrädare för myndigheten och den anställde får inte föras på ett sådant sätt att den anställde uppfattar det som en kränkning av yttrande- och meddelarfriheten. Jag anser inte att jag har underlag för att påstå att avsikt har varit att inskränka G.S:s yttrande- och meddelarfrihet. Såvitt framkommit har heller inga repressalier förekommit. Det råder dock inte något tvivel om att G.S. för sin del har ansett att hans yttrandefrihet kränkts och att detta enligt hans mening hade samband med den skrivelse som han tillställde landstings- direktören i . Oavsett om det var skrivelsen eller debattartiklarna som var skälet till kontakt med G.S. har han reagerat starkt nega- tivt på . uttalande att denne undersökt möjligheterna att få tyst på honom. Även om . i samband med detta uttalande också konstaterat att det inte fanns någon möjlighet att hindra G.S. från att framföra sina kritiska synpunkter, kan jag ha viss förståelse för att G.S. upp- fattade kontakt med honom som ett sätt att försöka påverka hur han använde sin yttrandefrihet. Vad som förevarit kan ses som ett belysande exempel på vikten av att en offentlig arbetsgivare inte agerar på ett sådant sätt, t.ex. genom att använda ett olämpligt ordval, att den anställde bibringas uppfattningen att han eller hon inte fritt får ge uttryck för sina åsikter. Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan anförda. Fråga om en tjänstemans åtgärd att kalla en anställd, som uttalat sig i en tidningsartikel, till ett samtal inneburit en kränkning av den anställdes meddelar- och yttrandefrihet. Även kritik mot tjänstemannen för att hon under samtalet ställt frågor om politiska åsikter m.m. (Dnr 5531-2006) , lärare vid i kommun, anmälde i en skrivelse till JO chef, . anförde i huvudsak följande. Han hade kallats till ett möte med för att förhöras om sina politiska åsikter. 2 008 /0 9:JO1 hade motiverats med att det var chefens skyldighet att förvissa sig om att det inte fanns några rasister bland personalen. Det framfördes vid förhöret att en chef skall känna till personalens åsikter i fråga om främlingsfientlighet och det sades att det var viktigt att alla hade samma värdegrund. Hans arbete i det parti han tillhör ifrågasattes och det påstods att partiet står för rasistiska åsikter. Han upplevde att förhöret skedde under tvång, underförstått ett hot om av- sked, och han tror att det var initierat av den politiska ledningen i kommunen. Han anser att kommunen försöker begränsa yttrandefriheten och invånarnas fria åsiktsbildning. i kommun yttrade sig över vad anmä- laren anfört enligt följande. En näringsidkare och medlem i det lokala partiet Folkhemmet Hofors- anslog på dörren till sin lokal affischer, som av många uppfattades som främlingsfientliga. Tidningen rapporterade ingående om dessa affischer och kommenterade även på ledarplats. Bl.a. förekom frågor till partikamrater om hur de ställde sig till påståendena som framfördes på affischerna. Anmälaren, , var en av dem, som utfrågades. chef, där anmälaren är anställd, uppfattade inte av tidnings- artiklarna klart om anmälaren tog avstånd från främlingsfientliga åsikter eller ej. Eftersom anmälaren under kafferaster m.m. framfört bestämda politiska åsikter, väcktes en oro hos kulturskolechefen för att otillbörlig påverkan på eleverna kunde föreligga. Dessutom fanns en oro för hur elevernas föräldrar kunde uppfatta situationen. Kulturskolechefen hade mottagit telefonsamtal från föräldrar, som var missnöjda med undervisningen och medarbetare hade uttryckt olustkänslor inför de återkommande politiska diskussionerna på ar- betsplatsen. Kulturskolechefen beslutade därför om ett samtal med anmälaren med följan- de syften: -att utröna om kände till de värdegrunder som gäller för skolan och säkerställa att han tillämpade dessa i sin yrkesverksamhet -att förvissa sig om att anmälaren i sin verksamhet inte gav uttryck för vär- deringar oförenliga med skolans värdegrunder -att ärligt och uppriktigt utåt kunna gå i god för att anmälaren utförde sitt arbete i enlighet med svenska skolans normer och värdegrunder -att eventuellt vid behov kunna stödja anmälaren Kulturskolechefen har uppgivit att hon inte kände sig nöjd med hur samtalet kom att förlöpa och att hon kände sig förvirrad av anmälarens uppträdande 2 008 /0 9:JO1 Hon kände att samtalet drevs till en icke yrkesmässig nivå och att hon själv blev för känslomässigt engagerad och ägnade sig för mycket åt argumentation. Kulturskolechefen beklagar detta djupt. Det har framkommit att anmälaren i hemlighet spelade in detta samtal