yttr · GV05AU1y · 2007-11-06 00:00:00 — Regeringen attackerar nu de gemensamma trygghetssystem som måste finnas i ett modernt välfärdssamhälle, men för att känna trygghet behöver vi bra ersättning om vi drabbas av sjukdom eller arbetslöshet. Vi i för en feministisk politik som syftar till att ändra maktförhållandena mellan könen. Denna politik skapar fler arbetstillfällen, ger fler kvinnor rätten till ett heltidsarbete, pressar tillbaka deltidsarbetslösheten och skapar ett tryck för minskade löneskillnader mellan kvinnor och män. Vi i vill göra en kraftfull satsning på fler anställda i välfärden. Ett riktat sysselsättningsstöd ges till kommuner och landsting som anställer, till avtalsenliga löner, där behoven finns. Därmed skapas utrymme för 150 000 nya jobb . Regeringen har redan genomdrivit målmedvetna försämringar av arbetslöshetsförsäkringen. Det har blivit dyrare att vara med i facket genom den avskaffade avdragsrätten. har den s.k. egenavgiften till a-kassan höjts, och regeringen har gjort det svårare att kvalificera sig till försäkringen. Regeringen går vidare i sina ambitioner att försvaga fackföreningsrörelsen och urholka den svenska avtalsmodellen. En mycket dramatisk försämring av arbetslöshetsersättningen införs när möjligheterna att erhålla arbetslöshetsersättning på deltid kraftigt begränsas. Den som deltidsstämplar är en person som jobbar deltid mot sin vilja, på grund av att arbetsgivaren bara erbjuder deltidsjobb. Regeringen för en cynisk politik som kommer att ytterligare försämra kvinnors position på arbetsmarknaden och öka de ekonomiska klyftorna mellan kvinnor och män. Argumenten för de två nya karensdagarna i a-kassan förutsätter att människor trivs i arbetslöshet och okynneslämnar sina arbeten, vilket saknar grund i verkligheten. Regeringens införande av en s.k. arbetslöshetsavgift innebär att de sektorer där arbetstagarna är svagast också är de där den fackliga organisationsgraden och deltagandet i arbetslöshetsförsäkringen riskerar att försvagas mest. Dessutom är det uttalade syftet att hålla nere lönerna i sektorer där lönerna redan är låga. Vi i föreslår i stället förbättringar i försäkringen som innebär lägre avgifter, lägre kvalifikationskrav och bättre inkomstbortfallstäckning. Den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet höjs per dag , därefter till per dag. Från höjs grundbeloppet från dagens 320 till per dag. Ersättningsnivån i aktivitetsstödet höjs på motsvarande sätt. I ett läge med en stark utveckling på arbetsmarknaden, när det borde vara naturligt att arbetslösheten kunde pressas ned kraftigt över hela linjen, har antalet långtidsarbetslösa ungdomar ökat från 2 170 till 7 800 mellan . Antalet ungdomar som får arbetsmarknadsutbildning har halverats . Det torde vara uppenbart att långtidsarbetslöshet får andra, betydligt mer allvarliga, effekter än korttidsarbetslöshet för dem som drabbas. Regeringens avveckling av arbetsmarknadsprogrammen, och med detta även bantningen av den nödvändiga organisation och kompetens som krävs på AMS, kan visa sig ödesdiger när konjunkturen vänder. I stället för att, som regeringen, koncentrera alla arbetsmarknadspolitiska program till olika former av garantier för långtidsarbetslösa vill vi i satsa på tidiga insatser för de arbetssökande som löper risk att bli långvarigt arbetslösa. För det syftet utökas antalet platser i arbetsmarknadsutbildningar med 10 000. Anställningsstöd införs för nyanlända flyktingar och kraftigt förbättrade anställningsstöd till långtidssjukskrivna som vill börja jobba. För långtidssjukskrivna införs dessutom ett förstärkt högriskskydd, som undantar dem från sjuklöneperioden under första anställningsåret. Invandrades alltför höga arbetslöshetstal måste bemötas med både insatser mot diskriminering och riktade åtgärder för att stärka deras möjligheter att delta i arbetslivet på lika villkor. Bland annat vill vi i satsa på förbättrad sfi-undervisning som kan kombineras med anställningsstöd och bättre möjligheter att få yrkeskunskaper och examina översatta och värderade. En satsning görs också på mer kvalitativa insatser för långtidsarbetslösa genom att man återinför plusjobben för personer , de förstärkta