yttr · GU05FiU1y · 2007-05-18 00:00:00 — Försäljning av statliga bolag beslutade vid sitt sammanträde att bereda finansutskottet och trafikutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2006/07:57 Försäljning av vissa statligt ägda företag jämte eventuella motioner i de delar som rör respektive utskotts beredningsområde. Sju motioner har väckts med anledning av propositionen. behandlar i yttrandet följande aspekter: skälen för försäljningsbemyndigandet, särskilda hänsyn vid försäljningen, information om och kontroll av försäljningen, disposition av försäljningsinkomster, frågor som särskilt berör företagen som är verksamma inom utskottets beredningsområde, dvs. Nordea, , Vasallen, och . föreslår, när det gäller de aspekter av ärendet som berör finansutskottets beredningsområde, att näringsutskottet tillstyrker regeringens förslag i propositionen och avslår samtliga motioner. Till yttrandet har fogats 2 avvikande meningar. Regeringen anser att ägandet i vissa statligt ägda företag bör minskas. Det gäller inledningsvis följande företag: , Bostadsfinansieringsaktiebolag , , , och . För de tre sistnämnda företagen har redan tidigare lämnat bemyndiganden om försäljning. I propositionen föreslår regeringen att den bemyndigas av att avyttra hela eller delar av aktieinnehavet i företagen, att som likvid utöver kontanter motta aktier eller andra former av tillgångar och att därefter avyttra dessa. I propositionen redovisar regeringen hur den avser att genomföra försäljningen och föreslår att godkänner att de kostnader som uppstår för staten i samband med försäljningen får finansieras genom att de avräknas mot försäljningsinkomsterna. När det gäller det likviditetsbehov som uppkommer, eftersom utgifterna kommer före inkomsterna, har regeringen lagt förslag om detta i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 2006/07:100, punkt 54, avsnitt 7.2.20). Där föreslår regeringen att de kostnader som inte utgörs av direkta försäljningskostnader bör finansieras genom att medel för ändamålet anvisas över anslag. Sju motioner har väckts med anledning av propositionen, varav tre är parti- eller kommittémotioner. Socialdemokraterna yrkar i en kommittémotion (N10) avslag på propositionen. Motionärerna anser vidare att bör tillkännage för regeringen att ytterligare analyser bör göras innan försäljningen av fortsätter och före en eventuell försäljning av . Även yrkar avslag på propositionen i en kommittémotion (N9). Dessutom bör återta de bemyndiganden den gett regeringen att sälja Nordea, Sonera och OMX. Skulle ändå lämna regeringen ett bemyndigande om försäljning av de statliga företagen menar motionärerna att regeringen bör åläggas att före varje försäljningsbeslut skriftligen informera om saken. avstyrker i en partimotion (N12) propositionen och vill i stället att bemyndigar regeringen att avyttra statens aktier i och . Vid försäljningarna bör, enligt motionärerna, de anställda ges förtur. I motion N6 av m.fl. (s) yrkas avslag på propositionen med motiveringen att försäljningarna hotar finansieringen av den framtida välfärden, att företag som Vin & Sprit är ett framgångsrikt företag med staten som ägare och att det saknas konsekvensanalys av försäljningen av Vin & Sprit. () föreslår i motion N7 att tillkännager för regeringen att bör pekas ut att ingå bland de företag som regeringen kommer att avyttra. m.fl. (s) föreslår i motion N8 att avvisar regeringens förslag. Företagen har stor ekonomisk betydelse och är viktiga för . Det saknas tillräcklig analys av vilka effekter en försäljning kan få. () föreslår i motion N11 att något organ, t.ex. , ges i uppdrag att kontrollera försäljningsprocessen så att inga misstankar ska behöva uppstå om att någon part gynnats eller missgynnats otillbörligt. Hon föreslår också att accessnätet skiljs ut från Soneras verksamhet före försäljningen, att regeringen i förväg bör deklarera hur den ser på utländska köpare samt att det behövs en förnyad inventering av fastighetsbestånd före