och sedan lät andra lyssna på detta. Det vore intressant att få veta JO:s syn på att röja vad som sagts under ett medarbetarsamtal. Enligt vad kulturskolechefen uppger, har hon under samtalet upplevt att hon i fortsättningen inte behöver oroa sig för att anmälaren bedriver otillåten pro- paganda i närvaro av elever. Kulturskolechefen är dock missnöjd med själva samtalets genomförande, eftersom hon inte lyckats hålla detta på en korrekt nivå. Samtalet hölls på basis av det förtroendefulla förhållande chefen upplevt i förhållande till anmä- laren och detta spelade stor roll för vad som sades. Efter samtalet kände hon en oro för att anmälaren kunde ha uppfattat samtalet på fel sätt, vilket ju blivit fallet, eftersom det föreligger en anmälan. Det är alltså enligt kulturskolechefen bra att samtalet ägt rum, men det skulle ha genomförts annorlunda. Kommentarer till inslag i anmälan I anmälan förekommer citatet det är chefens skyldighet att förvissa sig om att inga rasister finns bland personalen. Det är mycket möjligt att orden fallit så, men innebörden var egentligen det är chefens skyldighet att förvissa sig om att inga främlingsfientliga åsikter framförs i samband med arbetet med eleverna. Det är förståeligt att yttrandet uppfattas som ett hot, men detta har absolut inte varit avsikten, utan enbart att förvissa sig om att verksamheten vid skolan bedrivs i enlighet med de värdegrunder som gäller. Skollagen 1 kap. 2 § framhåller att var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde och särskilt (2 punkten) aktivt motverka alla former av kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska beteenden. I läroplaner för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94, 2.8 p) anges att rektor har ett särskilt ansvar för -Skolans program för att motverka alla former av trakasserier och mobb- ning bland elever och anställda. Påståendet att anmälarens parti skulle vara rasistiskt kommer sig av att skild- ringarna i gav ett sådant intryck. Detta är en del i hur samtalet inte genomfördes som önskat, eftersom en anställd i personalsamtal inte ska behöva svara för de åsikter ett parti hyser sådana samtal kan föras i andra sammanhang. Påståendet borde istället ha varit en fråga, som är helt naturlig i samband med den oro för verksamheten, som kulturskolechefen kände. Yttrandet det är viktigt att vi har samma värdegrund skulle korrekt ha formulerats det är ett krav att vi arbetar efter samma värdegrund, vilket ju också var den egentliga innebörden i yttrandet. Skolans värdegrund är viktig och den betonas i alla dokument rörande skolverksamheten. Som chef för en skola måste man tydligt verka för att värdegrunden följs. Anmälaren uppger att han i en tidningsartikel tagit avstånd från rasistiska åsikter. Kulturskolechefen upplevde inte tidningsartiklarna som ett sådant 2 008 /0 9:JO1 klargörande, utan hon kände fortfarande oro för hur anmälaren bedrev sin undervisning. Det är inte tillåtet att efterforska personalens politiska åsikter, men om åsikterna är kända och upplevs strida mot skolans värdegrunder, måste det vara på sin plats att förvissa sig om att dessa åsikter inte kommer till uttryck i det dagliga arbetet med eleverna. Att förhöret sker under tvång är uppenbart. Det är fel att kalla ett perso- nalsamtal förhör. Samtalet ägde rum med ovan angivna syften. Graden av tvång kan diskuteras. Det är normalt, att, när arbetsledaren kallar till samtal, infinner man sig. Detta var ett viktigt samtal för att säkerställa att verksamhe- ten i skolan sker enligt gällande normer och värdegrunder och hade inte som syfte att utröna anmälarens åsikter. Det är en förutsättning i jobbet, och t.o.m. avtalat i bl.a. samverkansavtal, att ha medarbetarsamtal när man behöver reda ut sådant som har med jobbet att göra. Det ligger i arbetet att tidigt och fort reda ut frågeställningar. Det tvånget som finns i detta är de avtal man går in i med anställningsavtalet. Vidare vill nämnden framhålla att det inte finns någon önskan att begränsa yttrandefriheten och åsiktsbildningen. Tvärtom strävar kommunledningen efter öppenhet och samverkan med kommunens invånare, vilka ju är de yt- tersta uppdragsgivarna för kommunens verksamheter. genomför- des ett stort antal s.k. dialogmöten för att utröna invånarnas syn på kommunen och dess verksamhet och styrning. Dessa dialoger ligger till grund för kom- munens arbete med en s.k. Färdplan. Vidare antyder anmälaren att det påstådda förhöret ska ha initierats av den politiska ledningen. Detta är ett fullständigt grundlöst påstående. Det