yttr · GV05SfU1y · 2007-11-05 00:00:00 — Reglerna innebär således att arbetsgivarnas kostnader sänks även för de ungdomar som redan har eller kan få jobb ändå, vilket skapar undanträngningseffekter gentemot andra åldersgrupper. Vidare medför förslaget ökade vinster för arbetsgivare och egenföretagare. Det finns mer träffsäkra och kostnadseffektiva insatser för unga i form av riktat stöd i ett tidigt skede, som tidsbegränsade anställningsstöd, fler och bättre praktikplatser i arbetslivet, arbetsmarknadsutbildning och lärlingsutbildning. En förutsättning för att genomföra sådana åtgärder är att utgå från den efterfrågan som finns på arbetsmarknaden samt kompetensen hos de ungdomar som är arbetslösa. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar är hög. Det är därför angeläget att det görs riktade insatser till denna grupp, i stället för att företagen ska ha möjlighet till sänkta arbetsgivaravgifter. Reglerna om sänkta socialavgifter för unga bör därför slopas. Jag motsätter mig ett förslag om sänkta socialavgifter för tjänstesektorn. Olika skatteregler och särskilda subventioner för olika branscher bör inte finnas eftersom det skapar snedvridningar och gränsdragningsproblem och ökar företagens administrativa börda. Särregler är även i allmänhet orättvisa och skapar ett tryck från andra branscher att få motsvarande förmåner. Sänkningen av arbetsgivaravgiften ska gälla per anställd och oavsett företagets storlek. Detta innebär att de största företagen också får de största subventionerna. Risken är uppenbar att stödet kommer att ge upphov till högre vinster i företagen men bara marginellt påverka sysselsättningen. Förslaget är inte heller uppbyggt så att det krävs någon motprestation från företaget utan ges oavsett om någon nyanställning görs eller inte. Det är rimligt att anta att tjänstesektorn kommer att vara en växande andel i vår framtida ekonomi. Att bygga in skattesubventioner i den sektorn kan undergräva välfärdssamhällets finansiering. Goda och likvärdiga villkor för alla företag skapar en långsiktigt bättre utveckling. I övrigt beräknar jag att inkomsterna från arbetsgivaravgifter ökar till följd av partiets jobbsatsning i den offentliga sektorn och att de minskar till följd av förslaget om slopad sjuklöneperiod för de mindre företagen. () anför: Utgiftsområdena 8 och 1012 Enligt min mening bör finansutskottet ställa sig bakom det förslag till fördelning av utgifter på utgiftsområden som redovisar för 20082010. Jag föreslår därför att finansutskottet tillstyrker motion Fi278 yrkandena 5 och 7 i de delar som avser utgiftsområdena 8 och 1012. För att underlätta för framför allt de mindre företagen bör en generell nedsättning av arbetsgivaravgifterna på upp till en maximal lönesumma på införas. Alla företag med en lönesumma får en skattelättnad med eller . Denna satsning ger ett rejält ekonomiskt tillskott till alla små företag, till skillnad från regeringens aviserade förslag om nedsättning av socialavgifter som bara berör speciellt utpekade branscher. Jag motsätter mig ett sådant förslag. Vad gäller sänkta socialavgifter för unga är att detta regeringens svar på ungdomsarbetslösheten och dess problematik en lösning som är onödigt dyr och har mycket låg träffsäkerhet. Reglerna innebär således att arbetsgivarnas kostnader sänks även för de ungdomar som redan har eller ändå kan få jobb. Det skapar undanträngningseffekter gentemot andra åldersgrupper. Vidare medför förslaget ökade vinster för arbetsgivare och egenföretagare. Det finns mer träffsäkra och kostnadseffektiva insatser för unga i form av riktat stöd i ett tidigt skede, som tidsbegränsade anställningsstöd, fler och bättre praktikplatser i arbetslivet, arbetsmarknadsutbildning och lärlingsutbildning. En förutsättning för att genomföra sådana åtgärder är att utgå ifrån den efterfrågan som finns på arbetsmarknaden samt kompetensen hos de ungdomar som är arbetslösa. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar är hög. Det är därför angeläget att det görs riktade insatser till långtidsarbetslösa ungdomar, i stället för att företagen ska ha möjlighet till sänkta arbetsgivaravgifter. Reglerna om sänkta socialavgifter för unga bör därför slopas. Vidare bör regler om sänkta arbetsgivaravgifter för enmansföretag som anställer återinföras och permanentas, så att dessa företag endast betalar ålderspensionsavgift för den första anställda. Tröskeln bör således sänkas för nyanställningar i de allra minsta företagen, och har bedömt att åtgärden kan vara effektiv vad gäller att få enmansföretagare att våga anställa. Till följd av att regeringen har tagit bort dessa regler har även ett stort antal enmansföretag satts i en mycket svår ekonomisk situation eftersom de anställt personal med löfte om slopad arbetsgivaravgift. (), (), (), (), (), () och LiseLotte () anför: På regeringens förslag röstade den borgerliga majoriteten i igenom en förändring som innebär att anslaget för bostadsbidrag flyttats från utgiftsområde 18, som bl.a. avser bostadspolitiken, till utgiftsområde 12, som avser den ekonomiska familjepolitiken. Förändringen innebar vidare att beredningen inom av frågor om bostadsbidragen flyttats från civilutskottet till socialförsäkringsutskottet. Vi motsatte oss denna förändring och har under höstens allmänna motionstid lämnat förslag som innebär att bostadsbidragsanslaget även fortsättningsvis ska ingå i utgiftsområde 18. Våra motionsförslag om budgeten utgår från denna förutsättning. Eftersom riksdagsordningen inte medger att förslag om utgiftsområdenas omfattning behandlas i samband med höstens budgetberedning, utan först under beredningen av den ekonomiska vårpropositionen, har vi emellertid nu reviderat våra förslag om utgiftsområde 12 till att avse den omfattning som fastställde . Vi vill dock i detta sammanhang framhålla följande. När regeringen lade fram sitt förslag om förändringar av utgiftsområdena angavs att syftet var att anpassa indelningen i politikområden till arbetsformer. I höstens budgetproposition upprepas detta påstående. I själva verket innebär förändringen det motsatta, dvs. att har fått anpassa sina arbetsformer och utskottens beredningsområden till den politikområdesindelning som regeringen arbetar efter. Vi anser att i denna fråga självfallet bättre bort hävda sina egna arbetsformer i stället för att underordna sig regeringens önskemål. Bostadsbidragen har ansetts ha både ett bostadspolitiskt och ett familjepolitiskt syfte. Regeringens utgångspunkt tycks nu vara att bidragen enbart ska ses som ett familjepolitiskt medel. Tvärtemot regeringen anser vi att bostadsbidragens roll som en del av bostadspolitiken bör förstärkas. Bostadsbidragens betydelse för att skydda de mest utsatta grupperna på bostadsmarknaden har ökat påtagligt under innevarande år när det mer generellt inriktade stödet till bostadsproduktionen har avvecklats. Vi anser att bostadsbidragen bör utvecklas som ett bostadspolitiskt instrument med syfte att ge ekonomiskt svaga hushåll möjlighet att efterfråga goda och tillräckligt rymliga bostäder. Detta står i skarp kontrast till den borgerliga regeringens målsättningar och praktiska politik. Inom avser vi att återkomma med förslag om att återföra bostadsbidragen till den tidigare gällande beredningsordningen.