anställningsstöden och programmet Gröna jobb. En särskild utbildningssatsning genomförs för långtidsarbetslösa unga som saknar gymnasieutbildning. Efter utbildningen ska de deltagare som önskar kunna beredas plats på komvux för att läsa in högskolebehörighet. Den förstärkning av medlen till kommunernas flyktingmottagande som regeringen föreslår är fortfarande otillräcklig. Det krävs ett tydliggörande att alla kommuner ska vara skyldiga att ta emot flyktingar. Dessutom ska ersättningen för flyktingmottagandet höjas för att ge kommunerna de ekonomiska förutsättningar som krävs genom en generell höjning av schablonersättningen. Vi i kräver också att en amnesti ska genomföras i asylprocessen . Vidare måste arbetsmiljöarbetet stärkas och utvecklas och och skyddsombuden ges betydligt mer resurser och bättre verktyg i sitt arbete. För att kunna utveckla och förbättra arbetslivet krävs aktuella kunskaper om utvecklingen. Vi i anser att det behövs en samlad arbetslivsforskning med ett tydligt samhällsuppdrag. Tills vidare avsätts medel för arbetslivsforskning som FAS och ska förfoga över. Jag noterar att utskottsmajoriteten ifrågasätter att en del av satsningar för jobb och välfärd redovisas på statsbudgetens inkomstsida. Vi i avvisar emellertid systemet med utgiftstak för staten, vilket å ena sidan motverkar offensiva välfärdssatsningar, men å andra sidan tillåter ofinansierade skattesänkningar. Vilka avvikelser det anförda innebär i förhållande till regeringens förslag framgår av själva yttrandet. Jag tillstyrker förslag i fråga om riktlinjerna för den ekonomiska politiken, ramarna för utgiftsområdena 13 och 14 och beräkning av statens inkomster. Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv, m.m. (mp) () anför: befinner sig på toppen av en högkonjunktur. Resursutnyttjandet i ekonomin blir alltmer ansträngt, och det råder redan arbetskraftsbrist i flera branscher. finns det fortfarande hög arbetslöshet i vissa grupper, i synnerhet bland ungdomar och personer med annan etnisk bakgrund än svensk. Människor som står långt från arbetsmarknaden har fortfarande svårt att få arbete. Många personer tvingas dessutom till otrygga anställningsformer och ofrivilligt deltidsarbete. Delar av regeringens arbetsmarknadspolitik är sympatiska. Det handlar om reformer av arbetsförmedlingen och det uttalade målet att öppna för fler aktörer i arbetsmarknadspolitiken. Många andra delar är vi i starkt kritiska till. I budgetpropositionen presenteras nya besparingar tillsammans med ytterligare skattesänkningar. Möjligheten för deltidsarbetslösa att få arbetslöshetsersättning minskas och ersättningen för långtidssjuka försämras. Sammantaget innebär regeringens första år vid makten att de grupper som har det allra sämst ställt fått en ännu svårare ekonomisk situation. Vi i tror inte att de arbetslösa är lata eller att de sjuka fuskar. Grundsynen ska vara att människor vill vara med och delta. Människor som står utanför arbetsmarknaden behöver stöd, kompletterande utbildning och omskolning för att komma tillbaka. Sjuka människor behöver rehabilitering, vård och omsorg för att återigen kunna kliva in på arbetsmarknaden. Det är också en prioriterad fråga att verka för en jämställd arbetsmarknad genom medvetna insatser som syftar till att bryta upp mans- och kvinnodominerade branscher. Detta kommer också att leda till mer jämställda löner och arbetsvillkor i övrigt. Regeringen föreslår nya besparingar på a-kassan genom att möjligheterna till ersättning vid deltidsarbetslöshet kraftigt försämras och att två nya karensdagar införs i a-kassan. Vi i avvisar båda dessa förslag. Tvärtom behövs förstärkningar i arbetslöshetsförsäkringen. Försäkringen bör ge en 80-procentig ersättning utan avtrappning och inte utestänga stora grupper. Studerandevillkoret bör återinföras och reglerna för kvalificering till a-kassan måste förbättras. Genom att regeringen genomfört försämringar i försäkringsskyddet och höjt avgiften till försäkringen strömmar nu människor ut ur arbetslöshetsförsäkringen. För att få stopp på denna utveckling föreslår vi en sänkning av avgiften med . Intresset för det nu avskaffade friåret överträffade alla förväntningar. Det visar