försäljningen av . I lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen) regleras bl.a. överlåtelse av statens egendom. Enligt 26 § budgetlagen får regeringen besluta om försäljning av aktier i ett företag där staten har mindre än hälften av rösterna för samtliga aktier, om inte bestämt annat. Regeringen får enligt samma lagrum inte utan bemyndigande genom försäljning eller på annat sätt minska statens ägarandel i företag där staten har hälften eller mer än hälften av rösterna för samtliga aktier. I propositionen anges som skäl för förslaget att staten endast bör äga företag om det finns särskilda skäl för det. Regeringen menar att en tydlig rollfördelning mellan det offentliga och det privata bidrar till att skapa förutsättningar för fler arbetstillfällen och växande företag. Statens roll är att ge privata företag goda förutsättningar att konkurrera med lika villkor utan att driva egna konkurrerande företag. Företag med statligt ägande omges också med flera begränsningar som hindrar deras möjligheter att utvecklas och växa. , Bostadsfinansieringsaktiebolag samt verkar på marknader som är helt kommersiella och därmed präglas av fritt tillträde och fri konkurrens. Regeringen anser därför att det inte finns något skäl för staten att fortsätta äga företagen. Tillsammans med redan lämnade bemyndiganden för , och innebär förslaget att regeringen helt eller delvis kan avveckla statens ägande i dessa sex företag. () anger i sin motion N7 att det är glädjande att regeringen påbörjar en utförsäljning. Ett stort statligt ägande är, anför han, en kvarleva från då tron på planekonomiska modeller dominerade. Statens uppgift kan inte rimligtvis vara att driva företag som konkurrerar på den privata marknaden. Även i motion N12 anförs att staten och näringslivet har olika roller och att statens uppgift är att ta ett övergripande ansvar för samhällsutvecklingen medan näringslivets uppgift är att producera varor och tjänster. Staten har att sätta ramar för hur näringslivets verksamhet ska bedrivas. För att undvika dubbla roller bör därför staten undvika att agera näringsidkare på marknaden. finns det, enligt motionen, verksamheter som ska eller kan drivas med staten som ägare. Det kan handla om strategiskt viktiga tillgångar som naturtillgångar eller att viss verksamhet ska drivas utifrån ekologisk och social hållbarhet. har utifrån dessa förutsättningar i sitt budgetalternativ förordat att staten minskar sitt ägande av företag i samma takt som regeringen föreslog i budgetpropositionen. menar emellertid att urvalet av företag som säljs bör bli ett annat än det regeringen har föreslagit och förordar att i första hand , OMX och avyttras. Innan Nordea säljs bör man analysera vilka effekter en försäljning kan få för Plusgirot och att åtgärder vidtas för att säkra betalningar för konsumenter. Innan Sonera avyttras bör det fasta telenätet knoppas av för att undvika ett privat monopol. Även Soneras mobila nät bör behållas i statlig ägo. Vin & Sprit bör inte alls säljas eftersom det inte är klart vilka folkhälsoeffekterna kan bli och att det finns risk att en utländsk köpare flyttar ut produktionen ur landet. När det gäller menar att företaget bör stå kvar i statlig ägo eftersom det haft en viktig roll som prispressare på räntemarknaden, skapat insyn i ränte- och bankmarknaden samt nått de samhällspolitiska mål verksamheten haft. Socialdemokraterna menar i sin motion N10 att försäljningarna kommer att bli en mycket dålig affär för staten. Eftersom utdelningarna från företagen ger större inkomster än de minskade kostnader för ränteutgifter som en avbetalning av statsskulden ger upphov till kommer en försäljning att leda till ett sämre saldo för statsbudgeten. Även utvecklingen av de statliga bolagen visar att det kan bli en dålig affär. Värdeökningen har varit stor i de välskötta företagen. Nordea och Sonera är enligt motionen goda exempel på hur ett ansvarstagande och långsiktigt statligt ägande kan bidra till att skapa mycket större