frsrdg · GW04JO1 · 2008-11-17 00:00:00 — I rättsfallet RÅ 2006 ref. 21, som också gällde riksfärdtjänst, hade kammarrätten i sin överklagade dom avskrivit målet från vidare handläggning, eftersom tiden för den aktuella resan vid prövningstill- fället hade passerats, men rätten hade trots utgången i målet uttalat sig i frå- gan huruvida klaganden varit berättigad att företa den aktuella resan enligt sina önskemål. Regeringsrätten noterade, att det hos förvaltningsdomstolarna utbildat sig en praxis av innebörd att sakprövning bör ske i avskrivningsmål, när klaganden får anses ha ett befogat intresse av att kunna få prövat om det funnits laga eller tillräckliga skäl för den beslutade åtgärden. Vad gäller innebörden av sådana uttalanden fastslog Regeringsrätten, att dessa egentligen inte hör till avgörandet som sådant utan får ses som ett slags extra service åt klaganden: Deras betydelse blir beroende av om beslutsmyn- digheten är beredd att fästa något avseende vid dem. Några själv- ständiga verkningar har inte uttalandena, och de kan naturligtvis inte på mot- svarande sätt som en fastställelsedom ligga till grund för ett nytt avgörande. Jag har i princip ingen annan mening, även om jag anser det tämligen självklart, att en myndighet, som har att bedöma en fråga i vilken ett överord- nat organ dessutom en domstol tidigare gett uttryck för en viss uppfatt- ning, har att beakta vad som då sagts, även om uttalandet gjorts på nämnt sätt och alltså inte är direkt bindande. Beaktas måste dock alltid att två snarlika fall inte nödvändigtvis behöver vara identiska. Även om en och samma sö- kande vid upprepade tillfällen ansöker om riksfärdtjänst avseende samma resmål, kan t.ex. både sökandens hälsotillstånd och utbudet av färdmedel och dessas kvalitet ha förändrats. En ny ansökan förutsätter således under alla 2 008 /0 9:JO1 förhållanden en förnyad prövning med beaktande av då föreliggande omstän- digheter. Av det sagda framgår att jag saknar grund för att rikta kritik mot Stor- umans kommun för hanteringen av de båda ärendena om riksfärdtjänst. Med dessa uttalanden avslutas ärendet. Initiativärende mot en länsstyrelse angående handläggningen av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse (Dnr 4381-2006) I beslut anförde JO följande. Vid min inspektion av i (JO:s dnr 1921-2006) framkom beträffande handläggningen av ärenden om villkor- lig körkortsåterkallelse bl.a. följande. Frågan om villkorlig körkortsåterkallelse aktualiseras normalt efter det att har beslutat om återkallelse tills vidare av ett omhändertaget körkort. Sedan ansökan om deltagande i försöksverksamhet med villkorlig återkallelse har kommit in och bedömt att sökanden uppfyller kraven beviljar ansökan. Detta sker regelmässigt innan frågan om ansvar för det misstänkta trafiknykterhetsbrottet har prövats i tingsrätten. Enligt företrädare för skulle det förta syftet med lagstiftningen om en lagakraftvunnen dom behövde inväntas. När en ansökan om deltagande i försöksverksamheten kommer in läggs ett nytt ärende upp. Båda ärendena är sedan öppna till dess att den tvååriga vill- korstiden har gått ut. Enligt företrädare för måste styrelsen då fatta beslut om slutlig återkallelse i det ursprungliga ärendet om körkortsin- gripande samt besluta om återkallelse av det villkorliga körkortet. Jag beslutade att i ett särskilt ärende utreda handläggningen av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse. I en remiss anmodade jag att mot bakgrund av en redogörelse över författningsföreskrifter och motivuttalanden angående villkorlig kör- kortsåterkallelse yttra sig beträffande myndighetens handläggning. , länsrådet PerArne , anförde i ett yttrande följande. 