finns absolut ingen i ledningen, som tagit sådant initiativ och heller ingen, som skulle kunna tänka sig att göra detta. Kommunledningen och nämnden delar anmälarens höga tankar om den aktuella chefen och är övertygad om att sam- talet ägt rum med vällovliga syften, men att det råkat bli olyckligt utformat. Påståendet att anställningen skulle vara i fara måste bestämt avvisas. Ingen anställd i kommun har någonsin blivit avskedad p.g.a. sina åsikter och det kommer heller aldrig ske och det har inte heller uttryckts hot eller antyd- ningar om sådant förfarande. Skulle det visa sig att någon anställd i sin yrkes- verksamhet ger uttryck för och propagerar för främlingsfientliga åsikter, skul- le andra åtgärder än avskedande vidtas, men inte enbart av det skälet att den anställde hyser dessa åsikter. 1.Kulturskolechefen har haft ett personalsamtal med anmälaren med främs- ta syfte att säkerställa att verksamheten i skolan inte kränker elever eller skolans av fastställda värdegrunder samt att kunna klargöra att elevernas föräldrar inte behöver oroa sig för otillbörlig påverkan i Kul- turskolan. Det har absolut inte funnits något uppsåt att kränka anmäla- rens åsiktsfrihet. 2 008 /0 9:JO1 2.I den situation, som rådde, utvecklades samtalet genom interaktionen till något som av anmälaren upplevdes som ett förhör angående politiska åsik- ter. Detta är djupt beklagansvärt. 3.Kommunledningen har inte initierat ett förhör angående politiska åsikter. 4.Det finns i kommunen ingen önskan att inskränka åsikts- eller yttrandefri- heten, utan strävan är istället efter största möjliga öppenhet och demokrati. 5.Det finns, har aldrig funnits och kommer aldrig att finnas något åsiktsre- gister i kommunen och det är inte tillåtet för chefer att försöka utröna de anställdas personliga åsikter. 6.Kommunen beklagar djupt att anmälaren upplevt händelsen som kränkan- de, men konstaterar med lättnad, att kulturskolechefen kunnat klarlägga att hon utför sitt arbete på ett godtagbart sätt. Barn- och utbildningsnämndens yttrande kommun verkar bl.a. enligt regeringsformen 1 kap. 2 § 1 st Den of- fentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. 1 kap. 2 § 3 st mot- verka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung ... och respekterar självklart 2 kap. 2 § regeringsformen. Det åligger kommunen ett ansvar att arbeta för att elever i kommunens skolor inte utsätts för kränkande behandling eller främlingsfientlig påverkan. För detta ändamål är det berättigat att kommunens chefer håller sig underrät- tade om hur verksamheterna bedrivs. Ett medel i sammanhanget kan vara medarbetarsamtal. Dessa samtal får självfallet inte ha karaktären av utfråg- ning om personliga åsikter, utan ska inriktas på verksamheten. I detta fall har ett samtal i vällovligt syfte ägt rum, men samtalet har tyvärr kommit att få ett olyckligt förlopp, vilket djupt beklagas. Samtalet har dock haft det goda med sig, att anmälaren friats från eventuella misstankar om otillbörligt beteende i sin yrkesutövning. Anmälaren har haft möjlighet att tillsammans med sin chef och/eller kom- munens personalenhet reda ut det inträffade, men valt att avstå. Kulturskolechefens agerande är förståeligt med tanke på den mediala uppmärksamheten i ärendet. Till yttrandet var fogat ett utdrag ur kulturskolechefens personliga anteck- ningar över vad som inträffat. Bland annat framgick följande: 29/91/10 läser jag i den lokala pressen om Invandrarfientlig kvinna i fullmäktige och om att det hon uttrycker kan vara brottsligt. Den lokala pressen fortsätter skriva om detta och lyfter fram ett lokalt parti och speciellt en politiker i detta parti som främlingsfientlig Flera perso- ner jag träffar i samhället reagerar starkt på de ord och uttryck denna politiker skrivit ner och som de läst i hennes affär. I en av tidningsartiklarna uttrycker sig de övriga partikamraterna och jag upptäcker att lärare är med i bild och får mig att tänka på kan detta innebära något för min verksamhet. Jag känner att jag inte kan säkerställa verksamheten. Två personer i verk- samheten undrar om jag vet var jag har , är du säker på hur han han- terar detta tillsammans med eleverna. Jag diskuterar med min chef, som anser att jag givetvis ska prata med om jag inte kan säkerställa verk- samheten Anledningen till att jag inte kan säkerställa verksamheten är hur hanterar händelserna som beskrivs i media i mötet med elever- 2 008 /0 9:JO1 na, han har dock många nya arbetssituationer Jag känner osäkerhet i hur han tolkar och förhåller sig i grundläggande