värden, såväl ekonomiska som samhälleliga, än försäljningens engångsinkomster. Bara ökade, anför motionärerna, värdet på statens börsnoterade innehav till . Liknande argument anförs i motion N6 av m.fl. (s). Ett annat skäl för att inte sälja de aktuella bolagen är deras betydelse för konkurrensen på en marknad med dålig konkurrens där konsumenterna riskerar att behöva betala för höga priser. I Socialdemokraternas motion N10 tas särskilt upp roll på marknaden för hypotekslån. Företaget har bidragit rejält till prispressen på bolånemarknaden. Enligt beräkningar från som åberopas i motionen har bidragit till att en familj med ett tvåmiljonerslån på sin bostadsrätt sparat på ökad konkurrens och därmed följande lägre räntemarginaler. Slutligen anges i motion N10 att det i propositionen saknas redogörelse för de ekonomiska grunderna för utförsäljningen av , OMX och Vin & Sprit. Motion N6 av m.fl. (s) pekar på att de statliga företagen varit mycket framgångsrika med staten som ägare och pekar särskilt på Vin & Sprit som ett lysande exempel. I motion N8 av m.fl. (s) pekar motionärerna på de aktuella företagens betydelse för och på risken att försäljning kommer att leda till att företagen köps av utländska intressenter som kommer att kunna flytta ut väsentliga delar av företagen som huvudkontor, forskning och utveckling m.m. utanför och , vilket skulle innebära stora nackdelar. I motion N10 anförs att Nordea är ett av viktigaste företag med stor betydelse för attraktionskraft som finanscentrum. I motion N9 anförs att statliga företag utan kortsiktiga vinstintressen kan vara effektiva verktyg för en långsiktig hållbar tillväxt. kan gå i spetsen för teknisk utveckling, driva på när det gäller miljö, socialt ansvar och jämställdhet, stärka demokratin etc. Statligt företagande är därför något bra, och statliga företag har historiskt spelat en avgörande roll som välståndsskapare och motor för utvecklingen av svenskt näringsliv. I motionen anförs att motiveringarna i propositionen för försäljning inte är hållbara. Mot bakgrund av relativt låga skuldsättning saknas skäl att amortera statsskulden genom försäljningar av statliga bolag. I likhet med Socialdemokraterna menar att en försäljning framstår som en dålig affär. menar vidare att argumentet att renodla statens roll inte håller eftersom till och med marknadsekonomer anser att statligt företagsägande är önskvärt för naturliga monopol, exempelvis av el-, tele-, vatten- och elnät. Argumentet att sprida ägandet håller inte, eftersom regeringen avser att sälja till den som betalar bäst och därmed inte behöver leda till ökad ägarspridning. Att skapa mer livskraftiga företag håller inte heller eftersom de aktuella företagen har högre avkastning än genomsnittet inom näringslivet. Slutligen håller inte heller argumentet att skapa utrymme för nödvändiga investeringar eftersom staten har bättre förutsättningar än andra att vid behov låna kapital. anger att försäljningarna saknar stöd hos väljarna och mot bakgrund av att partiet inte känner förtroende för regeringens politik i stort när det gäller de statliga företagen bör inte lämna nya bemyndiganden utan snarare ta tillbaka redan givna. anger också särskilda skäl för att behålla ägandet i några av bolagen. Exempelvis anges för att företaget har bidragit till ökad konkurrens och pressat räntemarginalen. Nordea bör behållas för att möjliggöra en aktiv, statlig ägarroll. är ett välskött företag som ger god avkastning till statskassan och har en stor andel hyresinkomster från statliga myndigheter. Det är sammantaget inte ekonomiskt försvarbart att sälja lönsamma och väl fungerande statliga företag som ger betydelsefulla bidrag till statskassan. Enligt 7 kap. 1 § regeringsformen ska det för beredning av regeringsärenden finnas ett regeringskansli. Vidare föreskrivs i 7 kap. 2 § att behövliga upplysningar och yttranden ska inhämtas från berörda myndigheter vid beredningen av regeringsärenden. I Statsrådsberedningens skrift (Ds 1997:1) beskrivs gången