2 008 /0 9:JO1 återkallar ett körkort tills vidare om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas slutligt på grund av trafiknykterhets- brottet. Om körkortshavaren ansökt om och beviljats deltagande i försöks- verksamhet med villkorlig återkallelse lägger upp ett nytt ären- de. Båda ärendena är sedan öppna tills villkorstiden gått ut då avskrivning sker eller då försöksverksamheten avbryts och beslut om upphävande fattas. När försöksverksamheten utvidgades till att gälla alla länsstyrelser i landet fanns det län som redan bedrivit verksamhet . Vi har delvis anammat hur handläggningen skett vid andra län av effektivitetsskäl. Länssty- relsen kommer framöver att avsluta ärendet om återkallelse tills vidare med ett slutligt beslut om körkortsåterkallelse eller slutligt beslut om villkorlig återkallelse. anmodades att yttra sig över vad som framkommit om länsstyrel- sens handläggning av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse. , generaldirektören , anförde i ett yttrande bl.a. följande. I 5 kap. 3 § l körkortslagen (1998:488) stadgas att ett körkort skall återkallas om körkortshavaren har brutit bl.a. mot 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Enligt 5 kap. 5 § körkortslagen skall ett körkort återkallas tills vidare i av- vaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas villkorligt enligt 12 § på grund av 3 § 1 eller slutligt på någon av de grunder som avses i 3 § 17. Enligt 5 kap. 12 § körkortslagen får en återkallelse enligt 3 § 1 ske villkor- ligt om körkortshavaren efter alkoholförtäring har brutit mot 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott. Närmare bestämmelser om förutsättning- ar m.m. för att meddela villkorlig återkallelse finns i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. Av 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkorts- återkallelse framgår att lagen är tillämplig för sådana körkortshavare med förarbehörighet B, BE, C, CE, D eller DE som är folkbokförda i och vilkas körkort skall återkallas med stöd av 5 kap. 3 § 1 körkortslagen på grund av brott mot 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott till följd av alkoholförtäring. Tanken bakom lagstiftningen om villkorlig körkortsåterkallelse är att en an- sökan om att få delta i försöksverksamheten skall beviljas efter det att körkor- tet har återkallats tills vidare men innan slutlig återkallelse av körkortet. När lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse trädde i kraft ingick tre län, , och Öster- götland, i försöksverksamheten. Före ikraftträdandet av lagen skedde samråd mellan och de tre länsstyrelserna om tillämpningen av lagen. Väg- verkets uppfattning har varit att 1 § andra stycket i lagen skall tolkas så att en ansökan om deltagande i försöksverksamheten kan beviljas när körkortet har återkallats tills vidare, och länsstyrelserna har tillämpat lagen på detta sätt. 2 008 /0 9:JO1 utvidgades försöksverksamheten med villkorlig körkorts- återkallelse till att omfatta hela landet. Även länsstyrelserna i de län som inte omfattades av denna lagstiftning tillämpar 1 § andra stycket på samma sätt som de tre länsstyrelser som ursprungligen omfattades av lagen. Om sökanden uppfyller kraven för att få delta i försöksverksamheten beviljar således ansökan innan lagakraftvunnen dom föreligger. uppfattning, att ansökan om deltagande i försöksverksamheten kan beviljas redan när körkortet har återkallats tills vidare, grundar sig på att det är viktigt att ett deltagande i försöksverksamheten kan påbörjas i så nära anslutning till det misstänkta trafiknykterhetsbrottet som möjligt. I försöks- verksamheten ingår nämligen att körkortshavaren skall genomgå regelbundna läkarundersökningar och då även lämna blod- och urinprover för att styrka sin nykterhet. har ansett att det är viktigt att dessa läkarkontroller kan påbörjas efter ett trafiknykterhetsbrott med tanke på att en övervägande del av de personer som är misstänkta för trafiknykterhetsbrott har alkoholproblem. I 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkorts- återkallelse anges bl.a. att lagen är tillämplig för sådana körkortshavare vilkas körkort skall återkallas på grund av