att det var en bra och efterlängtad reform. Många ville ta chansen att pröva något nytt . Friåret har således varit positivt för både vikarier och friårstagare. Vi i föreslår att friåret återinförs. Arbetslösheten minskar och antalet i åtgärder likaså. Men tyvärr minskar inte gruppen som står längst från arbetsmarknaden. I det läget är det oansvarigt att dra ned på åtgärdsprogrammen i sådan omfattning som regeringen föreslår och utskottsmajoriteten ställer sig bakom. Om inte mycket aktiva åtgärder sätts in för att klara människor i den gruppen riskeras att många aldrig kommer att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Det kan gälla allt från omskolning och yrkesutbildning till stödåtgärder. föreslår att minskningen av antalet platser i arbetsmarknadsprogram begränsas till 3 000 platser och till 1 000 platser 2009 och 2010. Det innebär i jämförelse med regeringens förslag 11 000 fler platser och 6 000 fler platser 2009 och 2010. Alternativa förmedlingstjänster i exempelvis fackföreningars regi är en intressant ny kanal in på arbetsmarknaden. Fackens lokala kännedom om sina egna medlemmar och villkoren på de lokala arbetsmarknaderna ger dem goda förutsättningar för arbetsförmedlande uppgifter. Mot denna bakgrund bör staten, inom ramen för anslaget till bl.a. arbetsförmedling, ge ekonomiskt stöd till arbetsförmedlingar som drivs av kollektivavtalsslutande parter på arbetsmarknaden. Socialt företagande är ett annat alternativ för att integrera i synnerhet de mest utsatta grupperna både i samhälle och i arbetsliv. Den sociala sektorn kan skapa nya arbetstillfällen och öka arbetskraftsutbudet. De sociala företagens affärsverksamhet är ett medel för att uppnå de sociala målen, och eventuella vinster återinvesteras i verksamheten. Samhällsvinsterna av det sociala företagandet är uppenbara och dokumenterade. Bristen på jämställdhet är ett av vår tids stora samhällsproblem. Trots att representationen av kvinnor på politiska maktpositioner i är bland de bästa i världen, genomsyras samhället av strukturella problem som bl.a. försämrar kvinnors rätt till sjukvård, arbete, lika lön och kränker kvinnors rätt till sin kropp och integritet. I budgetmotion föreslås bl. a. ökade insatser mot mäns våld mot kvinnor, att resurser tillförs JämO och att en satsning görs för att minska löneskillnaderna i statens förvaltning. Jag ställer mig bakom dessa förslag. har drivit att det måste finnas en politik mot diskriminering och fått gehör för ett ökat stöd till de olika ombudsmännen, att stöd ges för lokalt antidiskrimineringsarbete i form av bl.a. antidiskrimineringsbyråer och andra antidiskrimineringsåtgärder. Mitt partis samlingsnamn för denna typ av åtgärder är en politik för lika rättigheter. En politik för lika rättigheter handlar också om att skapa en lagstiftning som är bättre än dagens och samlar samtliga diskrimineringsgrunder. Man bör dessutom täppa igen hål i regelsystemen genom att diskrimineringslagstiftningen vidgas till att omfatta bostadsmarknaden och att mål gällande lagen om diskriminering på arbetsmarknaden avgörs i vanlig domstol. Jag anser att det är viktigt att fler kommuner solidariskt delar det nationella ansvaret för flyktingmottagandet. Dagens situation, där ett fåtal kommuner tar emot allt fler flyktingar medan andra kommuner inte tar emot en enda, är bekymmersam. Det är viktigt att de anlända flyktingarna så snabbt som möjligt ges chansen att bli aktiva och respekterade i det svenska samhället genom att inträdet på arbetsmarknaden underlättas. Däremot tror vi i inte på metoden med individbaserad stimulansersättning som regeringen föreslår, utan vill i stället att dessa medel används för att stimulera fler kommuner till flyktingmottagande. Det viktigaste är att fler nyanlända kommer ut i arbete till anständiga löner och arbetsvillkor i övrigt. Så byggs verklig integration. Kommunersättningar vid flyktingmottagande bör ökas med per flykting. Vilka avvikelser det anförda innebär i förhållande till regeringens förslag framgår av själva yttrandet. Jag tillstyrker förslag i fråga om riktlinjerna för den ekonomiska politiken, ramarna för utgiftsområdena 13 och 14 och beräkning av statens inkomster.