i propositionsarbetet. När det gäller beredningskravet framhålls i handboken att det traditionella sättet för regeringen att få upplysningar och yttranden är att skicka ut betänkanden och promemorior på remiss (s. 27). Regeringen kan emellertid även på annat sätt skaffa sig information. I promemorian framhålls att komplicerade lagstiftningsärenden ska föregås av remissbehandling. KU:s granskning av handläggning rörande statligt ägande m.m. granskade handläggning rörande statligt ägande m.m. med anledning av en granskningsanmälan som bl.a. rörde beredningen av fyra propositioner om överlåtelse av aktier, kapitaltillskott, m.m. (bet. 2003/04:KU20). En av de frågor som togs upp gällde om beredningen gjorts tillräckligt grundligt och om beslutsunderlaget varit tillräckligt. Enligt anmälarna var bl.a. en av propositionerna för dåligt underbyggd, och flera viktiga delar saknades, för att skulle kunna göra en bedömning. Anmälarna framhöll också att partierna i inte haft möjlighet att före motionstidens utgång göra en bedömning i vissa frågor, eftersom alla handlingar rörande ett av företagen var hemligstämplade i . anförde i sitt ställningstagande bl.a. följande: I de nu aktuella ärendena har således förekommit uppgifter som regeringen av hänsyn till sekretess inte har ansett sig kunna offentliggöra. Det kan konstateras att i sådana fall kan regeringens roll som ägare och förvaltare av statliga företag vara svår att förena med regeringens roll som den som ansvarar för och lämnar förslag till . Därvid måste en avvägning göras mellan å ena sidan intresset av att inte skada statens förmögenhetsinnehav och å andra sidan intresset av att en så fullödig bakgrundsinformation som möjligt ges i den proposition som överlämnas till (s. 133). I ett av fallen, som gällde , ansåg utskottet att regeringen inte hade uppfyllt regeringsformens beredningskrav. I ett annat fall, som gällde , åberopade inte regeringen sekretess utan tidsbrist. ansåg att det hade varit positivt med en fylligare bakgrundsbeskrivning men utskottet uttryckte i det fallet förståelse för att tidsbristen i första hand var en konsekvens av omsorg om företaget i fråga. En minoritet i utskottet var dock av motsatt uppfattning. Även i andra fall förelåg inom näringsutskottet delade meningar huruvida det funnits tillräckligt underlag för beslut. anförde bl.a. följande i sitt ställningstagande: De brister som en utskottsminoritet har påtalat har inte egentligen gällt det beredningsunderlag som utskottet har haft tillgång till, utan har avsett att propositionen i sig inte har utgjort ett tillräckligt underlag för beslut. Hur ledamöter utanför beredande utskott kan, utöver propositionen i fråga, informeras i ärenden där det förekommer hemliga uppgifter är enligt utskottet mot bakgrund av gällande regelverk en fråga som rymmer många dimensioner, bl.a. vad som gäller för inre arbete. Utskottet vill i detta sammanhang, som gäller granskning av regeringen, framhålla att det är av stor vikt att regeringen, för att uppnå största möjliga öppenhet, gör en noggrann avvägning beträffande för det första huruvida remiss kan genomföras och för det andra vilka uppgifter som kan lämnas i propositionen. Enligt utskottets mening är det vidare av stor vikt att regeringen, för att tidsbrist i såväl sin egen som beredning inte skall uppstå, är förutseende i sin ägarroll när det gäller tidsfrister och tar ställning till vilka frågor som kräver riksdagsbeslut (s. 134). Den aktuella propositionen är beredd inom . I propositionen anges att det enligt regeringens bedömning inte har varit behövligt att inhämta yttranden från myndigheter, sammanslutningar och enskilda. I Socialdemokraternas motion N10 anges att beslutsunderlaget inte är tillräckligt. I propositionen redogörs för att den fortsatta processen kommer att innehålla en analys av förutsättningarna för försäljningen av respektive bolag, m.m. Socialdemokraterna menar emellertid att de flesta av de planerade åtgärderna borde ha vidtagits innan