brott mot 4 eller 4 a § trafikbrottslagen. Såsom bestämmelsen är utformad kan, enligt uppfattning, en ansökan om deltagande i försöksverksamheten beviljas först när det föreligger en lagakraftvunnen dom. Att bevilja en ansökan om deltagande i verksamhe- ten innan frågan om ansvar för det misstänkta trafiknykterhetsbrottet har prövats och avgjorts genom lagakraftvunnen dom strider således enligt Väg- verket mot lagen. Med hänsyn till vad som framförts ovan om att det är angeläget att ett del- tagande i försöksverksamheten kan påbörjas i så nära anslutning som möjligt anser att en ändring bör göras i lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse så att en ansökan om deltagande kan beviljas efter det att körkortet har återkallats tills vidare. Härutöver upplyser om att det är den enskilde som själv initie- rar deltagandet och, såvitt känner till, har det aldrig förekommit någon frikännande dom i tingsrätt beträffande en person som deltar i försöks- verksamheten. I 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåter- kallelse anges att lagen är tillämplig för sådana körkortshavare med förarbe- hörighet B, BE, C, CE, D eller DE som är folkbokförda i och vilkas körkort skall återkallas med stöd av 5 kap. 3 § 1 körkortslagen (1998:488) på grund av brott mot 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafik- brott till följd av alkoholförtäring. I det lagförslag som remitterades till Lagrådet angavs i 1 § lagen om för- söksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse att lagen skulle vara till- lämplig beträffande körkortshavare vars körkort kan återkallas (JO:s kursi- vering). I denna del anförde Lagrådet (prop. 1997/98:124 s. 162) bl.a. följan- de. 2 008 /0 9:JO1 En förutsättning för att lagen skall kunna tillämpas torde vara att körkortet faktiskt skall återkallas. måste ta ställning till den frågan innan den går vidare till att pröva om det skall ske villkorligt eller inte. Därför bör orden kan återkallas i andra stycket bytas ut mot skall återkallas. Bestämmelsen i 1 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåter- kallelse kom, som framgått av det anförda, att få den lydelse som Lagrå- det hade föreslagit. Enligt 5 kap. 12 § körkortslagen får en återkallelse enligt 3 § 1 samma ka- pitel ske villkorligt om körkortshavaren efter alkoholförtäring har brutit mot 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott. Av 5 kap. 3 § 1 körkortslagen framgår att ett körkort skall återkallas om körkortshavaren har gjort sig skyldig till bl.a. rattfylleri eller grovt rattfylleri enligt 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott. Av 5 kap. 1 § andra stycket körkortslagen följer att ett körkortsingripande med anledning av brottslig gärning när det gäller frågan om brott föreligger skall grunda sig på en lagakraftvunnen dom eller motsvarande. Ett körkort skall enligt 5 kap. 5 § körkortslagen återkallas tills vidare i av- vaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas villkorligt enligt 12 § på grund av 3 § 1 eller slutligt på någon av de grunder som avses i 3 § 17. Med villkorlig körkortsåterkallelse förstås enligt 2 § lagen om försöks- verksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse att rätten att köra ett körkorts- pliktigt fordon under viss angiven tid (villkorstid) är begränsad till att gälla inom svenskt territorium och att särskilda villkor skall gälla för förare och fordon. Begränsningarna skall anges på körkortet. Av 3 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse framgår att deltagande i försöksverksamheten prövas efter ansökan av kör- kortshavaren i ett ärende om körkortsingripande. Enligt 5 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse får en ansökan inte bifallas om körkortshavaren med hänsyn till sina personli- ga eller medicinska förhållanden bedöms olämplig att delta i försöksverksam- heten. Det skall särskilt beaktas om sökanden har förmåga att rätta sig