värden, hur han tyder rasism, främlingsfientlighet, lika människors värde och hur han förhål- ler sig som pedagog att ge saklig och allsidig information/kunskap. Syftet med samtalet är att säkerställa verksamheten. Jag vill känna säkerhet i att besvara eventuella frågor rörande roll som lärare från elever och föräldrar. Jag ringer 4/10 och ber om en träff. Han undrar över vad och jag säger det har skrivits en del i pressen om rasism och främlingsfientlighet att jag ser ditt fotografi i tidningen och är rädd för hur verksamhetens elever ska uppfatta detta Vi träffas och pratar. Jag känner inget konstigt i det. Vi har diskuterat och pratat ganska öppet om olika saker sedan han anställdes. Efter samtalet kän- ner jag mig aningen misslyckad som chef. Jag ringer min chef och berättar hur jag känner. Jag konstaterar att det är svårt att prata om värdegrunder, att jag var osäker, otydlig och för personlig finner jag att jag förstår och att jag kan säkerställa verksamheten. Jag säger det till honom du arbetar utifrån ditt pedagogiska ansvar. Dagen efter re- flekterar jag över samtalet och finner att jag måste bli bättre på att dialoga, att inte bli påverkad av situationer, vara tydligare och inte uttrycka personliga värderingar. Det finns ingen som helst sanning i att jag är sänd av någon politisk ledning, att jag förhör personalen om deras personliga åsikter, att jag försöker få ho- nom att lämna sitt parti, att jag försöker skapa splittring mellan partikamrater, att jag skulle förmå honom att lämna partiet, att samtalet har skett under tvång eller att det handlar om hot om avsked. Alla får ha sina personliga värderingar/ideologier. Men som pedagog är det viktigt att vi verkar i andan av vårt styrdokument. Att vi rättar oss efter de gemensamma spelregler som fastställs på arbetsplatsen. Det är helt utifrån arbetets uppdrag och mitt yttersta ansvar som jag samtalat med . Han vidhöll sin anmälan samt anförde att flera påståenden i nämndens yttrande var osanna och kränkande. Han bifogade också vissa handlingar, bl.a. en upptagning av samtalet mellan honom och . återkom senare med en ytterligare skrivelse. Han anförde att han fått kritik för att han anmälde förhöret till JO och att kulturskolechefen sökt efter källorna till uppgifterna i tidningarna. Han anförde vidare att han fått en skrivelse med övervägande om varning för sen ankomst samt brister i uppträdandet och då han kommenterat detta i massmedia hade han kritiserats av kulturskolechefen och personalchefen. Han anser att hans yttrandefrihet kränkts. Till skrivelsen fogades flera bilagor. 2 008 /0 9:JO1 I ett beslut anförde JO följande. I 2 kap. 1 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, varmed avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsik- ter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas endast i den utsträckning och på det sätt som framgår av föreskrifterna i 2 kap. 12 och 13 §§ regeringsfor- men. Genom tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens bestäm- melser om meddelarfrihet ges yttrandefriheten till viss del ett särskilt skydd. Meddelarfriheten enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen innebär att det står var och en fritt att, med vissa i förordningen angivna un- dantag, meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst för of- fentliggörande i tryckt skrift till författare eller annan som är att anse som upphovsman till framställning i skriften, till skriftens utgivare eller, om det finns en särskild redaktion, till denna eller till företag för yrkesmässig för- medling av nyheter eller andra meddelanden till periodiska skrifter. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen och tryckfrihetsför- ordningen respektive yttrandefrihetsgrundlagen anger är ett skydd gentemot det allmänna, t.ex. kommunens valda församlingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En ar- betsgivare får således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall söka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket denne utnyttjar sin yttrandefrihet. Varje åtgärd som medför negativa konsekvenser för en offentligt anställd person och som grundar sig på medverkan i tryckt skrift har i princip ansetts vara otillåten enligt tryckfrihetsförordningen. I 2 kap. 2 § regeringsformen stadgas vidare att varje medborgare gentemot det allmänna är skyddad mot tvång att ge till känna sin åskådning i t.ex. poli- tiskt hänseende. Vad som har kommit fram i detta ärende föranleder följande uttalanden. har uppgett att hon med anledning av ut-