regeringen lämnade sin proposition. Propositionen saknar också redogörelse för sådant som turordning på försäljningarna och konsekvensanalyser för de berörda branscherna eller för statsfinanserna. Innan regeringen bemyndigas att genomföra försäljningar bör därför, enligt motionerna, kompletterande underlag inhämtas och presenteras för . Det gäller konkurrenssituationen för hypotekslån (yrkande 3) och det fasta telefonnätet (yrkande 2). anordnade en offentlig utfrågning där kopparnätet för teletrafik och konkurrensen för bankmarknaden, särskilt hypotekslån, belystes. Vid utfrågningen medverkade bl.a. generaldirektör vid , vid Konsumenternas bank- och , och statsrådet . , försvarsutskottet och trafikutskottet medverkade i utfrågningen. Särskilda hänsyn vid försäljningen Enligt 29 § budgetlagen ska försäljning av statens egendom genomföras affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det. Med affärsmässighet avses att priset blir så fördelaktigt som möjligt för staten och att försäljning till underpris inte sker. I författningskommentaren anges exempel på tillfällen då har beslutat om avsteg från affärsmässighet vid försäljningar (prop. 1995/96:220 s. 104). Det har bl.a. gällt försäljning av kronobyggen i samband med avveckling av åborättsinstitutet och försäljningen av de s.k. utmarksdelningsfastigheterna på . I författningskommentaren nämns att undantagsbestämmelsen, som medger avsteg från affärsmässigheten, kan aktualiseras i samband t.ex. med försäljning av aktier om regeringen önska sprida aktieägandet i ett bolag. I författningskommentaren anges också att prövningen av avvikelser mot affärsmässigheten bör ske restriktivt och inte utan godkännande vid försäljning av egendom med betydande värde. Avsteg från principen om affärsmässighet bör inte göras utan godkännande vid försäljning av egendom som har ett betydande värde (s. 104). Regeringen begär inte i propositionen godkännande för att kunna frångå affärsmässighet vid försäljningen. I motion N12 föreslår att de anställda i de företag som säljs ska ges förtur att köpa aktier. Ett decentraliserat ägande i samhället bör främjas, och är mycket positivt till att anställda i större utsträckning kan vara ägare av de företag där de arbetar. Även försäljning till anställda ska emellertid ske på marknadsmässiga villkor, menar motionärerna (yrkande 3). anger i motion N11 att strategin att söka maximalt pris momentant ger bäst utfall, men på kan det ge ett sämre utfall än om regeringen antar ett lägre bud från en inhemsk konkurrent. Med utländska köpare förlorar staten nämligen framtida skatteinkomster, eftersom de vinster som företaget kommer att generera kommer att beskattas i ett annat land än . Regeringen bör därför redovisa till hur den ser på utländska köpare innan försäljningsprocessen inleds (yrkande 3). Vid den offentliga utfrågningen anförde generaldirektör bl.a. följande: Vid en utförsäljning av uppstår det inte några infrastrukturproblem, men om man återknyter till vad som skrevs i propositionen 2006/07:57 om villkoren att vid en samlad bedömning sälja till den mest affärsmässiga lösningen tror jag att det finns anledning att noga överväga hur man ser på det affärsmässiga. Med samma logik och samma poäng som jag hade tidigare kan det vara så att det största värdet man skulle kunna få ut, det mest affärsmässiga med propositionens språkbruk, skulle vara genom att sälja det till den aktör som har det största ekonomiska värdet att köpa bort konkurrens på marknaden med. Jag tror att hur man analyserar och hur man handhar utförsäljningen kan ha ganska stora effekter på den situation som man får när man har sålt ut detta. När man nu gör en sådan här förändring finns det möjligheter. Man kan stärka konkurrensen. Det finns risker. Och jag tror att man framför allt ska vara väldigt aktivt intresserad av risken att en stor aktör köper bort konkurrens. Man ska formulera riktlinjer både i målsättningarna och i det operationella hantverket så att man undviker