efter de bestämmelser som gäller trafiksäkerheten samt omfattningen av sökandens bruk av alkohol eller av andra droger. Om en ansökan bifalls gäller enligt 6 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse en villkorstid . I bestämmelsen anges vad körkortshavaren har att iaktta . Ett av villkoren är att kör- kortshavaren endast får köra sådana körkortspliktiga fordon som är utrustade med godkänt alkolås (punkten 1). När villkorstiden löper ut och körkortshavaren har uppfyllt de villkor och krav som ställts, upphör den villkorliga återkallelsen. Ett nytt körkort med de behörigheter som fanns på det återkallade körkortet skall då 2 008 /0 9:JO1 utfärdas genom försorg. Något beslut av om detta är inte nödvändigt (se a. prop. s. 62). Om körkortshavaren bryter mot vad som sägs i 6 § lagen om försöksverk- samhet med villkorlig körkortsåterkallelse skall enligt 8 § andra stycket sam- ma lag den villkorliga återkallelsen undanröjas och frågan om körkortsin- gripande tas upp till förnyad prövning. När spärrtid bestäms med anledning av ett körkortsingripande skall villkorstid då körkortet varit återkallat villkorligt inte räknas av. Detsamma gäller om körkortshavaren själv vill avbryta delta- gandet i försöksverksamheten. Vid min inspektion av i framkom att myndigheten beviljade ansökningar om villkorlig körkortsåterkallelse innan det fanns ett lagakraftvunnet avgörande varigenom sökanden befunnits skyldig till trafik- nykterhetsbrott. Jag fann anledning att utreda myndighetens handläggning. Min tveksamhet i frågan rör huvudsakligen det förhållandet att det i 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse sägs att lagen är tillämplig för sådana fall då körkortet skall [JO:s kursivering] återkallas samt att bestämmelsen hänvisar till 5 kap. 3 § punkten 1 kör- kortslagen som avser återkallelse på grund av ett begånget trafiknykterhets- brott. Till detta kommer att det också i bestämmelserna i 5 kap. 12 § kör- kortslagen om villkorlig körkortsåterkallelse hänvisas till 5 kap. 3 § punkten 1 samma lag och anges att en återkallelse får ske villkorligt om körkortshavaren har [JO:s kursivering] brutit mot 4 eller 4 a § trafikbrottslagen. Bestämmel- serna om återkallelse tills vidare av körkort återfinns i 5 kap. 5 § körkorts- lagen. Där omnämns i och för sig villkorlig körkortsåterkallelse genom att det anges att ett körkort skall återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgö- rande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas villkorligt enligt 12 § på grund av 3 § 1 eller slutligt på någon av de grunder som anges i 3 § 17. Det framgår dock inte klart att den villkorliga återkallelsen kan ske innan det finns förutsättningar för en slutlig återkallelse av körkortet. har i sitt yttrande i ärendet upplyst att verkets uppfattning har varit att 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig kör- kortsåterkallelse skall tolkas så att en ansökan om villkorlig körkortsåterkal- lelse kan bifallas när körkortet har återkallats tills vidare och att länsstyrelser- na i allmänhet har tillämpat lagen på detta sätt. har ändrat upp- fattning i den aktuella rättsfrågan. I sitt yttrande har dock pekat på betydelsen av att ett deltagande i försöksverksamheten kan påbörjas i så nära anslutning som möjligt till det misstänkta trafiknykterhetsbrottet. 2 008 /0 9:JO1 styrelsen i har framförts synpunkten att det skulle förta syftet med lagstiftningen om en lagakraftvunnen dom behövde inväntas. Såväl som länsstyrelserna, som i första hand ansvarat för till- lämpningen av bestämmelserna om villkorlig körkortsåterkallelse, har tydli- gen uppfattat att avsikten med lagstiftningen varit att villkorlig körkortsåter- kallelse skall kunna beviljas redan när ett körkort har återkallats tills vidare. En sådan ordning framstår enligt min mening också som naturlig. Det är dock givetvis angeläget att det inte finns anledning till några tvivel om huruvida lagstiftningen ger länsstyrelserna möjlighet att fatta beslut om villkorlig körkortsåterkallelse redan innan det finns ett lagakraftvunnet avgö- rande varigenom sökanden befunnits skyldig till trafiknykterhetsbrott. Som framgått av det anförda anser jag att det kan ifrågasättas om det för närvaran- de finns tillräckligt sådant författningsstöd. Jag finner dock inte skäl att uttala någon kritik mot för det sätt på vilket myndigheten har tillämpat bestämmelserna. Enligt min mening bör innebörden av regelverket i det nu diskuterade av- seendet klargöras genom tydlig lagstiftning. Jag översänder därför detta beslut till , , med hemställan enligt 4 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän om översyn av lag- stiftningen. Jag har i denna fråga samrått med chefsjustitieombudsmannen . Vad som har kommit fram i övrigt i ärendet ger inte tillräcklig anledning till något uttalande av mig. Initiativärende mot en länsstyrelse angående registrering m.m. av allmänna handlingar i körkortsärenden (Dnr 4383-2006) I beslut anförde JO följande. Vid min inspektion av i (JO:s dnr 1921-2006) antecknades beträffande granskningen av myndighetens kör- kortsenhet följande till protokollet under punkten 3.3.3. Handlingar i körkortsärenden registreras inte vid centraldiari- um utan på körkortsenheten och av enhetens personal. Körkortsärenden inleds ofta genom att handlingar kommer in till , t.ex. från polismyn- digheten eller . Dessa inledande handlingar registreras på ett varie- rande sätt. I en del fall antecknas inledningsvis i registret endast vissa allmän- na uppgifter, såsom registreringsdatum samt en ärendemening. 2 008 /0 9:JO1 ningen kan då exempelvis ges benämningen Dom från . Därutöver görs ingen särskild anteckning om den eller de handlingar som har inlett ärendet. I andra fall görs dock separata anteckningar i registret om de inledande handlingarna. I vissa ärenden kunde noteras att det hade förflutit , i några fall , från det att den inledande handlingen kom in till myndigheten till det att ärendet registrerades (t.ex. i ärende dnr 6373-2004 och 6403-2004). Utdrag ur sådana register som har direktåt- komst till och som används i körkortsärenden registreras . Vid granskningen och genomgången upplyste enhetens personal bl.a. föl- jande. Allmänna handlingar i körkortsärenden registreras. Det gäller dock inte domar som allmän domstol översänder och registerutdrag som skickas från . Sådana handlingar registreras endast om deras innehåll medför att någon åtgärd bör vidtas. från de allmänna domstolarna som inte leder till någon åtgärd sparas hos . Registerutdrag från som inte medför någon åtgärd och som inte heller innehåller sekretessbelagda uppgifter förstörs vanligtvis . Om registerutdragen innehål- ler sekretessbelagda uppgifter, t.ex. uppgift om ett omhändertagande enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m., leder de normalt till att åtgärder vidtas och utdragen registreras sålunda. Anledningen till att i vissa fall dröjer med att registrera de inledande hand- lingarna i ett ärende är att det ibland tar tid innan myndigheten har hunnit ta ställning till om någon åtgärd skall vidtas i ärendet. har börjat registrera sådana utdrag ur misstanke- och belastningsregistret som används i ärendena. Andra registerutdrag registreras inte. Jag anmodade att yttra sig beträffande frågan om registrering av dels till myndigheten inkomna handlingar, särskilt domar från allmän domstol och registerutdrag från , dels registerutdrag avseende uttag ur samt- liga de register som myndigheten hade direktåtkomst till. Yttrandet skulle även avse frågan om gallring av inkomna registerutdrag från som enligt rutinerna förstördes . I ett yttrande anförde följande. har inte konsekvent antecknat i registret den handling som inlett ett ärende då handlingen framgått av ärendemeningen. har ändrat rutinerna och de handlingar som inleder ett ärende antecknas numera i registret. Registerutdrag