detta. Information om och kontroll av försäljningen Regeringen avser att till rapportera om försäljningarna i den årliga skrivelsen till med redogörelse för de statligt ägda företagen. Regeringen kommer också att redovisa respektive försäljning i kommande budgetpropositioner. Därtill kommer regeringen att offentliggöra genomförda försäljningar i delårsrapporter för de statligt ägda företagen. anför i motion N11 (yrkande 1) att regeringen ber om ett brett och omfattande mandat som gäller ett betydande belopp. Motionären menar att det är naturligt med viss slutenhet i processen, men är det inte tillfredsställande att en så stor affär görs utan insyn från . Eftersom det vore opraktiskt att kräva att regeringen lämnar kontinuerlig information till om försäljningen bör försäljningsprocessen i stället övervakas och kontrolleras av ett, i förhållande till , oberoende organ, t.ex. . Syftet med den löpande kontrollen skulle vara att garantera bl.a. att alla intresserade köpare behandlas lika. Även för allmänhetens förtroende för processen vore det värdefullt med en opartisk kontroll under förfarandet. föreslår i sin motion N9 (yrkande 4) att om bemyndigar regeringen att genomföra försäljningarna bör villkora det med att regeringen ska informera inför ett försäljningsbeslut och redovisa vilka alternativ som har värderats samt vilka de bärande argumenten är för det planerade beslutet. Socialdemokraterna nämner i sin motion N10 att regeringen i propositionen redogör för möjliga tillvägagångssätt men inte redovisar närmare hur processen för respektive bolag kommer att se ut. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen beakta allas likhet under lagen och iaktta saklighet och opartiskhet. Regeringen är underställd denna bestämmelse, och den gäller även vid s.k. faktiskt handlande, dvs. inte bara i samband med att lag tillämpas. Denna objektivitets- och likhetsprincip kommer även till uttryck i en rad andra bestämmelser, bl.a. för ärendehandläggning inom offentlig förvaltning. Här kan t.ex. nämnas jävsbestämmelserna i förvaltningslagen. Regeringen lyder visserligen inte under dessa bestämmelser för sina regeringsbeslut, men uttalanden i förarbetena och KU:s granskning innebär ändå att regeringen och förväntas följa dem. Enligt 1 kap. 6 § regeringsformen styr regeringen riket och är ansvarig inför . utövar sin kontroll bl.a. genom frågeinstituten (RF 12:5) och granskning (RF 12:1). Under finns också två myndigheter med särskilda kontrollfunktioner: ombudsmän (12:6) och (RF 12:7). ombudsmän ska enligt sina instruktioner (3 § första stycket) särskilt tillse att domstolar och förvaltningsmyndigheter i sin verksamhet iakttar regeringsformens bestämmelse om saklighet och opartiskhet och att medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter inte träds för när. har i uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Närmare bestämmelser om granskningen finns i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. där bl.a. granskningens inriktning, omfattning och rapportering tas upp. Myndigheten ska bedriva årlig revision och effektivitetsrevision. Granskningen ska främja att staten får ett effektivt utbyte av sina insatser (4 §). Enligt ett informationsbrev från , daterat , kommer att i en serie granskningar granska regeringens försäljning av de statliga bolagen. granskning av försäljningar av statliga bolag har, enligt brevet, som mål att ge underlag till riksdag och regering inför beslut och ansvarsutkrävande samt ge information till andra intressenter. ska bidra till att medborgarna känner förtroende för att försäljningen går rätt till och följer intentioner. Granskningarna ska, anges vidare, avse regeringens och bolagens förberedelser, genomförande av försäljning samt konsekvenser efter genomförd försäljning. De ska beakta frågor om samhällsintresse på såväl kort som lång sikt och genomföras . Beslut om att starta granskning och inriktningen av en enskild granskning fattas efter prövning av risk och väsentlighet.