från inkommer till i stor mängd. En första genomgång av utdragen sker direkt. De utdrag som helt klart inte kommer att föranleda någon åtgärd förstörs. Hanteringen rationaliserades dels på grund av mängden och dels då nytt utdrag erhålles vid ny förseelse där även tidigare förseelser framgår. från allmän domstol som ej föranleder någon åt- gärd förvaras och hålls ordnade i personnummerordning. Genomgång med arkivansvarig gällande gallring och gallringstider kommer att ske så att förva- ring av registerblad sker på liknande sätt. De utdrag som eventuellt skall föranleda någon åtgärd granskas av be- slutande. Registrering sker då åtgärd skall vidtas. I normalfallet är det inte 2 008 /0 9:JO1 praktiskt möjligt att hinna registrera utdragen påföljande arbetsdag på grund av arbetsmängden. skall se över sina rutiner för att tiden till registrering blir så kort som möjligt. Detta gäller även domar från allmän domstol. Utdrag ur register som har direktåtkomst till har tidigare ej konsekvent registrerats. Efter påpekande sker detta numera och utdragen förvaras i akten. I 15 kap. 1 och 2 §§ sekretesslagen (1980:100) finns grundläggande bestäm- melser om myndigheters skyldighet att registrera allmänna handlingar samt om vad ett register skall innehålla. Enligt huvudregeln i 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen skall all- männa handlingar som har kommit in till eller upprättats hos en myndighet registreras utan dröjsmål. Emellertid får, i fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller, registrering underlåtas om handlingarna i stället hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling har kommit in eller upprättats. En ovillkorlig registreringsskyldighet omfattar bara handlingar för vilka sekretess gäller. När det gäller allmänna handlingar som inte omfattas av sekretess kan myndigheterna således antingen registrera dem eller hålla dem så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om hand- lingen har kommit in eller upprättats. När myndigheten har bestämt sig för ettdera systemet måste detta emellertid tillämpas konsekvent. Av 15 kap. 1 § andra stycket sekretesslagen framgår att om särskilda skäl föreligger får regeringen föreskriva undantag från registreringsskyldigheten i fråga om handlingar av visst slag som hos myndighet förekommer i betydan- de omfattning. Regeringen har föreskrivit om sådana undantag i 5 § sekretess- förordningen (1980:657). I 15 kap. 2 § sekretesslagen uppställs vissa minimikrav när det gäller upp- gifterna i ett register. I det fall en handling registreras skall av registret framgå 1. datum, då handlingen kom in eller upprättades, 2. diarienummer eller an- nan beteckning som åsatts handlingen, 3. i förekommande fall från vem hand- lingen har kommit in eller till vem den har expedierats samt 4. i korthet vad handlingen rör. Utgångspunkten är att dessa uppgifter skall vara allmänt till- gängliga. Uppgifterna under punkterna 3 och 4 får utelämnas eller särskiljas om det behövs för att registret i övriga delar skall kunna företes för allmänhe- ten. Bestämmelsen i 15 kap. 1 § sekretesslagen om att allmänna handlingar skall registreras utan dröjsmål innehåller inte någon bestämd tidsgräns. Det ligger emellertid i sakens natur att registreringen skall ske så snart det är prak- tiskt möjligt. I normalfallet bör registrering ske senast påföljande arbetsdag. Av 15 kap. 14 § sekretesslagen följer att upptagningar för automatisk data- behandling som en myndighet använder i ett mål eller ärende måste förvaras i 2 008 /0 9:JO1 läsbar form tillsammans med övriga handlingar i akten, om inte särskilda skäl föranleder annat. Normalt innebär detta att en utskrift av upptagningen skall finnas i akten om inte upptagningen kan finnas lätt tillgänglig på annat sätt, t.ex. via bildskärm. Att upptagningens innehåll är enkelt är normalt inte till- räckligt för undantag från huvudregeln (se bl.a. prop. 1973:33 s. 142 f.).